Справа № 754/6089/14-а
Суддя: Петріщева І. В.
Дата ухвалення: 2014-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/308/14
Справа № 754/6089/14-а
У Х В А Л А

Іменем України

01.10.2014 м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Петріщевої І.В., при секретарі судового засідання Сивенко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності, про призначення, нарахування (здійснення перерахунку) та виплату одноразової компенсації, щорічної допомоги на оздоровлення особі, яка постраждала в наслідок Чорнобильської катастрофи,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в порядку адміністративного судочинства звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, в якому просить: 1.Визнати протиправною бездіяльністю та зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити щорічну допомогу на оздоровлення, у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, в порядку та на умовах, визначених положеннями статті 48 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ, за період, починаючи з 1996 року по 2013 рік включно, що дорівнює 85 розмірам мінімальних заробітних плат; 2.Визнати протиправною бездіяльністю та зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити одноразову компенсацію як інваліду ІІ групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 45 мінімальних заробітних плат; 3.Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації в подальшому нараховувати та виплачувати щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, в порядку та на умовах, визначених положеннями статті 48 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ.

У судове засідання позивач, представник позивача, належним чином повідомлений про розгляд справи, не з'явився, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що права позивача порушено, а бездіяльність відповідача є протиправною, строк позовної давності для звернення до суду з метою захисту своїх прав складає тридцять років з дня ядерного інциденту, тому не обмежується.

У судове засідання представник Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, належним чином повідомлений про розгляд справи, не з'явився, надавши суду письмові заперечення на позов, в яких просить у позові відмовити у повному обсязі, провести розгляд справи без участі представника, зазначивши, що позивачем пропущені строки звернення з позовом до суду без поважних причин до 2013 року, а в тому числі і за 2013 рік, оскільки виплата щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 120,00 грн. була проведена 12.02.2013р., вважаючи, що відсутні підстави для задоволення позову в іншій частині, оскільки позовні вимоги є вимогами на майбутнє, додатково зазначивши, що в частині вимог щодо призначення різниці суми щорічної допомоги на оздоровлення у відповідності з чинним законодавством Управління не є належним відповідачем.

Перевіривши матеріали справи, пояснення та заперечення сторін, повно і всебічно з'ясувавши обставини в адміністративній справі, підтверджені доказами, які були досліджені в судовому засіданні, відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, суд вважає, що позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду частково, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Виходячи із змісту даної норми, початок перебігу строку звернення до адміністративного суду законодавець пов'язує з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У визначенні моменту виникнення права на позов мають значення дві обставин Перша - об'єктивна - наявність факту порушеного права. Друга - суб'єктивна - особа дізналася або повинна була дізнатись про факт порушення права.

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу строку звернення до адміністративного пов'язаний із фактом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, що дає право на пред'явлення передбачених законом вимог, перебіг строку обчислюється з дня виникнення підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 була призначена допомога на оздоровлення за 2005-2013 роки в сумі 120 грн., в розмірі визначеному Постановою КМ України від 26.07.1996 року №836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Постановою КМ України від 12.07.2005 року №562. Відповідні списки-розпорядження були направлені для виплати до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат. Виплата щорічної допомоги на оздоровлення у сумі 120 грн. була проведена Управлінням 12.02.2013 року (а.с. 5, 18).

Отже, ОСОБА_1 дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів при проведенні вищезазначених виплат з дня виникнення підстав.

Представник ОСОБА_1 28 березня 2014 року звернувся до Управління з заявою про призначення, нарахування та виплату різниці у компенсаціях за період починаючи з 1996 року по 2013 рік включно окремо за кожен рік, отримавши 01 квітня 2014 року відповідь про відсутність законних підстав для перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення згідно поданої заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Згідно з ч. 2 ст. 100 КАС України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно ч. 3 ст. 162 КАС України якщо в ході судового розгляду справи суд встановить, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з пропущенням установленого законом строку звернення до адміністративного суду, або викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, позовна заява залишається без розгляду.

