Справа № 2а-1127/12/1370
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 р. Справа № 89600/12

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Курильця А.Р., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Корпорації «Центр промисловості та торгівлі «Львів» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2012 року у справі за позовом Корпорації «Центр промисловості та торгівлі «Львів» до Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби про зобов'язання до вчинення дій по видачі свідоцтва платника єдиного податку, -

ВСТАНОВИЛА :

Корпорація «Центр промисловості та торгівлі «Львів»» 07.02. 2012року звернулась до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби про зобов'язання до вчинення дій по видачі свідоцтва платника єдиного податку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.01.2012 року позивач звернувся до ДПІ у Личаківському районі м. Львова з письмовою заявою про застосування спрощеної системи оподаткування. Листом від 27.01.2012 року № 1998/10/15-1 ДПІ у Личаківському районі м. Львова повідомлено позивача про надання відмови у переході на спрощену систему оподаткування обліку та звітності. Підставою для відмови у видачі свідоцтва платника єдиного податку за ставкою 3 відсотки є та обставина, що рішенням ДПІ у Личаківському районі м. Львова від 26.01.2012 року анульовано реєстрацію платника ПДВ на підставі абз. и) п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України. Позивач з рішенням про відмову у видачі свідоцтва платника єдиного податку не погоджується з тих підстав, що відмова суперечить вимогам чинного податкового законодавства.

Оскаржуваною постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2012 року в задоволенні позовної заяви відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою задоволити позовні вимоги в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що листом від 27.01.2012 року № 1998/10/15-1 ДПІ у Личаківському районі м. Львова повідомлено позивача про надання відмови у переході на спрощену систему оподаткування обліку та звітності. Підставою для відмови у видачі свідоцтва платника єдиного податку за ставкою 3 відсотки є та обставина, що рішенням ДПІ у Личаківському районі м. Львова від 26.01.2012 року анульовано реєстрацію платника ПДВ на підставі абз. и) п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України. Позивач з рішенням про відмову у видачі свідоцтва платника єдиного податку не погоджується з тих підстав, що відмова суперечить вимогам чинного податкового законодавства.

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з'явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що п. 299.9 ст. 299 Податкового кодексу України встановлено виключний перелік підстав для прийняття органом державної податкової служби рішення про відмову у видачі суб'єкту господарювання свідоцтва платника єдиного податку суд до уваги не бере оскільки відповідно до п.п.1 п..9 статті 299 ПК України, підставою для прийняття рішення про відмову у видачі свідоцтва платника єдиного податку є невідповідність суб'єкта господарювання вимогам статті 291 глави XIV Кодексу. Згідно із п.291.3 статті 291 ПК України юридична особа може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструються платниками єдиного податку в порядку, визначеному цією главою (глава XIV). В свою чергу, вимоги та механізм реєстрації платників єдиного податку, які обрали відсоткову ставку у розмірі 3% прописано у статті 293 ПК України, де окрім описаного вище «а» п.п.293.8.4 п.293.8 статті 293 ПК України, зазначено, що відсоткова ставка у розмірі 3% встановлюється у разі сплати податку на додану вартість згідно з цим Кодексом (п.п.293.3.1 п.293.3 стаття 293 ПК України). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачених Податковим кодексом України, а отже позовні вимоги позивача про зобов'язання Державну податкову інспекцію у Личаківському районі м. Львова видати позивачу свідоцтво платника єдиного податку на підставі поданої заяви є безпідставними та необґрунтованими, а відтак задоволенню не підлягають.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

Судом встановлено, що 19 січня 2012 року позивач звернувся до Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова з письмовою заявою про застосування спрощеної системи оподаткування у розмірі 3 відсотки. 26.01.2012 року Рішенням Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова № 710/1 анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість Корпорації «Центр промисловості та торгівлі «Львів».

Державна податкова інспекція у Личаківському районі м. Львова 27.01.2012 року листом за № 1998/10/15-1 повідомила позивача про надання відмови у переході на спрощену систему оподаткування обліку та звітності.

Згідно до пп. 293.8.4 п. 293.8 ст. 293 Податкового кодексу України ставки, встановлені пунктами 293.3 - 293.5 цієї статті, застосовуються з урахуванням таких особливостей: ставка єдиного податку, визначена для третьої і четвертої груп у розмірі З відсотки, може бути обрана: суб'єктом господарювання, який зареєстрований платником податку на додану вартість відповідно до розділу V цього Кодексу, у разі переходу ним на спрощену систему оподаткування шляхом подання заяви щодо переходу на спрощену систему оподаткування не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку наступного календарного кварталу.

Відповідно до абз. и) п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо: обсяг постачання товарів/послуг платниками податку, зареєстрованими добровільно, іншим платникам податку за останні 12 календарних місяців сукупно становить менше 50 відсотків загального обсягу постачання.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно ч. 1 ст.138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В судовому засіданні представником відповідача вказано на той факт, що ДПІ у Личаківському районі м Львова рішенням від 26.01.2012 року № 710/1 анульовано реєстрацію платника ПДВ щодо позивача, а відтак такий не вважається платником ПДВ в розумінні Податкового кодексу України. Твердження представника позивача про те, що п. 299.9 ст. 299 Податкового кодексу України встановлено виключний перелік підстав для прийняття органом державної податкової служби рішення про відмову у видачі суб'єкту господарювання свідоцтва платника єдиного податку суд до уваги не бере оскільки відповідно до п.п.1 п.299.9 статті 299 ПК України, підставою для прийняття рішення про відмову у видачі свідоцтва платника єдиного податку є невідповідність суб'єкта господарювання вимогам статті 291 глави XIV Кодексу. Згідно із п.291.3 статті 291 ПК України юридична особа може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструються платниками єдиного податку в порядку, визначеному цією главою (глава XIV). В свою чергу, вимоги та механізм реєстрації платників єдиного податку, які обрали відсоткову ставку у розмірі 3% прописано у статті 293 ПК України, де окрім описаного вище «а» п.п.293.8.4 п.293.8 статті 293 ПК України, зазначено, що відсоткова ставка у розмірі 3% встановлюється у разі сплати податку на додану вартість згідно з цим Кодексом (п.п.293.3.1 п.293.3 стаття 293 ПК України).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачених Податковим кодексом України, а отже позовні вимоги позивача про зобов'язання Державну податкову інспекцію у Личаківському районі м. Львова видати позивачу свідоцтво платника єдиного податку на підставі поданої заяви є безпідставними та необґрунтованими, а відтак задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд дійшов до висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Корпорації «Центр промисловості та торгівлі «Львів» - залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.03.2012 року у справі № 2а-1127/12/1370 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді А.Р. Курилець

В.Я. Качмар