Справа № 810/1844/15
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2015-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

05 травня 2015 року № 810/1844/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Дудін С.О., перевіривши виконання вимог статей 104, 105, 106 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби України про визнання незаконними рішення (бездіяльності) та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби України про:

- визнання протиправними рішення (бездіяльності) суб'єкта владних повноважень - Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби України по невиконанню рішення Європейського суду з прав людини за №12895/08 від 09.01.2014 р.;

- зобов'язання заступника директора Департаменту - начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби України В. Т. Асадова вчинити певні дії, а саме: примусити виконати рішення Європейського суду з прав людини по виконанню рішень національних судів, ухвалених на користь позивача і які підлягають виконанню, постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі №2а-7098 від 07.07.2011 р. та по справі №2а-9967 від 03.10.2011 р.;

- здійснення списання виконаного рішення суду через казначейство України на банківський рахунок.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Наданий адміністративний позов не відповідає вимогам ст. 106 Кодексу.

Так, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 106 КАС України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

В свою чергу, частиною 4 статті 105 КАС України визначено, що адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Згідно з пунктом 9 частини 1 статі 3 КАС України відповідач - суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

У позовній заяві позивачем викладена вимога про визнання протиправним рішення (бездіяльності) відповідача по невиконанню рішення Європейського суду з прав людини без урахування того, що під бездіяльністю суб'єкта владних повноважень розуміється його пасивна поведінка, яка полягає у невчиненні ним необхідних дій, у той час як рішенням є певний акт управлінського характеру, що приймається суб'єктом владних повноважень під час реалізації його повноважень, та містить певні реквізити. Отже, позивачу необхідно уточнити, що саме він має намір оскаржити у судовому порядку - бездіяльність відповідача або прийняте ним рішення, зазначивши у такому випадку реквізити цього спірного рішення (його номер, дату прийняття тощо).

Крім того, оскільки позовні вимоги можуть бути звернені виключно до відповідача, яким у позові зазначено Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби України, позивачу необхідно конкретизувати пункт 2 прохальної частини позову, в якому викладена вимога про спонукання до виконання певних дій заступника директора Департаменту - начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби України В. Т. Асадова, який не є відповідачем за позовом, а також врахувати, що згідно з частиною 3 статті 181 КАС України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби. Такими органами державної виконавчої служби є:

1. Державна виконавча служба України, до складу якої входить відділ примусового виконання рішень.

2. Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень.

3. Районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Отже, відповідачами за позовами,поданими в порядку статті 181 КАС України, можуть бути виключно органи державної виконавчої служби, а не їх посадові особи, що позивачу необхідно було врахувати при оформленні пункту 2 прохальної частини позову.

Також, при оформленні пункту 3 прохальної частини позову щодо здійснення списання виконаного рішення суду через казначейство України на банківський рахунок позивачем не зазначено, до кого саме звернута ця вимога, оскільки не вказано які саме дії має вчинити відповідач (Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби України) для виконання цієї вимоги (відсутні вимоги щодо спонукання відповідача вчинити якісь дії).

Відповідно до ч. 2 ст. 106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Матеріали справи свідчать, що оскаржувані дії відповідача здійснювались державним виконавцем під час примусового виконання рішення Європейського суду з прав людини №12895/08 від 09.01.2014 р., проте позивачем, в порушення вимог ч. 2 ст. 106 КАС України, до позовної заяви не додано повного тексту вказаного рішення Європейського суду з прав людини з відповідними додатками.

Крім того в прохальній частині позову міститься вимога про спонукання відповідача виконати рішення національних судів, а саме: постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі №2а-7098 від 07.07.2011 р. та по справі №2а-9967 від 03.10.2011 р., однак вказані судові рішення також не додані до матеріалів позову.

Відповідно до частини 2 статті 110 КАС України суд до судового розгляду адміністративної справи вживає заходи для всебічного та об'єктивного розгляду і вирішення справи в одному судовому засіданні протягом розумного строку.

Проте, невиконання позивачем приписів ч. 2 ст. 106 КАС України та ненадання доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, унеможливлює здійснення підготовки справи до судового розгляду з метою її розгляду в одному судовому засіданні протягом розумного строку, оскільки не надає змоги визначити суть спірних відносин.

При цьому, додані до адміністративного позову копії позовної заяви та всіх документів, що приєднуються до неї, оформлені позивачем неналежним чином - у формі ксерокопій та не містять обов'язкових реквізитів, встановлених законодавцем для засвідчення копії документа.

Так, стандарт вимог до оформлення організаційно-розпорядчих документів - постанов, розпоряджень, наказів, положень, рішень, протоколів, актів, листів тощо, створюваних в результаті діяльності органів державної влади України, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та їх об'єднань усіх форм власності, викладений в Національному стандарті України, затвердженому наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 55 від 07.04.2003р. (далі - Стандарт).

Згідно п. 1.2 Стандарту цей стандарт установлює: склад реквізитів документів; вимоги до змісту і розташовування реквізитів документів; вимоги до бланків та оформлювання документів; вимоги до документів, що їх виготовляють за допомогою друкувальних засобів.

Розділом 4 Стандарту визначений склад реквізитів документів, до яких віднесено, зокрема, відмітку про засвідчення копії, який згідно абз. 2 п. 4.4 Стандарту використовується при виготовленні копії документу.

Вимоги до змісту та розташовування реквізитів документів закріплено в п. 5 Стандарту.

Відповідно до пп. 5.27 п. 5 Стандарту відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23 (підпис).

Таким чином, додані до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї мають бути належним чином засвідчені, в той же час як позивачем додано лише ксерокопії вказаних документів, які не містять обов'язкових реквізитів згідно вимог Національного стандарту України.

Крім того, відповідно до частини 3 статі 106 КАС України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Докази сплати судового збору до матеріалів позовної заяви не додані, однак позивачем заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Проте, зазначена норма не поширюється на спірні правовідносини, оскільки вимоги про відшкодування шкоди позивачем заявлені не були.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів щодо спорів, пов'язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або за подання позовів щодо спорів, пов'язаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні".

Однак, оскільки викладені в позовній заяві обставини не регулюються Законом України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні", зазначена пільга по сплаті судового збору на позивача також не поширюється.

Таким чином, підстави для звільнення позивача від сплати судового збору відсутні.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору становить 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2015 року становить 1218 грн.

Отже, за подані вимоги немайнового характеру позивачеві необхідно сплатити судовий збір в розмірі 73,08 грн.

Частиною 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Згідно до положень ст. 108 КАС України адміністративний позов підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків до 28.05.2015.

Керуючись ст. ст. 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. У строк до 28 травня 2015 року усунути вказані недоліки, а саме:

- надати докази на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги (в двох екземплярах): належним чином засвідчені копії рішення Європейського суду з прав людини №12895/08 від 09.01.2014 р.; постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі №2а-7098 від 07.07.2011 р. та по справі №2а-9967 від 03.10.2011 р.;

- надати виправлені примірники позовної заяви (в двох екземплярах) з оформлення прохальної частини позову з урахуванням викладених судом зауважень;

- надати докази сплати судового збору.

3. Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із обов'язковою вказівкою на номер справи № 810/1844/15 та зазначенням прізвища судді, який постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

4. Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.О. Дудін