Справа № 456/4221/14а,2а/456/23/15
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року Справа № 876/2337/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Екран» на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 січня 2015 року про закриття провдження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Екран» до Стрийської міської ради про визнання незаконним рішення та зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

27.04.2013 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Екран» звернулася до суду з позовом до Стрийської міської ради, в якому просить визнати незаконним рішення відповідача про відмову в наданні ТзОВ «Екран» земельної ділянки у власність; зобов'язати відповідача закріпити земельну ділянку під власним приміщенням за адресою: м. Стрий, вул. Підзамче, 37а та для його обслуговування із земель житлової та громадської забудови в розмірі 0,2 га та надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для передачі у власність (шляхом викупу).

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 січня 2015 року закрито провадження у справі.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що реалізуючи відповідні повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини. Отже, у таких відносинах держава або територіальні громади є рівними учасниками земельних відносин з іншими юридичними та фізичними особами, у тому числі з суб'єктами підприємницької діяльності.

Справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, за відповідності складу сторін спору статті 1 ГПК підвідомчі господарським судам.

Таким чином, спірні правовідносини підвідомчі господарським судам.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, вважаючи її прийнятою з порушенням вимог чинного законодавства України, неповним з'ясуванням обставин справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач - ТзОВ «Екран» оскаржило її в апеляційному порядку. У апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 січня 2015 року та направити справу до суду першої інстанції для подовження розгляду.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності, належать до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративніх судів.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило а тому, суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виник спір приватноправового характеру, що не має ознак адміністративної юрисдикції.

Такі висновки суду, на думку суду апеляційної інстанції, не відповідають нормам процесуального права.

Частиною другою ст.2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п.1 ч.1 ст.3 КАС України справу адміністративної юрисдикції визначено як переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Предметом спору в адміністративній юрисдикції є публічно-правові відносини. До юрисдикції адміністративних судів належать спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Конституційний Суд України у своєму рішенні (справа № 1-6/2010) №10-рп/2010 від 1 квітня 2010 року щодо офіційного тлумачення положень ч.1 ст.143 Конституції України, пунктів «а», «б», «в», «г» ст.12 Земельного кодексу України, п.1 ч.1 ст.17 КАС України зазначив, що положення ч.1 ст.143 Конституції України слід розуміти так, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування вирішують інші питання місцевого значення слід розуміти так, що при вирішенні цих питань органи місцевого самоврядування діють як суб'єкти владних повноважень; положення пунктів «а», «б», «в», «г» ст.12 Земельного кодексу України, п.1 ч.1 ст.17 КАС України у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування, вилучення земельних ділянок треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб'єкти владних повноважень; положення п.1 ч.1 ст.17 КАС України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на «спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності» слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Суд апеляційної інстанції вважає, що виходячи із суб'єктного складу сторін та предмету спору позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Екран» до Стрийської міської ради про визнання незаконним рішення та зобов'язання до вчинення дій необхідно вирішувати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст.195, п.п.1, 2, ч.1 ст.197, п.3 ч.1 ст.199, ст.ст.205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Екран» задовольнити.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 січня 2015 року про закриття провдження у справі №456/4221/14-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Екран» до Стрийської міської ради про визнання незаконним рішення та зобов'язання до вчинення дій скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник