Справа № 357/15740/14-а
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя - доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2015 року Справа: №357/15740/14-а

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Оліщук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про перегляд за нововивченими обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про:

- визнання протиправним рішення відповідача від 22.08.2014 р. № 13952/03 щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов'язання відповідача призначити позивачу як особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи, пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 15.05.2014 р.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2014 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2015 року зазначену постанову суду першої інстанції було скасовано, а адміністративний позов - задоволено.

26.03.2015 р. управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області звернулось до Київського апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд за нововивченими обставинами зазначеної постанови суду апеляційної інстанції.

Заява вмотивована тим, що: 1) 27.02.2015 р., тобто після ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення в цій справі, на адресу заявника надійшов лист ДНЗ № 21 «Малятко» від 20.01.2015 р. № 18, яким, зокрема, надіслано копію наказу ( розпорядження ) від 09.01.1989 р. № 2 про припинення трудового договору ОСОБА_1 у зв'язку з переведенням її чоловіка на нове місце служби в іншу місцевість, який не досліджувався судом при розгляді даної справи та, на думку заявника, містить істотні обставини, що не були і не могли бути відомі йому та апеляційному суду під час розгляду цієї справи, однак суттєво впливають на правильність вирішення спору по суті; 2) на теперішній час виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради проводиться перевірка наявності підстав для віднесення ОСОБА_1 до потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи та обґрунтованості видачі їй відповідного посвідчення 4 категорії серії НОМЕР_1 від 09.02.1996 р.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, надавши їм юридичну оцінку у відповідності з вимогами чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що зазначена заява підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Спірні правовідносин регулюються Кодексом адміністративного судочинства України ( далі - КАС України ).

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 245 КАС України постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що єдиною та необхідною правовою підставою вважати обставини нововиявленими є одночасна сукупність наступних умов: 1) існування таких обставин під час ухвалення судового рішення, про перегляд якого за нововиявленими обставинами просить заявник; 2) такі обставини не були і не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи; 3) істотність таких обставин для розгляду справи.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що поняття «нововиявлені обставини» необхідно чітко відмежовувати від поняття «нові докази», які виникли після постановлення рішення суду.

Крім того, слід враховувати, що обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, що досліджувалися судом при розгляді справи, не є нововияленою, а таку умову визнання обставин нововиявленими як «не були і не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи» необхідно розуміти як двоєдину сукупність, що складається з фактичного незнання особи про певні обставини справи та неможливості про них дізнатися за умови добросовісного виконання своїх обов'язків і належної підготовки до участі в судовому розгляді справи.

Разом з тим, надаючи юридичну оцінку доводам заявника про те, що 27.02.2015 р., тобто після ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення в цій справі, на його адресу надійшов лист ДНЗ № 21 «Малятко» від 20.01.2015 р. № 18, яким, зокрема, надіслано копію наказу ( розпорядження ) від 09.01.1989 р. №2 про припинення трудового договору ОСОБА_1 у зв'язку з переведенням її чоловіка на нове місце служби в іншу місцевість, який не досліджувався судом при розгляді даної справи та, на думку заявника, містить істотні обставини, що не були і не могли бути відомі йому та апеляційному суду під час розгляду цієї справи, однак суттєво впливають на правильність вирішення спору по суті, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Так, відомості, які містяться у цьому наказі ( розпорядженні ) від 09.01.1989 р. № 2 про припинення трудового договору ОСОБА_1 у зв'язку з переведенням її чоловіка на нове місце служби в іншу місцевість / Т. 1 а.с. 4 / також зазначені й у трудовій книжці ОСОБА_1, копія якої містяться в матеріалах справи / а.с. 28-29 / і досліджувалась Київським апеляційним адміністративним судом при ухваленні постанови від 27 січня 2015 року / а.с. 69 /, про перегляд якої за нововиявленими обставинами просить заявник.

Тож, лист ДНЗ № 21 «Малятко» від 20.01.2015 р. № 18 не відповідає вищенаведеним трьом умовам, одночасна наявність яких є достатньою і необхідною правовою підставою для визнання обставини нововиявленою, як того вимагає ст. 245 КАС України.

Досліджуючи доводи заявника про те, що на теперішній час виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради проводиться перевірка наявності підстав для віднесення ОСОБА_1 до потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи та обґрунтованості видачі їй відповідного посвідчення 4 категорії серії НОМЕР_1 від 09.02.1996 р., колегія суддів встановила наступне.

Так, 22.12.2014 р. заявник звернувся до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області з листом № 20998/03 про проведення перевірки наявності підстав для віднесення ОСОБА_1 до потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4 / Т. 1 а.с. 1, 5 /.

Листом від 04.02.2015 р. № 320/1-6 виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області повідомив заявника про те, що на даний час триває перевірка наявності підстав для віднесення ОСОБА_1 до потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4 і надати відповідь поки що неможливо, оскільки станом на 03.02.2015 р. постанова Білоцерківського міськрайонного суду у справі № 357/15740/14-а знаходиться у провадженні апеляційного суду Київської області, а також повідомив про те, що посвідчення ОСОБА_1 було видано фірмі «Ліана» / а.с. 5 /.

Таким чином, з викладеного вбачається, що на час ухвалення Київським апеляційним адміністративним судом постанови від 27 січня 2015 року факт необґрунтованої видачі посвідчення серії НОМЕР_1 від 09.02.1996 р., яким ОСОБА_1 встановлено статус особи, потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 4, будь-яким уповноваженим суб'єктом влади не встановлювався та рішення про вилучення цього посвідчення не приймалось, як того вимагає п. 12 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 р. № 51, а отже у суду апеляційної інстанції при ухваленні постанови від 27 січня 2015 року не було жодних правових підстав для неприйняття до уваги зазначеного посвідчення як доказу наявності в ОСОБА_1 відповідного статусу.

Більш того, колегія суддів звертає увагу на те, що обставини щодо видачі посвідчення ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 09.02.1996 р. фірмі «Ліана», з якою позивач не перебувала в трудових правовідносинах, що на думку, заявника вказує на фіктивність цього посвідчення, вже зазначались заявником у запереченнях на адміністративний позов / а.с. 18 /, а отже були йому відомі при розгляді справи.

Крім того, лист виконавчого комітету Київської обласної державної адміністрації від 04.02.2015 р. № 320/1-6 не існував на час ухвалення Київським апеляційним адміністративним судом постанови від 27 січня 2015 року, а отже, його слід вважати новим доказом, а не нововиявленою обставиною в розумінні Розділу IV глави 4 КАС України.

З огляду на це, зазначений лист і викладені в ньому відомості також не відповідають вищенаведеним трьом умовам, одночасна наявність яких є достатньою і необхідною правовою підставою для визнання обставини нововиявленою, як того вимагає ст. 245 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку відсутні жодні правові підстави для задоволення заяви управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про перегляд за нововивченими обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КАС України, суд може скасувати постанову чи ухвалу у справі і прийняти нову постанову чи ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що заява управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2015 року підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 206, 212, 245, 253, 254 КАС України суд,

УХВАЛИВ:

Заяву управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про перегляд за нововивченими обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст рішення виготовлено 15.05.2015 р.

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Кобаль М.І.

Карпушова О.В.