Справа № 802/1091/15-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2015-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 травня 2015 р. Справа № 802/1091/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді:Богоноса М.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом: Вінницької об"єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про: стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

20.04.2015 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернувся позивач - Вінницька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - Вінницька ОДПІ) з адміністративним позовом до відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2) про стягнення податкового боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем станом на 20.04.2015 року рахується борг в сумі 1665,27 грн. за не сплату єдиного податку.

В судове засідання позивач не з'явився, проте надав письмове клопотання за вх. №10817 про розгляд справи без участі його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання також не з'явилась, повноважного представника не направила, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.Проте до суду повернувся конверт з відміткою поштового відділення зв'язку із зазначенням причин повернення - "за закінченням терміну зберігання".

Положеннями частини 11 статті 35 КАС України передбачено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - обов'язковою не визнавалась, суд, у відповідності до ч. 6 ст. 128 КАС України, визнав можливим проводити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши інші докази, які є у справі, суд приходить до переконання, що заявлений адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_2 є платником єдиного податку та перебуває на спрощеній системі оподаткування (а.с.9).

На підставі поданих позивачем доказів, а саме: витягу з облікової картки платника єдиного податку (а.с.10), розрахунку суми боргу (а.с.8) корінця податкової вимоги (а.с.7), судом встановлено, що у ФОП ОСОБА_2 станом на момент винесення рішення по справі є заборгованість по сплаті єдиного податку у розмірі 1665,27 грн.

Пунктом 291.3 ст. 291 глави 1 розділу 14 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) визначено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Пунктами 295.1, 295.2, 295.4 ст. 295 ПК України визначено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється органами державної податкової служби на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності. Сплата єдиного податку здійснюється за місцем податкової адреси.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Статтею 300 ПК України встановлено, що платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку.

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 ПК України сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, є податковим боргом суб'єкта господарювання.

З метою погашення податкового боргу, на адресу відповідача було направлено податкову вимогу № 5072-25 від 29.09.2014 року, що підтверджується корінцем податкової вимоги (а.с.7). Проте вказана податкова вимога залишилась без виконання.

Підпунктом 20.1.18 пункту 20.1 статті 20 ПК України органам державної податкової служби надано право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму заборгованості відповідач у встановлені законодавством строки до бюджету не сплатила, наявність у неї вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) відповідно до частини 4 статті 94 КАС України стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, р/р НОМЕР_4 АТ "Дельта банк", МФО 380236, р/р № НОМЕР_11 ПАТ "ВТБ Банк" МФО 321767, р/р № НОМЕР_5 ПАТ "Кредобанк" МФО 325365, р/р № НОМЕР_6 АТ "Райффайзен банк Аваль" МФО 380805, р/р № НОМЕР_7 ПАТ КБ "Приватбанк" МФО 302689, р/р № НОМЕР_8, № НОМЕР_9 ПАТ "Укрсоцбанк" МФО 300023, р/р № НОМЕР_10, № НОМЕР_3 АТ "Райффайзен банк Аваль" МФО 322904) до місцевого бюджету податковий борг із єдиного податку в сумі 1665,27 грн (одна тисяча шістсот шістдесят п'ять гривень двадцять сім коп).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Богоніс Михайло Богданович