Справа № 607/13069/14-а
Суддя: Сеник Р.П.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року Справа № 11327/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

Суддів Попка Я.С.,Яворський І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.11.2014 року у справі № 607/13069/14-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі, Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області про визнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити дії та призначити пенсію на пільгових умовах, -

В С Т А Н О В И В :

05 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі, Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області про визнання рішення протиправним, зобовязання вчинити дії та призначити пенсію на пільгових умовах.

Позовні вимоги мотивує тим, що згідно записів трудової книжки він працював в Тернопільській ЖЕК №5 газоелектрозварником: з 09.09.1987 року 18.07.1989 року; з 21.11.1989 року 20.03.1990 року; з 25.12.1990 року 30.03.2001 року. Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою КМУ від 11.03.1994 року №162, який був чинний на період роботи ОСОБА_1 посада газоелектрозварника не передбачена. Первинними документами не підтверджено, що позивач працював на посадах та роботах, які передбачені Списком №2, затверджених постановою КМУ від 11.03.1994 року №162. Оскільки працівниками КП ЖЕК №5 була допущена помилка в записі у трудовій книжці, перекручена назва посади позивача з «електрогазозварник» на «газоелектрозварник» комісія при Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийняла рішення відмовити ОСОБА_1 в зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, періоду роботи в комунальному підприємстві житлово-експлуатаційна контора №5. Вважає дії відповідача неправомірними, оскільки не було взято до уваги його намір залучити до участі в засіданні комісії двох свідків,які можуть підтвердити те, що він працював в КП ЖЕК №5 на посаді електрогазозварника, а також проігноровано записи в трудовій книжці, які дають право на пенсію на пільгових умовах. За вказаних обставин, ОСОБА_1 просить визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оформлену рішенням про результати розгляду його заяви №13 про відмову у призначенні йому пенсії на пільгових умовах відповідно до вимог ст.13 п.«б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 31 травня 2014 року незаконною; зобов'язати Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 що дає прав на призначенні пенсії на пільгових умовах, відповідно до вимог ст.13 п.«б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи на посаді газоелектрозварника з 09.09.1987 року по 18.07.1989 року, з 21.11.1989 року 20.03.1990 року, з 25.12.1990 року 30.03.2001 року в Тернопільській житлово-експлуатаційній конторі №5; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах відповідно до вимог ст.13 п.«б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 31 травня 2014 року.

27 серпня 2014 року за заявою ОСОБА_3 до участі в справі в якості співвідповідача було залучено Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі, до компетенції якого віднесено призначення позивачу пенсії на пільгових умовах.

28 жовтня 2014 року ОСОБА_3 подав заяву про зміну позовних вимог, в якій просить зарахувати до стажу його роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до вимог ст.13 п. «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення», період роботи на посаді газоелектрозварника з 09.09.1987 року по 18.07.1989 року, з 21.11.1989 року 20.03.1990 року, з 25.12.1990 року30.03.2001 року в Тернопільській житлово-експлуатаційній конторі №5; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах відповідно до вимог ст.13 п.«б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 31 травня 2014 року.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.11.2014 року позов задоволено.

Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в частині незарахування ОСОБА_1 періоду роботи на посаді газоелектрозварника з 09.09.1987 року по 18.07.1989 року, з 21.11.1989 року по 20.03.1990 року, з 25.12.1990 року по 30.03.2001 року в Тернопільській житлово-експлуатаційній конторі №5, до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах; зобовязано Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 31 травня 2014 року.

Постанову суду першої інстанції оскаржили відповідачі, подавши на неї апеляційні скарги.

В апеляційних скаргах апелянти зазначають, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки дане рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та таке, що неповно відображає обставини, які мають істотне значення для даної справи.

Просять скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.11.2014 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступало, а тому колегія суддів, у відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів. Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що з 1982 року він працював разом із позивачем у комунальному підприємстві житлово-експлуатаційна контора №5. Спочатку вони працювали слюсарями, а з 1987 року позивач почав працювати електрогазозварником, на даній посаді останній працював до квітня-травня 2000 року. Вони виконували роботи по зварюванню труб на опалення та водопостачання, інші роботи, які проводилися у квартирах та підвалах.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що в січні 1987 року він влаштувався на посаду сантехніка в комунальне підприємство житлово-експлуатаційна контора №5. Коли свідок прийшов на роботу, позивач там уже працював електрогазозварником. Під час своєї трудової діяльності вони разом замінювали труби у квартирах, підвалах та на горищах. З роботи ОСОБА_1 звільнився у 2001 році.

Як вбачається із записів у трудовій книжці ОСОБА_1, останній 09 вересня 1987 року переведений газоелектрозварником по 5 (пятому) розряду у житлово-експлуатаційній дільниці №5, згідно наказу №176-к від 09 вересня 1987 року. 05 травня 1989 року житлово-експлуатаційна дільниця перейменована на житлово-експлуатаційну контору №5 (наказ №12-к від 20 березня 1989 року).

18 липня 1989 року ОСОБА_1 звернувся із запискою №7 про звільнення з посади газоелектрозварника за власним бажанням (копія записки надана позивачу з архівного відділу Тернопільської міської ради), та, згідно здійсненого у трудовій книжці запису, наказом №4 від 18 липня 1989 року ОСОБА_1 звільнений з роботи за власним бажанням з посади газоелектрозварника житлово-експлуатаційної контори №5.

