Справа № 804/4548/15
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2015 р. Справа № 804/4548/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді - Жукової Є.О.
при секретарі судового засідання - Риженко О.В.
представника позивача - Хачикян М.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Лівобережної об`єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 970,10 грн., -
30 березня 2015 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Лівобережної об`єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 970,10 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним. Внаслідок несвоєчасної сплати фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 податкових зобов`язань, у відповідача на момент подання позову наявний податковий борг в сумі 970,10 грн., який підлягає стягненню з відповідача на підставі ст.87 Податкового кодексу України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.03.2015 року провадження у справі було відкрито та справа призначена до розгляду у судовому засіданні.
В судове засідання, призначене на 15.04.2015 р., з'явився представник позивача. Відповідач до зали судового засідання не з'явився, відомості про вручення судової повістки в матеріалах справи наявні, причини неявки не відомі.
Частиною 1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» передбачено, що якщо відомості, які внесені до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою.
Всупереч вимогам ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», про зміну місцезнаходження відповідач контролюючі органи не повідомив, тому відповідних змін до Єдиного державного реєстру внесено не було.
Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд даної адміністративної справи із його участю та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.
Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача відповідно до положень ст.128 КАС України.
Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено наступне.
ФОП ОСОБА_2 перебуває на обліку, як платник податків у Лівобережній ОДПІ м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області, що підтверджується відомостями, які міститься в матеріалах справи.
З матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_2 було подано до контролюючого органу заяву про застосування спрощеної системи оподаткування від 21.01.2012 р. №4136/ш, копія якої міститься в матеріалах справи
Відповідно до зазначеної вище заяви від 21.01.2012 р. №4136/ш, основним видом діяльності відповідача був зазначений наступний: столярні та теслярські роботи за індивідуальними замовленнями.
Як вбачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_2, є платником єдиного податку за ставкою 10 % та є платником групи 1.
Як вбачається із зворотнього боку облікової картки платника податку, копія якої міститься в матеріалах справи, у ФОП ОСОБА_2 сума, що підлягає стягненню, складає 970,10 грн.
Лівобережною ОДПІ м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області 06.05.2014 р. №1740-25 винесено податкову вимогу форми «Ф» в сумі 361,10, яку було направлено ФОП ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з врученням, яку останній отримав 30.08.2014 р., що підтверджується копією рекомендованого поштового повідомлення про вручення.
Зазначена податкова вимога не є відкликаною, відомості щодо її оскарження в матеріалах справи відсутні, а відтак, вимога є такою, що підлягає обов`язковому виконанню.
Отже, станом на момент звернення позивача до суду, відповідачем в добровільному порядку не сплачено зазначену вище суму податкового зобов'язання по єдиному податку, а відтак у ФОП ОСОБА_2 наявна заборгованість перед державним бюджетом в розмірі 970,10 грн.
Будь-яких доказів сплати податкового боргу у визначеній сумі відповідачем на момент розгляду і вирішення даної справи до суду не надано.
Правовідносини сторін, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов'язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються нормами Конституції України від 28.06.1996р. № 254к/96-ВР, Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI, Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 № 2747-IV, тощо.
Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно з ч.1 п.87.1 ст.87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отриманні від продажу товарів (робіт, послуг) майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отриманні як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
У відповідності до пункту 291.3 статті 291 Податкового кодексу, фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.
Згідно пункту 293.1 статті 293, ставки єдиного податку для платників першої - другої груп встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).
Відповідно до п.294.1 ст.294 ПК України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої та другої груп є календарний рік. Податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої-шостої групи є календарний квартал.
Відповідно до пункту 295.1 ст.295 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.
Такі платники єдиного податку можуть здійснювати сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.
Згідно пункту 295.2 статті 295 Податкового кодексу нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється органами державної податкової служби на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку.
Сплата грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійсненна також за рахунок наміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.
Відповідно до статті 300 ПК України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до Податкового кодексу України за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.
Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Суд, згідно зі ст.86 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Враховуючи викладене вище, позивачем - суб'єктом владних повноважень була доведена правомірність та обґрунтованість підстав стягнення з ФОП ОСОБА_2 суми податкової заборгованості по сплаті єдиного податку в розмірі 970,10 грн., натомість відповідачем не було надано суду жодного доказу щодо спростування позиції позивача, викладеної в заявленому адміністративному позові.
За таких підстав, суд вважає адміністративний позов Лівобережної об`єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 970,10 грн. є таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов Лівобережної об`єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 970,10 грн. - задовольнити повністю.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь держави кошти в рахунок погашення податкового боргу з єдиного податку в розмірі 970,10 грн.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова