Справа № 825/327/15-а
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/327/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Соломко І.І.
Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.

Міщука М.С.

при секретарі: Корінець Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою відповідача - управління Міністерства внутрішніх справ України на Південно-Західній залізниці на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Міністерства внутрішніх справ України на Південно-Західній залізниці про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на публічній службі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2015 року позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив:

- визнати протиправними та скасувати накази начальника УМВС України на Південно-Західній залізниці №716 від 31 грудня 2014 року та №2 о/с «По особовому складу» від 06 січня 2015 року;

- поновити його в органах внутрішніх справ України у спеціальному званні майора міліції на посаді оперуповноваженого державної служби боротьби з економічною злочинністю лінійного відділення на станції Чернігів лінійного відділу на станції Дарниця УМВС України на Південно-Західній залізниці;

- стягнути з УМВС України на Південно-західній залізниці середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду у розмірі 2500 грн.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2015 року позовні вимоги задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано накази начальника УМВС на Південно-Західній залізниці №716 від 31 грудня 2014 року та №2 о/с «По особовому складу» від 06 січня 2015 року;

- поновлено ОСОБА_3 на посаді оперуповноваженого державної служби по боротьбі з економічною злочинністю лінійного відділення станції Чернігів лінійного відділу на станції Дарниця УМВС України на Південно-Західній залізниці у спеціальному званні майора міліції з 13 січня 2015 року;

- стягнуто з УМВС України на Південно-Західній залізниці на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 4440, 00 грн.

- постанову суду в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді оперуповноваженого державної служби по боротьбі з економічною злочинністю лінійного відділення на станції Чернігів лінійного відділу на станції Дарниця УМВС України на Південно-Західній залізниці у спеціальному званні майора міліції - допущено до негайного виконання;

- у задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції, та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач мотивує свої вимоги тим, що постанова суду першої інстанції прийнята із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши в судовому засіданні суддю доповідача, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 202 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та приймає нову постанову, якщо судом не доведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального чи процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач - ОСОБА_3 з 10 жовтня 2014 року працював оперуповноваженим державної служби боротьби з економічною злочинністю лінійного відділення на станції Чернігів лінійного відділу на станції Дарниця УМВС України на Південно-Західній залізниці (а.с.115).

Відповідно до наказу т.в.о. начальника лінійного відділу №314 від 11 грудня 2014 року, позивач перебував у черговій відпустці за 2014 рік - з 11 грудня 2014 року по 16 січня 2015 року (а.с.7).

Наказом начальника УМВС України на Південно-Західній залізниці №129 о/с від 31 грудня 2014 року позивача було відкликано з чергової відпустки (а.с.105).

25 грудня 2014 року в рамках кримінального провадження №0000287 позивача - ОСОБА_3 було затримано за підозрою у вимаганні та отриманні неправомірної вигоди в сумі 15000 грн (а.с.89).

26 грудня 2014 року позивача було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України (а.с.90).

Наказом начальника УМВС України на Південно-Західній залізниці №710 від 26 грудня 2014 року було призначено проведення службового розслідування за фактом затримання прокуратурою Чернігівської області оперуповноваженого державної служби по боротьбі з економічною злочинністю лінійного відділення на станції Чернігів лінійного відділу на станції Дарниця - майора міліції ОСОБА_3 (а.с. 80).

За висновками вищезазначеного службового розслідування від 31 грудня 2014 року встановлено:

за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у порушенні вимог ст. 1, 2, 3, 5 Закону України «Про міліцію», вимог п.п.1,2,6,11 ч. 1 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року та вимог п.1.1. розділу ІV наказу МВС України від 22 лютого 2012 року №155 «про затвердження правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України» - на майора міліції ОСОБА_3 накласти дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни.

Наказом УМВС України на Південно-Західній залізниці від 06 січня 2015 року майора міліції ОСОБА_3 звільнено у запас - з 13 січня 2015 року - за пп. «є» п. 64 Положення проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, на підставі наказу Управління № 716 від 31 грудня 2014 року (а.с.6).

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що спірні накази прийнято з порушенням вимог чинного законодавства України.

Колегія суддів, не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України №3460-IV від 22 січня 2006 року.

Згідно зі ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно зі Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до абз.1 ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції колегія суддів не бере до уваги посилання апелянта, що вина останнього у вчиненні інкримінованого йому злочині, на дату прийняття наказу, не доведена, що підтверджується матеріалами справи (а.с.90).

Відповідно до ч.6 ст.21 Закону України «Про міліцію», звільнення працівника міліції зі служби, у зв'язку з обвинуваченням у вчиненні злочину, допускається тільки після набуття звинувачувальним вироком законної сили.

Крім того, згідно з пп. «й» п. 63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ №114 від 29 липня 1991 року, особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину у сфері службової діяльності або адміністративної відповідальності за корупційне адміністративне правопорушення.

Проте, оскаржуваний наказ УМВС на Південно-Західній залізниці №2 о/с від 06 січня 2015 року прийнятий відповідно до положень пп. «є» п.64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ №114 від 29 липня 1991 року - за порушення дисципліни, а не у зв'язку із наявністю у діях позивача ознак злочину, як стверджує апелянт.

Колегія суддів не погоджується з доводами суду першої інстанції, що відсутність обвинувального вироку за порушеним кримінальним провадженням унеможливлює звільнення позивача, оскільки відсутність в діях позивача складу злочину, тобто відсутність підстав для притягнення до кримінальної відповідальності, жодним чином не може ототожнюватися з відсутністю фактів порушення дисципліни, тобто дисциплінарною відповідальністю, до якої і притягнено апелянта.

Що стосується доводів щодо недотримання процедури отримання пояснень позивача під час здійснення службового розслідування, колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи міститься рапорт відповідальної особи про неможливість допиту ОСОБА_3 у зв'язку з перебуванням останнього під вартою (а.с.98).

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем було виконано всі дії щодо попередження та ознайомлення позивача з матеріалами службового розслідування, його висновками та наказом по особовому складу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи призвели до неправильного вирішення справи, тому постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2015 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови по справі, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Статтею 202 КАС України передбачено, що підстави для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 207 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Міністерства внутрішніх справ України на Південно-Західній залізниці на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2015 року - задовольнити.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2015 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанову може бути оскаржено в касаційному поряд ку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів піс ля набрання постановою законної сили.

Повний текст постанови виготовлено 14.05.2015 р.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді: Л.М. Гром

М.С. Міщук

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Гром Л.М.

Міщук М.С.