Справа № 9101/163938/2011
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2015 рокусправа № 2а-12182/09/0470

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Юхименка О.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 березня 2011 року у справі № 2а-12182/09/0470 за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" до Виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання дій неправомірними та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом про визнання дій Виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - відповідач, Фонд) неправомірними та скасування рішення № 200 від 14.07.2009р..

Свої вимоги позивач мотивував тим, що Фондом проведено перевірку, за наслідками якої прийнято рішення про не зарахування витрат, здійснених позивачем у сумі 108758,53грн. та накладено штраф 54379,27грн.. Вважаючи, що перевірку проведено з порушенням вимог чинного законодавства, а висновки відповідача про те, що кошти було витрачено Товариством протиправно, помилковими, позивач просив рішення Фонду скасувати.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 березня 2011 року позовні вимоги задоволено частково. Судом визнано протиправним та скасоване оскаржене рішення відповідача №200 від 14.07.2009р..В задоволенні вимог щодо визнання неправомірними дій відповідача відмовлено.

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 березня 2011 року у даній справі скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Позивач подав письмові заперечення на апеляційну скаргу відповідача. Вказав, що рішення суду є законним і обґрунтованим і підстави для його скасування відсутні.

В судовому засіданні представники відповідача підтримали доводи та обґрунтування апеляційної скарги, наполягали на її задоволенні.

Представники позивача заперечували проти задоволення вимог апеляційної скарги позивача.

Заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід скасувати в частині, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що в період кінця червня - початку липня 2009р. було проведено перевірку правильності нарахування, сплати та цільового використання страхових внесків Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за період з 01.10.2008 року по 01.04.2009 року, за наслідками якої, складено акт від 03.07.2009р.

Під час перевірки встановлено, що:

1) По 866 листкам непрацездатності в порушення ч.2 ст. 53 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням « (далі Закон № 2240) та п. 20 «Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню», затвердженого Постановою КМУ №1266 від 26.09.2001р, за рахунок коштів Фонду допомогу по тимчасовій непрацездатності нараховано та сплачено за години, які не підлягають оплаті (згідно графіку №170, №171), переплата складає 105 099,08грн;

2) По 2 листкам непрацездатності в порушення ч. 2 ст. 53 Закону №2240 та п.20 Постанови КМУ №1266, за рахунок коштів Фонду допомогу по тичасовій непрацездатності нараховано та сплачено за години, які не підлягають оплаті , переплата складає 743,84грн.;

3) По 1 л.н. порушено ч.2 ст. 36 Закону №2240, допомогу нараховано за період порушення режиму лікування, переплата складає 147,85грн;

4) По 2 л.н. в порушення ст.. 2 Закону України №2213 перші 5 днів допомоги сплачено за рахунок Фонду , перплата складає 833,88грн.;

5) По 2 л.н. в порушення ст.. 2 Закону України №2213 допомогу нараховано за день встановлення групи інвалідності, переплата складає 533,88грн..

Всього з порушенням чинного законодавства внаслідок нарахування та виплати позивачем допомоги по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду використано 107 358,53грн..

6) виплата суми 1400 грн. здійснена з порушенням п.2 ч.1 ст. 45 Закону України №2240, а саме виплата допомоги на поховання.

За результатами перевірки Фондом прийнято рішення № 200 від 14.07.2009 року про застосування фінансових (штрафних) санкцій до ПАТ "АрселорМіталл Кривий Ріг"на загальну суму 54 379, 27 грн., та не прийнято до заліку витрат в розмірі 108 758,53 грн..

Суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність рішення відповідача № 200 та скасував його у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з висновками суду щодо необхідності скасування зазначеного рішення в частині, що стосується нарахування позивачу санкцій у розмірі 52 549,54грн та неприйняття до заліку витрат на суму 105 099,08грн., тобто за перше порушення, відображене у акті.

Згідно ст.1 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням № 2240-III від 18.01.2001 року, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв'язку з втратою заробітної плати (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї), вагітності та пологів, часткову компенсацію витрат, пов'язаних із смертю застрахованої особи або членів її сім'ї, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також за рахунок інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 4 цього Закону закріплено, що право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи і час випробування та день звільнення), якщо інше не передбачено законодавством.

У відповідності зі ст.51 Закону України № 2240-III від 18.01.2001 року, підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.

За статтею 35 вищевказаного Закону, допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї страхового випадку.

Пунктом 2 Порядку оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, за рахунок коштів підприємства, установи, організації, затвердженого постановою КМУ № 439 від 06.05.2001 року, встановлено, що оплата днів тимчасової непрацездатності застрахованій особі провадиться за основним місцем роботи у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати за робочі дні (години) згідно з графіком роботи, що припадають на дні тимчасової непрацездатності.

Зі змісту акту перевірки, з посиланням на досліджені листки непрацездатності 866 робітників ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг», вбачається, що останні дні листків непрацездатності припадають на день початку нічної зміни згідно графіків робочого часу підприємства, та відповідно у день, коли працівнику необхідно приступити до роботи, згідно листка непрацездатності, за графіком робочого часу ця нічна зміна закінчується.

Згідно ст. 7 Закону України «Про колективні договори і угоди» № 3356-XII від 01.07.1993 року, в колективному договорі встановлюються взаємні зобов'язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин, зокрема режиму роботи, тривалості робочого часу і відпочинку.

Колективним договором ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг» було визначено, що трудовий колектив зобов'язується виконувати правила внутрішнього трудового розпорядку та режим роботи згідно затвердженого графіку.

