Справа № 808/1884/15
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 року Справа № 808/1884/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі та Мелітопольському районі Запорізької області до Товариства з обмежено відповідальністю «Товари народного вжитку» про стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»,-

ВСТАНОВИВ:

03.04.2015 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі та Мелітопольському районі Запорізької області до Товариства з обмежено відповідальністю «Товари народного вжитку» про стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у розмірі 30 109,38 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що працівникам Товариства з обмежено відповідальністю «Товари народного вжитку» була призначена та виплачується пенсія на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком № 1. Згідно розрахунку боргу, за період з листопада 2014 року по лютий 2015 року (включно) загальна заборгованість ТОВ «Товари народного вжитку» по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, пенсіонерам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 становить 30 109,38 грн. У зв'язку із несплатою відповідачем суми боргу, Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі та Мелітопольському районі Запорізької області просить суд стягнути з Товариства з обмежено відповідальністю «Товари народного вжитку» витрати на виплату і доставку пенсії на суму 30 109,38 грн., призначеної на пільгових умовах відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

27.04.2015 представник позивача у судове засідання не з'явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання також не з'явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надсилались.

Частиною 4 статті 128 КАС України визначено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до частини 6 статті 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Отже, оскільки відповідач не прибув у судове засідання без поважних причин, а представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає можливим розглянути справу у порядку письмового провадження.

У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі приписів ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Статтею 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 № 400 (надалі Закон № 400) визначено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та ін. установи та організації, об'єднання громадян та ін. юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідач у справі є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України «Про збір обов'язкове державне пенсійне страхування», а також платником страхових внесків відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058 (надалі - Закон № 1058), який повинен своєчасно та в повному обсязі сплачувати збір та внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058 (далі за текстом - Закон № 1058) який визначив принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди застрахованим вищезгаданим особам пенсії призначаються за нормами Закону № 1058 у разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». (…) При цьому, зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності Закону № 1058.

Таким чином, відповідно до розділу 15 (Прикінцеві положення) Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсії на пільгових умовах призначаються на підставі законодавства, що діяло раніше, тобто на підставі Закону № 1788.

Відповідно до абзацу 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», підприємства і організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та ін. корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20% з наступним збільшенням її щороку на 10 % до 100 відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Згідно з підпунктом 6.1 пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.03 № 21-1 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.04 за № 64/8663 (далі - Інструкція), відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах:

- (…) для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 Інструкції (вказано, хто є платниками страхових внесків), зазначеної вище, - відшкодовуються фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України (…) у таких розмірах: (…) - 100 % від фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених та/або виплачених у 2012, 2013 роках.

Розмір сум відшкодування відповідачу нарахована відповідно до «Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України». Відповідно до п. 6 п. п. 6.2. зазначеної вище Інструкції, витрати на виплату і доставку пенсій призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах покривається цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому, стаж на останньому підприємстві враховується в повному обсязі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

А згідно з пунктами 6.4, 6.8 цієї Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року на протязі 10 днів з дня прийняття рішення про призначення пенсії. Підприємства щомісяця, до 25 числа, вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Також згідно з п. 6.10. вищезазначеної Інструкції у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції для зазначених підприємств у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Таким чином, якщо працівнику призначено пенсію відповідно до пункту «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», то фактичні витрати на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах покриваються підприємствами, робота на якому дає право на пільгову пенсію.

Судом встановлено, що згідно розрахунку позивача загальна сума фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених і виплачених пенсіонерам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 за період з листопада 2014 року по лютий 2015 року згідно повідомлень - розрахунків становить 30 109,38 грн., що підтверджується розрахунком, довідками та протоколами про призначення пенсій, копії зазначених документів знаходяться в матеріалах справи.

Заборгованість фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених і виплачених вказаним особам за Товариством з обмежено відповідальністю «Товари народного вжитку» становить 30 109,38 грн., що підтверджується докладним розрахунком суми, який був наданий разом з позовною заявою.

Ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначені категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Пунктом «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць:

- чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

- жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачу своєчасно надсилались розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій пенсіонерам, що мають право на пільгову пенсію на підприємстві відповідача.

Абзацом 8 п. 3 ст. 106 Закону № 1058 передбачено, що органи Пенсійного фонду України мають право звертатись до господарського суду з позовом про стягнення недоїмки. Несплачені суми фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій стягуються відповідно до норм вказаного Закону.

Аналіз зазначених вище вимог законодавства, наявні матеріали справи свідчать про те, що відповідачем в порушення вимог Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», не відшкодовано у повному обсязі суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, нарахованої і виплаченої органами Пенсійного фонду України за період за період з травня по серпень 2014 року (включно) вищевказаним пенсіонерам.

Згідно з розрахунком позивача, загальна сума фактичних витрат на виплату і доставку пільгової пенсії, призначеної вищевказаним пенсіонерам за період з листопада 2014 року по лютий 2015 року становить 30 109,38 грн.

Розрахунок проведено вірно. На час судового розгляду справи відповідачем доказів сплати зазначених витрат на виплату та доставку пільгових пенсій суду не надано.

На підставі викладеного, а також враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення, що відповідач не надав суду доказів правомірності своїх дій чи бездіяльності щодо правових підстав не сплати витрат за виплату і доставку пільгової пенсії вищезазначеним пенсіонерам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 30 109,38 грн. витрат на виплату і доставку пільгової пенсії, призначених вищезазначеним пенсіонерам за період з листопада 2014 року по лютий 2015 року є обґрунтованими, заснованими на законі, підтвердженими зібраними у справі доказами та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 7-12, 69-71, 158-163 КАС України, ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмежено відповідальністю «Товари народного вжитку» () на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі та Мелітопольському районі Запорізької області 30 109 (тридцять тисяч сто дев'ять) грн. 38 коп. витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з листопада 2014 року по лютий 2015 року. Видати виконавчий лист.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ю.В.Калашник