Справа № 804/1591/15
Суддя: Власенко Денис Олександрович
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
21 січня 2015 р.Справа №804/1591/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Власенка Д.О.
при секретарі судового засідання Пасічнику Т.В.
розглянувши клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради, Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, треті особи, які не заявлюять самостійних вимог на предмет спору, Управління Держземагенства у м, Дніпропетровську Дніпропетровської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖОВТНЕВИЙ-14», про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 було подано адміністративний позов до Дніпропетровської міської ради, Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Управління Держземагенства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖОВТНЕВИЙ-14», про визнання протиправною відмови органу місцевого самоврядування в оформленні правовстановлюючих документів на земельну ділянку, скасування державного акту на право постійного користування землею, зобов'язання надати дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), зобов'язання внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування Державного акта на право постійного користування землею.
Разом з позовною заявою до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «ЖОВТНЕВИЙ-14» вчиняти будь-які будівельні дії на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2, за кадастровим номером НОМЕР_1, площею 0,1424 гектарів, а також реєстраційні та дії щодо переоформлення технічної документації зазначеної земельної ділянки, які можуть порушити права та інтереси позивача ОСОБА_1. Клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову вмотивовано тим, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивачів до ухвалення рішення по суті, зокрема в тому, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому позбавити позивача можливості відновити свої законні права та інтереси під час виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у випадку задоволення позову.
Вивчивши подане позивачем клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд вважає, що воно підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
Згідно ч. 2 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.
Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ", судам необхідно враховувати, що згідно з частинами третьою та четвертою статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.
Вищевикладена позиція Вищого адміністративного суду України кореспондується з ч. 4 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України, в силу якої адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.
Згідно із п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
Також, згідно із п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" судам слід мати на увазі, що забезпечення адміністративного позову у спосіб не передбачений Законом є неприпустимим, оскільки це є вихід за межі підстав забезпечення позову, передбачених частиною першою статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України.
Забезпечення адміністративного позову у формі заборони вчиняти певні дії, а саме заборони державному реєстратору здійснювати реєстраційні дії щодо внесення змін до відомостей відносно керівника підприємства у повному обсязі відповідає процесуальним приписам ч. 4 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України та в повному обсязі враховує правову позицію, наведену в п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ".
Згідно з ч. 1 ст. 118 Кодексу адміністративного судочинства України клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.
Розглянувши подане позивачем клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, судом встановлено, що на підставі Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 30 серпня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренком Р.О. за реєстровим № 163, ОСОБА_3 було передано у власність ОСОБА_1 нежитлову будівлю, яка розташована на земельній ділянці площею 0,1424 га, кадастровий номер - НОМЕР_1.
23.12.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровської міської ради із заявою про оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2.
Дніпропетровською міською радою було надано відповідь від 25.12.2014 року №8/9-745 про відмову у передачі ОСОБА_1 в користування земельної п ділянки по АДРЕСА_2 (кадастровий номер НОМЕР_1) по фактичному розміщенню об'єкта нерухомого майна, з посиланням на відсутність підстав такої передачі.
Так, згідно змісту Державного акту на право постійного користування землею Серії ДП Д69, виданого Дніпропетровською міською Радою народних депутатів 24.02.1999 року Товариству з обмеженою відповідальністю «ЖОВТНЕВИЙ-14» (надалі - ТОВ «ЖОВТНЕВИЙ-14») земельну ділянку площею 0,3491 га по АДРЕСА_2 надано ТОВ «ЖОВТНЕВИЙ-14» у постійне користування для обслуговування нежитлових будівель. До складу вказаної земельної ділянки площею 0,3491 га входить також і земельна ділянка площею 0,1424 га, кадастровий номер - НОМЕР_1.
Разом з тим, з відповіді міської ради вбачається, що ТОВ «ЖОВТНЕВИЙ» звернулося до виконавчих органів міської ради з клопотанням від 22.11.2013 вх. № 36/1793 щодо припинення акта на право постійного користування землею по АДРЕСА_2. Однак, 15.10.2014 року товариство звернулося до виконавчих органів міської ради з клопотанням за вх.. № 36/5313 щодо повернення документів, доданих до клопотання 22.11.2013 року за вх.. №36/1793, що свідчать про спрямованість намірів ТОВ «ЖОВТНЕВИЙ-14» на вчинення дій та подальшого розпорядження в повній мірі вищезазначеною земельною ділянкою.
Крім того, згідно змісту нотаріально завіреної заяви від 29.08.2013 року директор вказаного товариства підтвердив наміри щодо припинення дії Державного акту на право постійного користування землею (Серії ДП Д69, виданого Дніпропетровською міською Радою народних депутатів 24.02.1999 року) та не заперечував проти вилучення земельної ділянки площею 0,1424 гектарів, кадастровий номер НОМЕР_1, на користь громадянина ОСОБА_1. Однак, з огляду на невідомі обставини, наміри щодо припинення вищезазначеного Державного акту ТОВ «ЖОВТНЕВИЙ-14» досі не реалізовано, що, як вважає позивач, порушує його права.
Таким чином, не прийняття заходів забезпечення позову може призвести до завдання шкоди ТОВ "ЖОВТНЕВИЙ-14" як діючим користувачем земельної ділянки за адресою: м. Дніпропетровськ, АДРЕСА_2 (кадастровий номер НОМЕР_1) правам та інтересам ОСОБА_1, як власника нерухомого майна, що знаходиться на даній земельній ділянці. Важливим є також той факт, що в разі задоволення позовних вимог та відновлення порушених прав позивача, подальше врегулювання питання щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку потребуватиме значних зусиль та часу.
Забезпечення адміністративного позову у формі заборони вчиняти певні дії у повному обсязі відповідає процесуальним приписам ч. 4 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України та в повному обсязі враховує правову позицію, наведену в п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ".
Враховуючи вищевикладені обставини справи та положення законодавства, керуючись п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ", ч. 1, 2, 4 ст. 117, ч. 1 ст. 118 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний суд, -
Клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову задовольнити.
Відповідно до частини 6 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Суддя Д.О. Власенко