Справа № 308/3284/15-а
Суддя: Леміш О. М.
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2015 м.Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатскьої області

в складі : головуючого судді Леміш О.М.,

при секретарі Химинець О.Я.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Романець Н.Й .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Ужгороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Ужгород Закарпатської області про оскарження рішення суб"єкта владних повноважень , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м. Ужгород Закарпатської області про оскарження рішення суб"єкта владних повноважень.

Свій позов позивач мотивував тим, що 10 березня 2015 року він звернувся із заявою до Управління Пенсійного фонду України в місті Ужгороді Закарпатської області про призначення йому мпенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - закон №1789-XII) та до заяви додав всіх необхідні документи та належним чином завірені копії, які надають йому право на призначення такої пенсії. 18 березня 2015 року позивачем отримано лист з Управління Пенсійного фонду України в місті Ужгороді Закарпатської області за №2736/12 від 12.03.2015 року разом з додатком - вкладкою №28 до протоколу №14 від 12.03.2015 року «Про відмову у призначенні пенсії». Рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугою років відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» позивач вважає неправоміним , оскільки управлінням пенсійного фонду України в місті Ужгороді Закарпатської області період його навчання в Національній юридичній академії України ім. Ярослава Мудрого без жодного обґрунтування визначилдо тільки до 04.07.1995 року, та не врахувало такий з 05.07.1995 року по 29.06.1996 року згідно записів у трудовій книжці та відповідно зменшено спеціальний стаж позивача, на підставі чого він просив суд прийняти його позов та задовільнити такий.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав та просив суд такий задовільнити з підстав наведених у ньому.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила , просила суд відмовити в його задоволенні.

Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи всебічно та повно оцінивши докази, та об'єктивно і безпосередньо дослідивши їх, суд вважає, що позов із наведених у ньому мотивів є обгрунтованим та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 10 березня 2015 року позивач звернувся із заявою до Управління Пенсійного фонду України в місті Ужгороді Закарпатської області про призначення мені пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - закон №1789-XII) та до заяви додав всіх необхідні документи та належним чином завірені копії, які надають йому право на призначення такої пенсії. 18 березня 2015 року ним отримано лист з Управління Пенсійного фонду України в місті Ужгороді Закарпатської області за №2736/12 від 12.03.2015 року разом з додатком - вкладкою №28 до протоколу №14 від 12.03.2015 року «Про відмову у призначенні пенсії». Рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугою років відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» мотивовано тим, що вказаною статтею Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурори і слідчі, які звернулися за призначенням пенсії з 01 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року, мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років. До вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею зараховується зокрема робота на прокурорських посадах в органах прокуратури, час роботи на посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою та половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах. Управлінням Пенсійного фонду України в місті Ужгороді Закарпатської області до стажу за вислугу років, позивачу зараховано період роботи з 05.07.1995 р. по 09.03.2015 року в прокуратурі Закарпатської області, а також половину періоду навчання в Національній юридичній академії України ім. Ярослава Мудрого з 01.09.1991 р. по 04.07.1995 року, що загалом складає 21 рік 7 місяців 8 днів спеціального стажу, що недостатньо для призначення пенсії за вислугу років. Таким чином, управлінням пенсійного фонду України в місті Ужгороді Закарпатської області період навчання ОСОБА_1 в Національній юридичній академії України ім. Ярослава Мудрого визначено тільки до 04.07.1995 року, не враховано такий з 05.07.1995 року по 29.06.1996 року згідно записів у трудовій книжці та відповідно зменшено спеціальний стаж. Зокрема, відповідно до записів в трудовій книжці з 01.09.1991 року по 29.06.1996 року позивач навчався на денному відділенні в Національній юридичній Академії України ім. Я.Мудрого за спеціальністю «правознавство» та 28.06.1996 року рішення державної екзаменаційної комісії ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію спеціаліста - юриста. Вказана обставина підтверджується дипломом серії ЛБ ВЕ №001543, який виданий 29.06.1996 року, реєстраційний №683. Належним чином завірені копії вищевказаних документів позивачем також було додано до заяви про призначення пенсії до управління Пенсійного фонду України в місті Ужгороді Закарпатської області.

Відповідно до ст.50-1 закону №1789-XII (чинний на час виникнення спірних правовідносин) прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення певної вислуги років.

До вислуги років, яка дає право на пенсію, згідно з цією статтею зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у ст.56 зазначеного закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури працівниками, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років (ч.6 ст.50-1 закону №1789-XII).

Таким чином, із врахуванням часу роботи позивача в органах прокуратури Закарпатської області з 05.07.1995 року по 09.03.2015 року - 19 років 8 місяців 4 дні та половини строку навчання на денному відділенні в Національній Юридичній Академії України ім. Я.Мудрого (з 01.09.1991 року по 29.06.1996 р.), що складає 2 роки 5 місяців 13 днів, у позивача наявний спеціальний стаж 22 роки 1 місяць 17 днів, що надає право відповідно до вимог ч.6 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) на призначення пенсії за вислугою років.

