Справа № 21-810а15
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

13 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаГриціва М.І.,
суддів:Маринченка В.Л.,Панталієнка П.В., , -
розглянувши заяву державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління державної фіскальної служби у м. Києві (далі - ДПІ) про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 22 січня 2015 року у справі за позовом приватного підприємства «ТК-3000» до ДПІ про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановила:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 22 січня 2015 року постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 жовтня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2012 року про задоволення позову залишив без змін.

Не погодившись із такою ухвалою Вищого адміністративного суду України, ДПІ подала заяву про її перегляд Верховним Судом України з установленої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах підпункту 7.2.6 пункту 7.2, підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість» (далі - Закон № 168/97-ВР), що, на думку заявника, підтверджується рішенням суду касаційної інстанції від 8 жовтня 2014 року (№ К/9991/21592/12).

Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмету спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

У справі, рішення в якій просить переглянути заявник, Вищий адміністративний суд України виходив із того, що отримання податкових накладних із запізненням на 2-3 місяці, але в межах 1095 днів, та декларування сум, зазначених у цих податкових накладних, в уточнюючих деклараціях податку на додану вартість, не виключає права на податковий кредит.

Водночас у рішенні, на яке посилається заявник, суд касаційної інстанції правовий висновок обґрунтував тим, що платник податку включив до складу податкового кредиту суми податку з господарських операцій, які визнані безтоварними й нереальними.

Таким чином, рішення касаційного суду, додане на обґрунтування заяви, ухвалене цим судом за інших фактичних обставин справ, а отже не підтверджує наявність неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Оскільки заява ДПІ є необґрунтованою, в допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити.

Ураховуючи наведене та керуючись статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Відмовити у допуску справи за позовом приватного підприємства «ТК-3000» до державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління державної фіскальної служби у м. Києві до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 22 січня 2015 року.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді В.Л. Маринченко

П.В. Панталієнко