Судом встановлено, що підтверджується матеріалами справи, що з позовними вимогами про визнання протиправною бездіяльністю та зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити щорічну допомогу на оздоровлення, у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, в порядку та на умовах, визначених положеннями статті 48 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ, за період, починаючи з 1996 року по 2013 рік включно, що дорівнює 85 розмірам мінімальних заробітних плат, позивач звернувся до суду після спливу встановленого строку, оскільки згідно ч. 2 ст. 99 КАС України, шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплата в розмірі 45-ти мінімальних заробітних плат одноразової компенсації за шкоду заподіяну здоров'ю проводиться на момент встановлення групи інвалідності учасникам ліквідації, які стали інвалідами 2 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Судом встановлено, що позивач на обліку в Управлінні, як отримувач компенсаційних виплат перебуває з 01.07.2000р., а первинно 2 групи інвалідності йому була встановлена в 1996 році, тому суд вважає, що в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльністю та зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити одноразову компенсацію як інваліду ІІ групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 45 мінімальних заробітних плат, позивач також звернувся до суду після спливу встановленого строку, оскільки згідно ч. 2 ст. 99 КАС України, шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Доказів, що позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів в межах шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду, позивачем в цій частині не надано.

Клопотання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду, позивачем надано не було.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду, визначенні в статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивач посилається на те, що строк звернення до суду з вищезазначеними позовними згідно Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду від 21 травня 1963 року складає 30 років з дня ядерного інциденту.

Суд вважає, що посилання позивача на Віденську конвенцію про цивільну відповідальність за ядерну шкоду від 21 травня 1963 року як нормативно-правовий акт, який встановлює інший строк звернення до адміністративного суду, відмінний від строку, встановленого ст. 99 КАС України, необґрунтованими.

З огляду на положення ст.ст. 21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішень, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішенням, дією, бездіяльністю.

Натомість розгляд та вирішення вимог про відшкодування ядерної шкоди, не належать до юрисдикції адміністративного суду, в той час як положеннями Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду від 21 травня 1963 року визначено строк саме відшкодування ядерної шкоди.

Аналогічна позиція висловлена колегією суддів Київського апеляційного адміністративного суду у постанові від 28 листопада 2014 року м. Київ у справі№754/2593/14-а (2а/754/173/14).

Тому, посилання позивача на строк позовної давності для звернення до суду з метою захисту прав на відшкодування ядерної шкоди, спричиненої тілесному здоров'ю, який складає тридцять років з дня ядерного інциденту, та на право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоров'ю особи, не обмежується строком позовної давності, є безпідставними, оскільки це право виникає з інших правовідносин, та не стосуються шестимісячного строку звернення до адміністративного суду.

Суд не знайшов в ході розгляду справи інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Суд звертає увагу на Рішення Конституційного Суду України «Щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів», Кримінально-процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України» від 13.12.2011р. №17-рп/2011, яким визнано конституційними положення частин 2 та 4 ст. 99 КАС України щодо скорочення процесуальних строків звернення громадян до суду.

Судом встановлено, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з пропущенням установленого законом строку звернення до адміністративного суду в частині за період з 1996 по 2013 роки, клопотання про відновлення в цій частині порушених прав та пропущеного строку для звернення до суду позивачем не заявлено, поважні причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та підстави для відновлення пропущеного строку для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів в цій частині відсутні.

З огляду на приписи діючого, на час виникнення спору, законодавства, а також відсутність доказів поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду, позов ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду в частині вимог за період з 1996 по 2013 роки.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 99, 100, 162 КАС України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності, про призначення, нарахування (здійснення перерахунку) та виплату одноразової компенсації, щорічної допомоги на оздоровлення особі, яка постраждала в наслідок Чорнобильської катастрофи, в частині визнання протиправною бездіяльністю та зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити щорічну допомогу на оздоровлення, у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, в порядку та на умовах, визначених положеннями статті 48 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ, за період, починаючи з 1996 року по 2013 рік включно, що дорівнює 85 розмірам мінімальних заробітних плат; визнання протиправною бездіяльністю та зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити одноразову компенсацію як інваліду ІІ групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 45 мінімальних заробітних плат залишити без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Київської апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Петріщева І.В.