Окрім наведеного , Верховний суд України неодноразово у своїх рішеннях висловлював правову позицію щодо не зарахування до вислуги років, яка дає право на призначення пенсії відповідно до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» половини строку навчання на заочному чи вечірньому факультетах вищих юридичних навчальних закладів (постанови Верховного Суду України від 05 листопада 2013 року №21-289а13 та від 22 квітня 2014 року №21-65а14).

Зокрема, в рішеннях Верховного суду України розкрито зміст таких понять, як «трудовий стаж», «спеціальний стаж» та «вислуга років».

Так, відповідно до ч.1 ст.24 закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок та такий згідно ч.10 ст.24 цього закону зараховується в одинарному розмірі.

Разом з тим частина 4 цієї ж статті передбачає, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим законом.

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема у законі «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.91 №1788-XII, йдеться про стаж роботи, що дає право на призначення трудових пенсій (загальний трудовий стаж).

Зміст поняття «загальний трудовий стаж» є ширшим, ніж поняття «стаж страховий», оскільки до першого включаються також періоди суспільно корисної діяльності, коли особа не підлягала загальнообов'язковому соціальному страхуванню.

Так, згідно зі ст.56 закону №1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Крім того, відповідно до ч.3 цієї ж статті до стажу роботи, що дає право на призначення трудових пенсій, зараховуються також періоди, коли особа не працювала, наприклад у зв'язку з навчанням у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах з підготовки кадрів, підвищення кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі; тимчасовою непрацездатністю, що почалася у період роботи; часом догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку тощо.

Тобто діюче на той час (чинне в період мого навчання в НЮАУ) законодавство передбачало зарахування період навчання у вищому навчальному закладі до загального трудового стажу в повному обсязі.

Спеціальний стаж - це період роботи в певних умовах праці чи на посадах, з якими законодавець пов'язує пільгове (або за особливими правилами) пенсійне забезпечення.

Вислуга років є видом спеціального стажу. Це період виконання особливого роду трудової діяльності або державної служби, коли до особи, яка її здійснює, пред'являють особливі вікові, а також підвищені психічні та фізичні вимоги, при тривалому виконанні якої особа втрачає відповідну професійну працездатність.

Так, ст.51 закону №1788-XII передбачає, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Правом вислуги років користуються різні категорії осіб, у тому числі й прокурорсько-слідчі працівники на підставі закону №1789-XII.

Частиною 6 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) до спеціального стажу роботи, що надає право на призначення пенсії за вислугу років, передбачено зарахування половини строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах.

Таким чином, зі змісту ч.1 та ч.4 ст.24 закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, ч.3 ст.56 закону «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII, ч.6 ст.50-1 закону «Про прокуратуру» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин») випливає, що зарахування половини строку навчання на денному відділенні Національної Юридичної Академії України ім. Я.Мудрого в період з 01.09.1991 року по 29.06.1996 р), що складає 2 роки 5 місяців 13 днів не суперечить вимогам ч.10 ст. 24 закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV щодо зарахування страхового стажу в одинарному розмірі.

Окрім того, відповідно до ст.62 закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, в тому числі і спеціальний, є трудова книжка.

Постановою КМ «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 12.08.93 №637 також передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з п.2.18 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці, Міністерства соціального захисту населення від 29.07.93 №58 (зареєстровано у Міністерстві юстиції 17.08.93 за №110), до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів, зокрема, записи про час навчання у професійних навчально-виховних закладах та інших закладах у навчально-курсових комбінатах (центрі, пункті тощо), у вищих навчальних закладах та про час перебування в аспірантурі і клінічній ординатурі.

Таким чином, оскільки факт навчання ОСОБА_1 на денному відділенні Національної Юридичної академії України ім. Я.Мудрого з 01.09.1991 року по 29.06.1996 року, в тому числі з 05.07.1995 року по 29.06.1996 року, підтверджено записами у трудовій книжці, дипломом серії ЛБ ВЕ №001543, відповідно до вимог ч.6 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, яка чинна на час виникнення спірних правовідносин) до вислуги років зараховується тільки половина строку навчання у вищому навчальному закладі, а отже, нема накладення спеціального стажу і такий відповідно до вимог ч.10 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зараховується в одинарному розмірі.

На підставі наведеного, керуючись вимогами ст. ст.159, 160, 163 КАС України ,суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Ужгород Закарпатської області про оскарження рішення суб"єкта владних повноважень - задоовлити .

Рішення управління Пенсійного фонду України в місті Ужгороді Закарпатської області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) від 12.03.2.014 року (протокол №14) визнати протиправним та скасувати.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Ужгороді Закарпатської області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1, що дає право на пенсійне забезпечення за вислугою років працівникам прокуратури половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - Національній Юридичній Академії України ім. Я.Мудрого, а саме 2 роки 5 місяців 13 днів.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Ужгороді Закарпатської області відповідно до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) прийняти рішення про призначення, нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугою років з дня звернення, тобто з 10.03.2015 року.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

З повним рішенням суду сторони можуть ознайомитись 30.04.2015 року

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Леміш О.М.