Справа № 804/4950/15
Суддя: Кононенко Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2015 р. Справа № 804/4950/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіКононенко О. В.
при секретаріДмитрієнко О.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибальський кар'єр" до Дніпропетровського обласного центру зайнятості про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії
07 квітня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Рибальський кар'єр» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровського обласного центру зайнятості, в якому позивач просить скасувати рішення Дніпропетровського обласного центру зайнятості про відмову у видачі дозволу на працевлаштування громадянину Німеччини Др. ОСОБА_1 на посаді генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибальський кар'єр" оформлене листом від 12.03.2015 року № 12/12-946, зобов'язати Дніпропетровський обласний центр зайнятості видати Товариству з обмеженою відповідальністю "Рибальський кар'єр" дозвіл на працевлаштування громадянину Німеччини Др. ОСОБА_1 на посаді генерального директора.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 06.03.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Рибальський кар'єр» звернулося до Дніпропетровського обласного центру зайнятості із заявою про видачу дозволу на застосування праці іноземця - громадянина Німеччини Др. ОСОБА_1 на посаді генерального директора, та додало усі необхідні документи. Однак 12.03.2015 року відповідач листом № 12/12-946 відмовив в наданні дозволу.
Представник позивача у судовому засіданні просив позов задовольнити, підтримавши заявлені вимоги.
Представник відповідача надав письмові заперечення, в яких вказав на відсутність можливості видачі двох і більше дозволів на застосування праці одного іноземця декількома роботодавцями. На підставі викладеного вважає дії відповідача щодо відмови у видачі дозволу на працевлаштування правомірними, у зв'язку із чим просив суд у задоволенні позову відмовити.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи представника позивача та відповідача оцінивши їх у сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позов з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з метою отримання дозволу на застосування праці іноземця - громадянина Німеччини Др. ОСОБА_1 на посаді генерального директора Товариство з обмеженою відповідальністю «Рибальський кар'єр» 06.03.2015 року звернулось до Дніпропетровського обласного центру зайнятості із заявою до якої були додані наступні документи: копії документів про освіту; копії сторінок паспортного документа іноземця; дві копії фотокартки іноземця; документ, виданий лікувально-профілактичним закладом про те, що особа не хвора на хронічний алкоголізм, токсикоманію, наркоманію або інші інфекційні захворювання, перелік яких визначено МОЗ; довідку, скріплену печаткою та завірену підписом роботодавця про те, що посада, на якій застосовуватиметься праця іноземця чи особи без громадянства, відповідно до законодавства не пов'язана з належністю до громадянства України і не потребує надання допуску до державної таємниці; довідку МВС про те, що іноземець чи особа без громадянства, які на момент оформлення дозволу перебувають на території України, не відбувають покарання за скоєння злочину та стосовно них не здійснюється кримінальне провадження.
Однак, відповідачем 12.03.2015 року було прийнято рішення про відмову у видачі дозволу на працевлаштування іноземця оформлене листом № 12/12-946 з посиланням на підпункт 6 пункту 24 Порядку видачі, продовження дії та анулювання дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.05.2013 року за № 437 (далі за текстом -Порядку № 437), яким передбачено, що рішення про відмову у видачі дозволу приймається у разі невідповідності поданих роботодавцем документів вимогам цього Порядку. Також у листі додатково роз'яснено, що іноземець вже має діючий дозвіл на працевлаштування в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Хайдельберг Граніт Україна» на посаді генерального директора.
Суд вважає, що дії відповідача щодо відмови у видачі дозволу на застосування праці іноземця є протиправними, що підтверджується аналізом діючого законодавства.
Відповідно до положень частини 1 статті 42 Закону України "Про зайнятість населення" від 05.07.2012р. за №5067-VI (далі за текстом - Закон №5067), підприємства, установи та організації мають право на застосування праці іноземців та осіб без громадянства на території України на підставі дозволу, що видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, на строк до одного року, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно частини 3 статті 42 Закону №5067, порядок видачі, продовження дії та анулювання дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства і розмір плати за видачу дозволу, яка зараховується до бюджету Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Положеннями пунктів 6, 7 Порядку № 437 передбачено перелік документів, які необхідно подати роботодавцю для отримання дозволу на працевлаштування іноземців.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем були надані усі необхідні документи для працевлаштування іноземця передбачені чинним законодавством України.
Відповідно до положень підпунктів 13, 14 Порядку № 437, територіальний орган протягом 15 календарних днів з дня реєстрації документів приймає рішення щодо видачі, відмови у видачі, продовження дії, відмови у продовженні дії або анулювання дозволу. Рішення оформлюється наказом територіального органу та не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дня його прийняття надсилається роботодавцю і розміщується на сайті територіального органу.
Пунктом 24 Порядку №437 передбачено вичерпний перелік підстав для відмови у видачі дозволу.
Згідно оскаржуваного рішення, підставою для відмови у видачі позивачу дозволу на працевлаштування іноземця стало невідповідність поданих роботодавцем документів, а саме: встановлення факту застосування праці іноземця іншим роботодавцем.
Однак пунктом 24 Порядку №437 передбачено вичерпний перелік підстав для відмови у видачі дозволу, який не містить такої підстави як наявність іншого дозволу на працевлаштування.
Суд критично ставиться до обґрунтування відмови у видачі позивачу дозволу на працевлаштування громадянину Німеччини Др. ОСОБА_1 на посаді генерального директора, адже наявність у нього дозволу на працевлаштування в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Хайдельберг Граніт Україна» на посаді генерального директора не може вважатися невідповідністю документів вимогам Порядку №437, адже пунктів 6, 7 цього порядку не передбачено жодних вимог щодо наявності або відсутності у іноземця іншого дозволу на працевлаштування в Україні.
Щодо посилань відповідача на положення пункту 25 Порядку № 437, а саме про анулювання дозволу у випадку встановлення факту застосування праці іноземця чи особи без громадянства на інших умовах, ніж ті, що зазначені у дозволі, або іншим роботодавцем, суд звертає увагу, що праця на інших умовах чи іншим роботодавцем розуміється як робота, що не обумовлена виданим дозволом. В той же час, дане положення не забороняє іноземцям суміщати посади на декількох роботах, у декількох роботодавців, якщо кожного разу останній буде отримувати відповідний дозвіл.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що рішення суб'єкта владних повноважень оформлене листом від 12.03.2015 року № 12/12-946 щодо відмови в видачі дозволу на працевлаштування не відповідає вимогам частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, та підлягає скасуванню.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибальський кар'єр" до Дніпропетровського обласного центру зайнятості про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.
Скасувати рішення Дніпропетровського обласного центру зайнятості про відмову у видачі дозволу на працевлаштування громадянину Німеччини Др. ОСОБА_1 на посаді генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибальський кар'єр" оформлене листом від 12.03.2015 року № 12/12-946.
Зобов'язати Дніпропетровський обласний центр зайнятості видати Товариству з обмеженою відповідальністю "Рибальський кар'єр" дозвіл на працевлаштування громадянину Німеччини Др. ОСОБА_1 на посаді генерального директора.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибальський кар'єр" судовий збір в сумі 73,08 грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 05 травня 2015 року

Суддя О.В. Кононенко