Справа № 804/1587/15
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2015 р. Справа № 804/1587/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренко Д.В., при секретарі Гуцал А.В., розглянувши за участю:
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
до відповідача Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області,
про визнання рішення незаконним та зобов'язання вчинення певних дій.
Обставини справи: підприємець ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про:
- визнання рішення про результати розгляду скарги Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 07.10.2014р. №7087/10/04-36-10-08-09 незаконним;
- зобов'язання Головне управління Міндоходів у Дніпропетровській області задовольнити прохання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розстрочку сплати боргу, яке виникло за обставин непереборної сили.
Заявою від 10.03.2015р. позивач уточнив позовні вимоги та просить:
- скасувати рішення про результати розгляду скарги Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 07.10.2014р. №7087/10/04-36-10-08-09 в частині відмови в наданні розстрочки зі сплати боргу;
- зобов'язання Головне управління Міндоходів у Дніпропетровській області задовольнити прохання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розстрочку сплати боргу, яке виникло за обставин непереборної сили.
Позовні вимоги мотивовані незаконністю відмови у наданні розстрочки на сплату податку, у зв'язку з тим, що позивач не може скористатися наявними грошовими коштами на рахунку у ПАТ КБ «Південекомбанк», внаслідок визнання останнього неплатоспроможнім, згідно постановою Національного Банку України від 23.05.2014 року №305, що є обставиною непереборної сили відповідно до положень постанови КМ України №1235 від 27.12.2010р. Крім того зазначив, що вказані грошові кошти надходили від бюджетних організацій.
Відповідач проти позову заперечив. У запереченнях на адміністративний позов зазначив, що Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» не передбачає розстрочення заборгованості зі сплати єдиного внеску. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. Крім того, рішення органу державної податкової служби вищого рівня про результати розгляду скарги, яким останній може залишити без змін, скасувати повністю або частково рішення про обов'язок сплати податкового зобов'язання, є обов'язковим саме для органу державної податкової служби нижчого рівня, а не для суб'єкта господарювання, отже таке рішення про результати розгляду скарги не є рішенням (нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії) в розумінні статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому не може бути визнане незаконним, як цього вимагає позивач, і взагалі не може бути оскаржене до адміністративного суду.
В судовому засіданні представники сторін підтримали обрані правові позиції.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд, -
З матеріалів справи вбачається, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 як платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - ЄСВ) перебуває на обліку в ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська.
Рішенням про результати розгляду скарги від 07.10.2014 року №7087/10/04-36-10-08-09 у скасуванні вимоги №Ф-12/5 про оплату боргу (недоїмки) було відмовлено та зазначено, що Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» не передбачено розстрочення заборгованості зі сплати єдиного внеску.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку врегульовані Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464).

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 6 Закону №2464 платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати в сплачувати єдиний внесок.

При цьому, частиною 12 статті 9 Закону №2464 визначено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом №2464 є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Згідно із частиною 4 статті 25 Закону №2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку (абзац четвертий частини четвертої статті 25 Закону №2464).

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов'язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Згідно Розділу VIII Прикінцеві та Перехідні положення Закону №2464, передбачено лише наступні випадки розстрочення сум відповідних платежів:

- суми заборгованості державних підприємств вугільної галузі із сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, що утворилася на 1 січня 2011 року, та із сплати штрафних санкцій (пені), нарахованих на суму заборгованості із сплати страхових внесків, підлягають розстроченню не більш як на 60 календарних місяців у порядку та на умовах, установлених Законом України "Про погашення заборгованості державних підприємств вугільної галузі із сплати страхових внесків та штрафних санкцій (пені) до Фонду соціального страхування України";

- заборгованість із сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, нарахованого до 1 січня 2004 року, не погашена станом на 1 січня 2011 року, з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, із сплати фінансових санкцій та пені, що виникла до 1 січня 2011 року, підлягає розстроченню не більш як на 60 календарних місяців починаючи з 1 січня 2011 року. Розстрочена сума підлягає сплаті (в тому числі пеня і штрафні санкції) рівними частками щокварталу не пізніше 20 числа місяця, що настає після зазначеного періоду, незалежно від факту виплати заробітної плати за цей період;

- платникам, які протягом шести місяців з дня набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» щодо стимулювання сплати поточних платежів з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та погашення заборгованості до Пенсійного фонду України» подали заяву до відповідного органу Пенсійного фонду України, надається право на розстрочення сум заборгованості із сплати страхових внесків, які не погашені на день укладення договору про розстрочення сум заборгованості із сплати страхових внесків, за період до 31 грудня 2010 року, у разі якщо на день подання заяви у платника немає заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Суми заборгованості із сплати страхових внесків, які не погашені на день укладення зазначеного договору, розстрочуються та підлягають сплаті рівними частинами протягом 24 календарних місяців починаючи з місяця подання платником заяви до відповідного органу Пенсійного фонду України. Заяви, подані платником, що надійшли пізніше шестимісячного строку з дня набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» щодо стимулювання сплати поточних платежів з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та погашення заборгованості до Пенсійного фонду України», не розглядаються.

Крім того, перелік обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1235 відповідно до пунктів 100.4 і 100.5 статті 100 Податкового кодексу України, який не регулює питання погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (пункт 1.3 статті 1 ПК України).

Частиною ч.3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

- на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

- з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

- безсторонньо (неупереджено);

- добросовісно;

- розсудливо;

- з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

- пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

- з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

- своєчасно, тобто протягом розумного строку.

- обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

Так зокрема, принцип прийняття рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України що є одночасно і орієнтиром при реалізації повноважень владного суб'єкта, який вимагає від останнього діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, з дотриманням встановленої законом процедури.

Враховуючи відповідність оскаржуваного рішення вищенаведеним приписам, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про скасування рішення Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 07.10.2014 року №7087/10/04-36-10-08-09 в частині відмови в наданні позивачу розстрочки зі сплати боргу та зобов'язання Головне управління Міндоходів у Дніпропетровській області задовольнити прохання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розстрочку сплати боргу, яке виникло за обставин непереборної сили.

Вступну та резолютивну частину постанови проголошено у судовому засіданні 26.03.2015 року.

У повному обсязі постанову складено 31.03.2015 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину постанови або справу розглянуто у порядку письмового провадження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її отримання у разі неподання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Д.В. Сидоренко