Справа № 759/18049/14-а
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2015-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

15 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Беспалова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила суд:

- визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва щодо невключення до первинного розрахунку розміру пенсії, складових оплати праці: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань і допомоги на оздоровлення;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва здійснити на підставі довідки від 19.05.2014 року № 437 про складові заробітної плати та премії, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», виданої Міністерством доходів і зборів України, включити в розрахунок розміру пенсії складові оплати праці: матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань і допомоги на оздоровлення, які були нараховані та виплачені у 2009-2014 роках та на які були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та здійснити виплату з 17 вересня 2014 року.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 197 КАС України апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 з 22.05.2014 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Святоршинському районі м. Києва та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

При зверненні позивача до органу пенсійного фонду за призначенням пенсії ОСОБА_2 було подану відповідачу довідку від 19.05.2014 року № 437 про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 60 календарних місяців роботи) з урахуванням сум виплаченої у 2009-2014 роках матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення. В довідці також міститься інформація про те, що на всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування і зазначено, що з них були сплачені страхові внески/єдиний внесок загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

При проведенні розрахунку її пенсії відповідачем не були не враховані суми матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації, з яких було сплачено страхові внески, зазначені у довідці про складові заробітної плати.

15.09.2014 позивач звернулася до управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва із заявою про перерахунок пенсії із включенням в заробітну плату, з якої була обчислена пенсія, інших виплат, внесених до довідки від 19.05.2014 року № 437 про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 60 календарних місяців роботи) з урахуванням сум виплаченої у 2009-2014 роках матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення, на що отримала відмову.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані дії відповідача є протиправними.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час призначення пенсії), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно з ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що неврахування при обчисленні пенсії позивача інших виплат, з яких сплачено страхові внески, призвели до неправильного розрахунку і нарахування позивачу пенсії, а відтак обґрунтовано визнав такі дії протиправними та правомірно зобов'язав відповідача провести відповідний перерахунок та виплату пенсії позивача.

Наведена правова позиція була висловлена Верховним Судом в постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня 2013 року (справи №№ 21-430а11, 21-125а13, 21-97а13 відповідно) прийнятих в порядку перегляду судового рішення з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Згідно зі ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києвазалишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.О. Беспалов

.

Головуючий суддя Парінов А.Б.

Судді: Грибан І.О.

Беспалов О.О.