Справа № 482/300/15-а
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2015 р.м.ОдесаСправа № 482/300/15-а

Категорія: 4 Головуючий в 1 інстанції: Ітрін М.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Одесі апеляційну скаргу Антонівської загальноосвітньої школи-інтернату I-III ступенів Миколаївської обласної ради на постанову Новоодеського районного суду Миколаївської області від 19.03.2015 року по справі за позовом прокурора Новоодеського району Миколаївської області в інтересах ОСОБА_1 до Антонівської загальноосвітньої школи-інтернату I-III ступенів Миколаївської обласної ради, 3-тя особа служба у справах дітей Новоодеської районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання неправомірною бездіяльність та зобов'язання нарахувати і виплатити одноразову грошову допомогу, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2015 року прокурор Новоодеського району Миколаївської області в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Антонівської загальноосвітньої школи-інтернату I-III ступенів Миколаївської обласної ради, 3-тя особа служба у справах дітей Новоодеської районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання бездіяльності щодо невиплати одноразової грошової допомоги протиправною та зобов'язання нарахувати і виплатити одноразову грошову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що у травні 2014 року ОСОБА_1 закінчив навчання в школі-інтернаті, де здобув повну середню освіту та з вересня 2014 р. навчається у Миколаївському професійному ліцеї. Також зазначалось, що після закінчення навчального закладу позивачу повинні були виплатити одноразову грошову допомогу в сумі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідно віку, тобто 7 716 грн, а виплатили лише 2 000 грн. З посиланням на ці обставини прокурор зазначив, що в результаті неправомірної бездіяльності Інтернату позивачу не доплачено 5 716 грн. грошової допомоги.

Постановою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 19.03.2015 року позов задоволено. Визнано неправомірною бездіяльність Антонівської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів Миколаївської обласної ради щодо невиплати дитині-сироті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування».

Зобов'язано Антонівську загальноосвітню школу-інтернат І-ІІІ ступенів Миколаївської обласної ради нарахувати та виплатити дитині-сироті ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, передбачену ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування», з урахуванням проведеної виплати, в розмірі - 5 716 (п'ять тисяч сімсот шістнадцять) гривень.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Антонівська загальноосвітня школа-інтернат I-III ступенів Миколаївської обласної ради в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв'язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в задоволенні позову.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення почтових відправлень, однак в судове засідання вони не з'явилися, поважність своєї неявки суду не повідомили, тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст.197 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною-сиротою, оскільки батьки позивача померли у 2007 році, а тому за термінами визначеними ст. 1 Закону України № 2342-IV від 13 січня 2005 року він має статус дитини-сироти (а.с.6-9).

Позивач проходив навчання в Антонівській загальноосвітній школі-інтернаті I-III ступенів Миколаївської обласної ради, яку закінчив у 2014 році та отримав атестат про повну загальну середню освіту, а з 01 вересня 2014 року навчається в Миколаївському професійному ліцеї (а.с.10-15).

Наказом Антонівської загальноосвітньої школи-інтернату I-III ступенів Миколаївської обласної ради № 46 від 26 серпня 2014 р. йому як дитині-сироті на підставі наказу Міністерства освіти та науки України № 763 від 17 березня 2003 р. було виплачено одноразову грошову допомогу в сумі 2 000 грн. (а.с.12-13).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову та зазначає наступне.

Правові, організаційні, соціальні засади та гарантії державної підтримки дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, і є складовою частиною законодавства про охорону дитинства, визначені Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 13 січня 2005 року № 2342-IV (із змінами і доповненнями).

Відповідно до ст.4 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», заходи соціальної допомоги дітей-сиріт та дітей, що залишилися без батьківського піклування, гарантуються, забезпечуються та охороняються державою.

Згідно ст.25 Закону України "Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" порядок відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, у тому числі на харчування, одяг, взуття, м'який інвентар на одну фізичну особу, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, а також інших виплат, передбачених цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до державних соціальних стандартів, зокрема п.п.1 та 4 пункту 13 постанови КМУ «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» від 05.04.1994 року №226 зі змінами та доповненнями.

Також, згідно ст.39-9 "Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", порядок відшкодування витрат на виплату допомоги випускникам закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, повне державне забезпечення відповідно до статті 8 цього Закону при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу відповідно до норм забезпечення випускників закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 8 Закону України "Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи органів праці та соціального захисту населення одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.

Витрати на фінансування заходів щодо соціального забезпечення дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб із їх числа передбачаються в Державному бюджеті України окремим рядком (частина 2 статті 9 цього Закону).

Матеріальне забезпечення та виплата грошової допомоги регламентується підпунктом 1 пункту 13 постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 1994 року №226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування». Вказана допомога є соціальною гарантією держави у підтримці певної соціальної категорії дітей, позбавлених батьківського піклування.

У відповідності до постанови КМУ від 05 квітня 1994 року №226 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», учням та студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишилися без батьків і перебували на повному державному утриманні в загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах, при вступі на навчання до професійно-технічних та вищих навчальних закладів видається безоплатно за рахунок коштів тих закладів, які вони закінчили, комплект нового одягу і взуття на суму не менш як 12 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також грошова допомога в розмірі не менш як 2,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, оскільки зазначена норма суперечить вимогам ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Однак, пунктом 2 прикінцевих положень Закону України "Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" передбачено, що інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, під час розгляду та вирішення справ зазначеної категорії на думку судової колегії застосуванню підлягає вищезазначений Закон.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку щодо задоволення вимог прокурора та зобов'язання Антонівської загальноосвітньої школи-інтернату I-III ступенів Миколаївської обласної ради виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», за виключенням вже виплаченої суми.

З огляду на викладене апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, зазначених у рішенні суду першої інстанції.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянта.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195,197,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Антонівської загальноосвітньої школи-інтернату I-III ступенів Миколаївської обласної ради залишити без задоволення, а постанову від Новоодеського районного суду Миколаївської області від 19.03.2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя Л.Є. Зуєва

суддя О.А. Шевчук

суддя А.Г. Федусик