Справа № 815/1461/15
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2015-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1461/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2015 року м. Одеса

10 год. 35 хв.

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Балан Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними матеріалами справу за позовом Балтської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області до фізичної особи ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1) про стягнення на користь бюджету податкової заборгованості з єдиного податку (код платежу 18050400) в сумі 1 218 грн. 00 коп. на рахунок 0251, одержувач УДКСУ в Кодимському районі Одеської області, банк одержувача - ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО 828011, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Балтської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (надалі - Балтська ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області) до фізичної особи ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1) про стягнення на користь бюджету податкової заборгованості з єдиного податку (код платежу 18050400) в сумі 1 218 грн. 00 коп. на рахунок 0251, одержувач УДКСУ в Кодимському районі Одеської області, банк одержувача - ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО 828011. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач є платником єдиного податку з фізичних осіб та в порушення норм податкового законодавства не виконав вимоги щодо своєчасної та у повному обсязі сплати суми вказаного податку до місцевого бюджету, у зв'язку з чим утворилася податкова заборгованість у розмірі 1 218 грн. 00 коп., яка станом на час звернення позивача до суду з адміністративним позовом відповідачем не погашена та в результаті чого порушуються інтереси держави щодо виконання прибуткової частини бюджетів, фінансування соціально-економічних та інших державних програм (аркуші справи 5-6).

Представник позивача до судового засідання не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи. Через канцелярію Одеського окружного адміністративного суду за вхід. № ФП/632/15 від 03.04.2015 року від позивача за підписом представника за довіреністю надійшла заява про розгляд справи без участі позивача (аркуш справи 28).

Відповідач до судового засідання не з'явився, відповідно до приписів ч. 11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України, належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи. повістку про виклик у судове засідання було надіслано за вказаною в адміністративному позові адресою місцезнаходження відповідача. Проте поштове відправлення із судовою повісткою про виклик відповідача у судове засідання, призначене на 24.04.2015 року о 10 год. 30 хв. було повернуто ДП «Укрпошта» із зазначенням причин повернення: «За зазначеною адресою не проживає». При цьому, судова кореспонденція із ухвалою суду про відкриття провадження у справі, надіслана судом за вказаною в адміністративному позові адресою місцезнаходження відповідача, була отримана відповідачем, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення(аркуші справи 19, 21-24).

Відповідно до ч. 11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Таким чином, відповідач є належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи. Про причини неприбуття відповідач суду не повідомив. Заяв про перенесення розгляду справи та письмових заперечень проти позову відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

На підставі ч. 1 ст. 41 та ч. 6 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України, заяву позивача розглянуто без здійснення фіксування судового засідання.

З урахуванням зазначених обставин, а також клопотання позивача про розгляд справи без його участі, згідно з ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини якими обґрунтовуються вимоги позивача, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований у встановленому законодавством порядку як фізична особа - підприємець, іпн НОМЕР_1, адреса: 66000, АДРЕСА_1, дата та номер запису в ЄДР ЮО та ФОП: 06.09.2013, НОМЕР_2 року відповідача взято на облік Балтською ОДПІ як платника податків.

21.07.2014 року здійснено державну реєстрацію припинення фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за власним рішенням, але не знято з обліку як платника податків у зв'язку із наявністю податкового боргу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 1 218 грн. 00 коп. по єдиному податку, який виник з наступних підстав.

Порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування закріплено у ст. 298 Податкового Кодексу України. Відповідно до пп. 298.1.1 п. 298.1 ст. 298 Податкового Кодексу України, для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб'єкт господарювання подає до органу податкової служби заяву.

Згідно пп. 298.1.4 п. 298.1 ст. 298 Податкового Кодексу України суб'єкт господарювання, який є платником інших податків і зборів відповідно до норм цього Кодексу, може прийняти рішення про перехід на спрощену систему оподаткування один раз протягом календарного року шляхом подання заяви до органу державної податкової служби не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку наступного календарного періоду.

Суб'єкту господарювання, який подав до органу державної податкової служби заяву щодо обрання або переходу на спрощену систему оподаткування видається Свідоцтво платника єдиного податку відповідно до п. 199.1 ст. 199 Податкового Кодексу України.

Так фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 18.09.2013 року подано заяву до Кодимського відділу Балтської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області про застосування спрощеної системи оподаткування з 01.10.2013 року, види діяльності: 49.32 - надання послуг таксі та зазначена ставка єдиного податку при переході на спрощену систему оподаткування у розмірі 20 % розміру мінімальної заробітної плати та група 2.

На підставі положень п. 199.1 ст. 199 Податкового кодексу України, ФОП ОСОБА_1 було видано Свідоцтво платника єдиного податку.

У відповідності до приписів п.п. 293.1, 293.2 ст. 293 Податкового кодексу України, ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки). Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць, зокрема: для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

У разі здійснення платниками єдиного податку першої та другої груп кількох видів господарської діяльності, у відповідності до приписів п. 293.6 ст. 293 Податкового кодексу України, застосовується максимальний розмір ставки єдиного податку, встановлений для таких видів господарської діяльності.

