Справа № 2а/1770/5204/2011
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2012-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Щербаков В.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"28" травня 2012 р. Справа № 2а/1770/5204/2011

Житомирський апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 край" на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "22" грудня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 край" до ОСОБА_4 об'єднаної державної податкової інспекції Рівненської області про визнання дій протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 край" звернулося з адміністративним позовом до ОСОБА_4 об'єднаної державної податкової інспекції про визнання протиправними дій відповідача щодо внесення недостовірних даних до акту перевірки від 26.10.2011 року та складання на його підставі податкового повідомлення -рішення та визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 10.11.2011 року.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2011 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивачем по справі подано апеляційну скаргу в якій вони просять суд апеляційної інстанції скасувати постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2011 року та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що спірним податковим повідомленням - рішенням (за порушення абзацу 3 пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України) позивачу зменшено від'ємне значення суми податку на додану вартість в розмірі 44.00 грн. Зазначене податкове повідомлення-рішення винесене відповідачем на підставі акту від 26.10.2011 року про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість, в якому зафіксовано порушення позивачем вище обумовленої норми податкового кодексу, що полягає у відображенні позивачем в уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок, що поданий до податкового органу у вересні 2011 року за період січень 2010 року сум податкового кредиту в розмірі 44.00 грн., що сформований за рахунок податкових накладних, виписаних контрагентами позивача в січні 2010 року. У зв'язку з чим підприємством, на думку податкового органу, порушено абз. З п. 198.0 ст. 198 Податкового кодексу України, яким передбачено, що у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної.

З такою позицією податкового органу позивач не погоджується, оскільки вважає, що до даних правовідносин слід застосовувати підпункт 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" та підпункт 15.3.1. пункту 15.3 статті 15 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", оскільки податкові накладні були виписані в січні 2010 року у зв'язку з чим, на думку позивача, правовідносини щодо підстав виникнення та формування податкового кредиту до 1 січня 2011 року не регулюються нормами Податкового кодексу України, з урахуванням чого висновок податкового органу про порушення позивачем абз. З п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України є безпідставним, а відтак спірне податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість винесеної судом першої інстанції постанови судова колегія апеляційного адміністративного суду прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у вересні 2011 року позивачем подано до податкового органу уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ за січень 2010 року, в якому було включено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість в розмірі 44.00 грн., за податковими накладними, виписаними ЗАТ "ТД ИРБИС" у січні 2010 року, а саме; № 5000823 від 20.01.2010 року, № 5001744 від 29.01.2010 року.

26.10.2011 року відповідачем проведено камеральну перевірку даних, задекларованих позивачем у податковій звітності з податку на додану вартість. За результатами якої складено акт № 058/1650/34712933 від 26.10.2011 року в якому відображено порушення абз. З п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, що полягає у відображенні позивачем в уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за січень 2010 року (котрий поданий до податкового органу у вересні 2011 року) сум податкового кредиту в розмірі 44.00 грн.. що сформований за рахунок податкових накладних, виписаних контрагентами позивача в січні 2010 року.

На підставі висновків вказаного акту перевірки відповідачем винесене податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 10.11.2011 року про зменшення позивачу від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 44.00 грн.

Відповідно до пп. 14.1.178 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п.п.202.1 ст.202 ПК України звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал.

Позивачем у вересні 2011 року включено до складу податкового кредиту січня 2010 року спірні суми податку на додану вартість на зменшення податкових зобов"язань такого періоду та відповідного зменшення за рахунок від"ємного значення названого періоду показників податкових зобов"язань вересня 2011 року.

Порядок формування податкового кредиту визначено ст. 198 ПК України, з якої вбачається, що підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкової о кредиту, є податкова накладна. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, відповідно до п. 198.2 ст.198 ПК України вважається дата тієї події, що відбулася раніше, або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно із п.201.6 ст.201 ПК України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Відповідно до абз.З п. 198.6 ст.198 ПК України у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної.

Враховуючи те, що позивачем у вересні 2011 року подано уточнюючий розрахунок з ПДВ за січень 2010 року, до якого включено до податкового кредиту суми податку на додану вартість на підставі податкових накладних, виписаних з терміном більше 365 днів, тому суд приходить до висновку, що позивачем не дотримано порядок формування податкового кредиту, визначеного ст. 198 Податкового кодексу України.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові, акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, у зв'язку з чим судова колегія апеляційного адміністративного суду вважає, що суд першої інстанції правильно не взяв до уваги посилання позивача на п.п. 15.3.1. п. 15.3 статті 15 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", оскільки даний Закон, згідно ч.2 розділу XIX прикінцевих положень ПК України з 01.01.2011 року втратив чинність, а правовідносини щодо формування податкового кредиту з 01.01.2011 року врегульовані нормами ПК України, норми якого слід застосовувати до спірних правовідносин.

Крім того, відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням НБУ щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 09.02.99 р. N 1-рп/99 Конституційний Суд України дійшов висновку, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події (дії), факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали, вчинюються або мали місце.

Таким чином, у зв'язку із набранням 01.04.2011 р. чинності розділом 5 Податкового Кодексу України та відсутністю у ньому посилання на врахування у 2011 року положень підпункту 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" на статті 15 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" щодо права платника податків здійснювати віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ на підставі податкових накладних, виписаних до 01.01.2011 року впродовж 1095 календарних днів з дати їх виписки, платник податків зобов'язаний діяти відповідно до приписів норм податкового законодавства, що є чинним на дату здійснення такої дії.

Оскільки на дату подання позивачем (вересень 2011 року) уточнюючого розрахунку з ПДВ за січень 2010 року в якому позивач здійснив формування сум податкового кредиту чинними були норми абз.З п.198.6 ст.198 ПК України, то позивач зобов'язаний був вчиняти дії з врахуванням обумовлених приписів податкового законодавства, що викладені в абз. п.198.6 ст.198 ПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що з моменту набуття чинності положеннями абз.З п.198.6 ст.198 ПК України та включно по січень 2011 року позивач мав змогу скористатися наданим йому правом на формування податкового кредиту за рахунок сум ПДВ, відображених у податкових накладних, виписаних у січні 2010 року, однак таким правом позивач не скористався.

Приписами ст.198 КАС України визначено повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін як таку, що винесена з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та відповідно не спростовують висновків, покладених в основу оскарженої постанови, тому за наведених умов апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.195,197,198, 200, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 край" залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "22" грудня 2011 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: ОСОБА_5

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 край" вул.Львівська,31,с.Верба,Дубенський район, Рівненська область,35670

3- відповідачу ОСОБА_4 об'єднана державна податкова інспекція Рівненської області вул.Грушевського , 134,м.Дубно,Дубенський район, Рівненська область,35600