У графіках роботи ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг» № 170 та № 171 години нічної зміни зазначені у день її початку та відображені як «Н» без розбивки на день початку/день кінця нічної зміни. Але у розшифровці буквених та цифрових кодів графіку зазначено години нічної зміни та години перерви, згідно яких видно, що нічна зміна приходиться на два календарних дня (з 19 год. до 07 год.) (а.с. 90-91).

Пунктом 13 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою кабінету Міністрів України № 1266 від 26.09.2001 р. (надалі -Порядок № 1266), передбачено, що у випадках, не пов'язаних із застосуванням підсумованого обліку робочого часу або обліку робочого часу в годинах, для розрахунку страхових виплат та оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця застосовується середньоденна заробітна плата (дохід) за відпрацьований час або за один календарний день.

Робота найманих працівників, зазначених у 866 листках непрацездатності згідно переліку, наведеному в акті перевірки, визначається графіками змінності, якими чітко визначено тривалість робочої зміни, час її початку і закінчення, та, в розумінні статті 61 КЗпП України, не є роботою з режимом підсумованого обліку робочого часу. Таким чином, облік робочого часу вказаних працівників не є підсумованим, або таким, що ведеться в годинах.

Отже, для розрахунку страхових виплат зазначених застрахованих осіб, та оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця, позивачем правомірно застосовувалася середньоденна заробітна плата (дохід) за відпрацьований час або за один календарний день, як це передбачено п. 13 Порядку № 1266.

При цьому, ні Закон № 2240, ні Порядки № 439, № 1266 не передбачають необхідності розподілення робочого часу протягом однієї зміни з метою визначення розміру допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Тому, якщо останній день тимчасової непрацездатності припадає на день початку нічної зміни, то допомога з тимчасової непрацездатності за цей день підлягає виплаті застрахованим особам за години нічної зміни, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності. Оскільки графіками змінності та табелями обліку робочого часу ПАТ «АрселорМіталл Кривий Ріг» години нічної зміни відображені повністю у день початку нічної зміни, то і виплата допомоги з тимчасової непрацездатності підлягає виплаті за всі ці години нічної зміни, які припадають на період непрацездатності.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що висновки відповідача про здійснення Підприємством переплати допомоги по тимчасовій непрацездатності по 866 листках непрацездатності за графіками роботи № 170, 171 на суму 105099,08 грн., є необґрунтованими. Оскільки відповідач безпідставно визначив позивачеві до сплати вказану суму не прийнятих до зарахування витрат, то як наслідок, безпідставно застосував штраф у розмірі 50% за порушення порядку витрачання страхових коштів в сумі 52 549,54грн..

В той же час, надаючи оцінку правомірності оскарженому рішенню відповідача, суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що підставою для його прийняття були також висновки акту перевірки, яким встановлено й інші порушення.

Під час апеляційного перегляду справи, колегія суддів з'ясувала, що позивачем інші порушення, відображені у акті перевірки, зокрема, на загальну суму витрат 3 659,45грн., не спростовуються. Вимоги ж щодо повного скасування рішення відповідача №200 висувалися позивачем оскільки він вважав, що відповідачем порушено строки та порядок прийняття такого рішення. Щодо цього надані письмові пояснення, приєднані до матеріалів справи.

З доводами позивача не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, позивач наполягав на порушенні відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення вимог ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності» (Закон № 877-V), а саме, що рішення необхідно було прийняти протягом п'яти робочих днів з дня завершення перевірки, тобто не пізніше 09.07.2009 року.

В той же час порядок здійснення органами Фонду контролю за дотриманням суб'єктами господарювання вимог законодавства у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, проведення ревізій (перевірок) страхувальників та підприємств, установ, організацій (в т. ч. громадських об'єднань) щодо цільового використання коштів Фонду та оформлення результатів ревізії (перевірок) врегульовані спеціальними нормативними актами, у т.ч. Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» (Закон № 2240), Інструкцією про порядок проведення ревізій та перевірок по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженої постановою Правління Фонду від 19.09.2001р. № 38 (далі - Інструкція № 38).

Відповідно до п.15.14.5 Інструкції № 38, за матеріалами акта ревізії протягом 20 календарних днів керівники виконавчої дирекції Фонду або його відділень, їх заступники приймають рішення про застосування фінансових та штрафних санкцій до страхувальника.

Оскільки акт перевірки складено 03.07.2009 року, а рішення № 200 прийнято відповідачем 14.07.2009 року, ним не допущено порушень строку, встановленого Інструкцією № 38 для прийняття рішення про застосування фінансових та штрафних санкцій до страхувальника, тому вказані обґрунтування позивача не приймаються судом до уваги при прийнятті рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині, що стосувалася скасування рішення відповідача № 200 від 14.07.2009р. на суму штрафних санкцій 1829,73грн та неприйняття до заліку суми 3 659,45 грн., задоволенню не підлягають, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині слід скасувати.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.п.1, 4 ч.1 ст. 202, ст.ст. 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 березня 2011 року у справі № 2а-12182/09/0470 скасувати в частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення Виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності №200 від 14.07.2009 про застосування та зарахування до бюджету Фонду, відображення сум фінансових (штрафних) санкцій, неправомірних витрат, донарахованих сум внесків, пені за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині, що стосується неприйняття до зарахування витрат в сумі 3 659,45грн та в частині накладення штрафу в сумі 1 829,73грн..

В решті постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 березня 2011 року у справі № 2а-12182/09/0470 - залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 06.05.2015р..

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: О.В. Юхименко

Суддя: Л.М. Нагорна