Справа № 617/4708/12
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2012-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Кулініч Я.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"24" вересня 2012 р. Справа № 617/4708/12

Житомирський апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Моніча Б.С.

ОСОБА_2

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від "23" травня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області про зобов'язання постановки на чергу для отримання компенсації за здане домоволодіння

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив зобов'язати відповідача прийняти документи для постановки на чергу та поставити його на чергу для виплати грошової компенсації за зданий будинок в с. Веселівка Овруцького району Житомирської області по вул. Біла 16 в розмірі 97193 грн. та зобов'язати виплати компенсацію за здане домоволодіння, мотивуючи тим, що він отримав у спадщину даний будинок та здав його на баланс Невгодівської сільської ради, оскільки проживає в екологічно чистій зоні. Відповідач відмовляється поставити його на чергу для сплати грошової компенсації за будинок, мотивуючи це тим, що згідно Постанови КМ України від 18.11.2009 року №1243 виплата компенсації за втрачене майно спадкоємцям не передбачена.

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 23.05.2012 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. В своїй апеляційній скарзі відповідач посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 23.05.2012 року та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при прийнятті оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

ОСОБА_4 є власником житлового будинку №16 з господарськими будівлями по вул. Біла в с.Веселівка, Овруцького району Житомирської області, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. З даного витягу та свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що позивач отримав дане майно у спадщину.

Згідно паспорту громадянина України ОСОБА_4 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2006 року . 27 лютого 2012 року позивач здав належне йому майно, а саме житловий будинок №16 із прибудовами по вул. Біла в с. Веселівка Овруцького району Житомирської області на баланс Невгодівської сільської ради Овруцького району Житомирської області, підтвердженням чого є акт.

15.03.2012 року позивач на своє звернення, щодо постановки на чергу для отримання компенсації за втрачене майно на радіоактивно забрудненій території, як спадкоємець, отримав від УПСЗН Овруцької райдержадміністрації Житомирської області відмову за №07-Г-141/07, мотивовану тим, що Постановою КМ України від 18.11.2009 року №1243 виплата компенсації за втрачене майно спадкоємцям не передбачена.

Відповідно до Переліку населених пунктів Житомирської і Київської областей, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок катастрофи, затвердженого постановою КМ України № 106 від 23.07.91 та розпорядженням КМ України № 17 від 12.01.93, с. Веселівка Овруцького району Житомирської області віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Статтею 4 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що кожен громадянин, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, має право на підставі наданої йому об'єктивної інформації про радіаційну обстановку, дози опромінення і можливі їх наслідки для здоров'я самостійно приймати рішення про подальше проживання на цій території чи відселення.

Відповідно до ст.35 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи '" (далі - Закон) компенсація громадянам за втрачене у зв'язку з евакуацією, відселенням або самостійним переселенням відповідно до ст.4 цього Закону включає грошову компенсацію у повному розмірі за цінами, встановленими на момент звернення щодо неї, громадянам, які не проживали на територіях радіоактивного забруднення, але одержали у спадщину майно, яке не може бути перевезено із зазначених територій.

Статтею 62 даного Закону визначено, що роз'яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Порядок виплати компенсації визначений Порядком виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затвердженого постановою КМ України від 18.11.09 № 1243 (далі - Порядок), якою встановлено новий порядок виплати компенсації.

Статтею 1 Порядку передбачено, що дія цього Порядку поширюється на громадян, які не отримали зазначену компенсацію на дату набрання чинності постановою, якою затверджено цей Порядок, в тому числі тих громадян, які перебувають на черзі на отримання компенсації.

Пунктом 5 Порядку визначено, що спадкоємці громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право на грошову компенсацію за втрачене спадкодавцем нерухоме майно, якщо компенсація була нарахована, але не отримана переселенцем.

При вирішення питання щодо правомірності вимог позивача судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст.50 Конституції України кожен має право на безпечне життя і здоров'я довкілля, а тому вважає, що відмовляючи у постановці на чергу для отримання компенсації обтяжується становище позивача який вимушений використовувати своє право власності в більш небезпечних для здоров'я умовах стосовно свого постійного місця проживання, чим порушується його конституційне право на безпечні умови життя гарантовані державою, що взяла на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам (ст.13 вище вказаного Закону).

Позивач не проживав на територіях радіоактивного забруднення, отримав у спадщину майно, яке знаходиться на території радіоактивного забруднення, тому здав свій будинок на баланс сільської ради для отримання компенсації відповідно до ст. 35 Закону, яка не змінена і не скасована в частині, що стосується спадкоємців.

Застосування вищевказаного Порядку суперечить вимогам п.6 ст.35 Закону, яка передбачає отримання компенсації за спадкове майно, а не лише нарахованої компенсації переселенцю, що помер. Питання отримання компенсації спадкоємцем майна, що передбачено Законом, Порядком не врегульовано.

Позивач не проживав на територіях радіоактивного забруднення, отримав у спадщину майно, яке знаходиться на території радіоактивного забруднення, здав свій будинок на баланс сільської ради для отримання компенсації, спадкодавець, який проживав на радіоактивно забрудненій території отримував за життя направлення на переселення із радіоактивно забрудненої території (довідка Житомирської обласної державної адміністрації) , перебував на обліку у місці переселення для отримання нового житла, тому судова колегія вважає, що позивач як спадкоємець має право на отримання компенсації за втрачене нерухоме майно. Таким чином суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без зміни, якщо визнає, що суди першої інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З урахуванням наведеного, постанова суду першої інстанції у даній справі є законною, а тому її слід залишити без змін, доводи ж відповідача не є переконливими, спростовуються наведеним вище та відповідно, не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 197,198, 200, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Овруцького районного суду Житомирської області від "23" травня 2011 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) І.Г. Охрімчук

судді: (підпис)

(підпис) ОСОБА_5

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1

3- відповідачу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області вул.Леніна, 17,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11101