Відповідно до п. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України, платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

У разі якщо сільська, селищна або міська рада приймає рішення щодо зміни раніше встановлених ставок єдиного податку, єдиний податок сплачується за такими ставками у порядку та строки, визначені пп. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 цього Кодексу.

Статтею 300 Податкового кодексу України встановлено, що платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку.

Несплата (неперерахування) фізичною особою - платником єдиного податку, визначеною пп. 1, 2 п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України, авансових внесків єдиного податку в порядку та у строки, визначені цим Кодексом, згідно приписів ст. 122 Податкового кодексу України, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку відповідно до цього Кодексу.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи письмових доказів, заборгованість відповідача виникла внаслідок несплати суми узгодженого, відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування, грошового зобов'язання у розмірі 243 грн. 60 коп. протягом січня 2014 року - травня 2014 року включно.

Так, згідно розрахунків позивача та даних облікової картки платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1, станом на 19.01.2014 року у відповідача відсутня заборгованість або переплата. 20.01.2014 року самостійно по строку було нараховано податкове зобов'язання згідно заяви про застосування спрощеної системи оподаткування в сумі 243 грн. 60 коп., у зв'язку із несплатою якого виникла заборгованість у розмірі 243 грн. 60 коп. В подальшому, за період з 20.02.2014 року по 20.05.2014 року вказана заборгованість зростала на нараховані самостійно по строку 20 числа кожного місяця грошові зобов'язання по єдиному податку у розмірі 243 грн. 60 коп. Таким чином, станом на 31.05.2014 року податковий борг відповідача складав 1 218 грн. 00 коп. (243,60 х 5 = 1 218 грн. 00 коп.) (аркуш справи 14).

Вищевказана сума заборгованості по єдиному податку являються узгодженою відповідно до поданої відповідачем заяви про застосування спрощеної системи оподаткування.

Відповідно до п. п. 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори у розмірах, встановлених цим Кодексом, проте відповідач існуючу заборгованість до теперішнього часу не сплатив.

Відповідно п. п. 59.1, 59.3, 59.4, 59.5. ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Згідно матеріалів справи, Балтською ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області (Кодимське відділення) на адресу відповідача було направлено податкову вимогу за формою «Ф» № 60-00 від 13.05.2014 року на загальну суму податкового боргу платника податків за узгодженими податковими зобов'язаннями станом на 12.05.2014 року у сумі 487 грн. 20 коп. (аркуш справи 10).

Відповідно ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків, серед іншого, зобов'язаний стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України; вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

В силу п. 15.1. ст. 15 Кодексу, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 95.1, 95.2 ст. 95 Кодексу, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно до пп. 20.1.18 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

На час розгляду справи, згідно письмової інформації позивача, відповідач вищезазначену заборгованість в добровільному порядку повністю або частково не сплатив (аркуші справи 12-13, 26-27).

Доказів щодо відсутності у ОСОБА_1 заявленої у позові до стягнення суми боргу відповідачем до суду на надано.

Крім того, як було встановлено у ході судового розгляду справи, відповідач припинив підприємницьку діяльність.

07.07.2014 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців за заявницьким принципом» № 1258 від 13.05.2014 року.

Відповідно до положень вказаного Закону довідка про відсутність заборгованості не потрібна.

Згідно ч. 1, ст. 52 Цивільного кодексу України фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Згідно Постанови Верховного суду України від 04.12.2013 року по справі №6-125цс13 зазначено, що відповідно до положень статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 47-49 Закону України від 14.05.1992 року №2343-ХІІ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи - підприємця є те, що у разі припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Оскільки згідно наявної станом на час розгляду справи в ЄДР згідно відомостей ДП «Інформаційно-ресурсний центр» 21.07.2014 року за № 2 002554 внесено запис про припинення підприємницької діяльності відповідачем.

Проте, зважаючи на зазначені вище приписи чинного законодавства та наявність у відповідача непогашеної заборгованості перед позивачем, яка після припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 залишилась непогашеною, ненадання відповідачем станом на час розгляду даної справи жодних письмових доказів щодо сплати повністю або частково вказаної заборгованості до суду не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінюючи надані у справу докази, виходить із принципів адміністративного судочинства - змагальність, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин справи, згідно із яким розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Зважаючи на те, що законодавством України встановлений обов'язок платників податків зі сплати податків (зборів) та інших обов'язкових платежів та такий обов'язок відповідачем не виконаний, а інше ним не доведено, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Балтської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з єдиного податку у розмірі 1 218 грн. 00 коп. є обґрунтованими, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Керуючись Податковим Кодексом України, ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 69-71, 86, 128, 159-164, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Балтської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області до фізичної особи ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1, адреса: 66000, АДРЕСА_1) про стягнення на користь бюджету податкової заборгованості з єдиного податку (код платежу 18050400) в сумі 1 218 грн. 00 коп. на рахунок 0251, одержувач УДКСУ в Кодимському районі Одеської області, банк одержувача - ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО 828011 - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1, адреса: 66000, АДРЕСА_1) на користь бюджету заборгованість з єдиного податку (код платежу 18050400) в сумі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. на рахунок 0251, одержувач УДКСУ в Кодимському районі Одеської області, банк одержувача - ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО 828011.

Постанова суду може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Я.В. Балан