21 листопада 1989 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу газоелектрозварником 5 (пятого) розряду в житлово-експлуатаційну контору №5 м.Тернополя на підставі наказу №15 від 21 листопада 1989 року. Наказом №4 від 20 березня 1990 року останній звільнений з роботи за власним бажанням.

25 грудня 1991 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу газоелектрозварником 4 (четвертого) розряду в житлово-експлуатаційну контору №5 м.Тернополя (13 травня 1996 року присвоєно 5 (пятий) розряд), та згідно наказу №09 від 30 березня 2001 року, звільнений з роботи за власним бажанням 30 березня 2001 року.

Згідно рішення про результати розгляду заяви №13 від 11 липня 2014 року, винесеного Комісією з питань підтвердження роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області, ОСОБА_1 відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162, який був чинний на період роботи, періоду роботи в комунальному підприємства житлово-експлуатаційна контора №5 з тих підстав, що первинними документами не підтверджено, що позивач працював на посадах та роботах, які передбачені вказаним Списком.

Протоколом №50 від 18 вересня 2014 року засідання комісії Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі для розгляду питань, повязаних з призначенням пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України акрі оду роботи в комунальному підприємстві житлово-експлуатаційна контора №5, та у звязку з цим вирішено відмовити у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 причина відмови мотивована тим, що на розгляд комісії не представлено первинних документів, зокрема, копій особових карток, карт умов праці, атестації робочих місць, копій наказів про прийняття на роботу, звільнення, надання чергових відпусток, наказу про затвердження переліку робочих місць, якими підтверджується право на пенсію на пільгових умовах.

Проаналізувавши усі обставини справи та дослідивши докази, суд першої інстанції прийшов до переконання, що заявлений адміністративний позов підлягає до задоволення, шляхом зарахування до стажу роботи ОСОБА_1, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до вимог ст.13 п. «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи на посаді газоелектрозварника з 09.09.1987 року по 18.07.1989 року, з 21.11.1989 року 20.03.1990 року, з 25.12.1990 року 30.03.2001 року в Тернопільській житлово-експлуатаційній конторі №5

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Посада електрогазозварника передбачена Списком №2 розділу ХХХІІІ «Загальні професії», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.08.1994 року №162.

Положеннями п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року за № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» визначено, що наведена вище Постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року за № 162 втратила чинність та цією ж Постановою затверджено Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зазначеним Списком №2 визначено право на пенсію осіб, які були зайняті на наступних роботах, в тому числі і електрогазозварники.

Згідно записів в трудовій книжці, ОСОБА_1 працював в Тернопільській житлово-експлуатаційній конторі №5 газоелектрозварником: з 09.09.1987 року 18.07.1989 року; з 21.11.1989 року 20.03.1990 року; з 25.12.1990 року 30.03.2001 року.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637.

В судовому засіданні першої інстанції було встановлено, що при здійсненні запису в трудовій книжці ОСОБА_1 працівниками житлово-експлуатаційної контори №5 було допущено помилку, а саме посада позивача вказана «газоелектрозварник» замість «електрогазозварник».

Згідно п.п.2.6., 2.8.. 2.9., 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і в організаціях, затвердженої наказом Наказ Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 №58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов'язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м.Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

Відповідно до архівних довідок №139/26-3.02 від 11 лютого 2014 року та №274/26-3.02 від 12 березня 2014 року, виданих Архівним відділом Тернопільської міської ради, ОСОБА_1 значився за період з 09.09.1987 року газоелектрозварником.

З архівної довідки №273/26-3.0202 від 12 березня 2014 року, підготовленої Архівним відділом Тернопільської міської ради, слідує, що в частково переданих на державне зберігання документальних матеріалах з особового складу комунального підприємства житлово-експлуатаційна контора виявлено лише записку від 18 липня 1989 року №7 на звільнення ОСОБА_1 Будь-яких інших наказів про прийняття, звільнення та переведення заявника за 1987-2001 роки в архівному відділі не значиться і про їх місцезнаходження немає ніяких відомостей.

Згідно п.18 пункту Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Мністрів України від 12 серпня 1993 року №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були допитані в суді першої інстанції підтвердили той факт, що позивач дійсно працював електрогазозварником в житлово-експлуутаційній конторі №5.

Виходячи із вищезазначеного, колегія суду погоджується із рішенням суду першої інстанції, який прийшов до переконання, що заявлений адміністративний позов підлягає до задоволення, шляхом зарахування до стажу роботи ОСОБА_1, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до вимог ст.13 п.«б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи на посаді газоелектрозварника з 09.09.1987 року по 18.07.1989 року, з 21.11.1989 року 20.03.1990 року, з 25.12.1990 року 30.03.2001 року в Тернопільській житлово-експлуатаційній конторі №5

Відповідно до ст. 200 КАСУкраїни суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає,що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення здодержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195-197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області - залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.11.2014 року у справі № 607/13069/14-а -залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Р.П. Сеник

Судді : І.О. Яворський

Я.С. Попко