Справа № 819/1190/15-а
Суддя: Осташ А. В.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1190/15-a

14 травня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Осташа А.В.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Тернопільській області

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Тернопільська об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Тернопільській області звернулася у Тернопільський окружний адміністративний суд з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 7737,57 грн., мотивуючи тим, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачувала узгоджені суми податкового зобов'язання, внаслідок чого станом на 16.03.2015 року у нього виникла заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 7737,57 грн., яка не сплачена добровільно, а тому дана сума заборгованості підлягає стягненню в судовому порядку.

Представник позивача в судове засідання не прибув, проте подав до суду заву в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи судом. Про причини неприбуття суд не повідомив.

Частинною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа - підприємець 22.03.2006 року та перебуває на обліку в Тернопільській ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області, як платник податків.

Відповідно до ст. 67 Конституції України та пп.16.1.4. п.16.1. ст. 16 Податкового кодексу України на відповідача покладений обов'язок сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених законодавством.

Судом встановлено, що з 20.03.2014 року по 25.03.2014 року головним державним ревізором - інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб, управління доходів і зборів з фізичних осіб Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області Корченовим І.П. на підставі пп. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 та п.75.1. ст. 75 ПК України та згідно наказу № 804 від 18.03.2014 року проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб ОСОБА_1 за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року. Перевірка проводилась з відома відповідача.

За результатами перевірки складено акт № 1536/19-18-17-01/НОМЕР_1 від 25.03.2014 року, у якому встановлено:

- неподання податкової декларації про майновий стан і доходи одержані в 2012 році, чим було порушено пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, пп. «в» п. 176.1. ст.176 ПК України;

- неперерахування до бюджету до 01.08.2013 р. податку на доходи фізичних осіб за отримані доходи у 2012 році в сумі 5720,21, чим було порушено п. 179.7 ст.179 ПК України.

На підставі акта перевірки позивачем винесено податкове повідомлення - рішення форми «Р» № від 21.05.2014 року, у якому визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 7320,26 грн., з них 5720,21 грн. за основним платежем та 1600,05 грн. за штрафними санкціями.

Доказів оскарження чи скасування у встановленому порядку вищевказаного податкового повідомлення - рішення відповідачем не надано та судом не здобуто.

Таким чином, податкове зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, нараховані контролюючим органом на підставі податкового повідомлення - рішення є узгодженими у порядку і на умовах, визначених Податковим кодексом України.

Відповідно до п.п. 14.1.156 п. 14 ст. 14 ПК України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством.

Згідно п. 120.1. ст. 120 Податкового кодексу України неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Відповідно до п.57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Несплачене у встановлений строк податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному порядку, визнається згідно п.п 14.1.175 п.14. ст. 14 ПК України сумою грошового зобов'язання, самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження.

Таким чином, заборгованість відповідача перед бюджетами та державними цільовими фондами по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 7320,26 грн. є податковим боргом.

Згідно п.п.129.1.1 п. 129.1. ст. 129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Як видно з матеріалів справи, відповідачу було нараховано на суму податкового боргу пеню в розмірі 417,31 грн. за порушення строків погашення узгодженого грошового зобов'язання.

Таким чином загальна сума податкового боргу становить 7737,57 грн., з них 5720,21 грн. за основним платежем, 1600,05 грн. за штрафними санкціями та 417,31 грн. пені.

Вищевказана заборгованість також підтверджується розрахунком суми позовних вимог (а.с.8), довідкою про наявність податкового боргу (а.с.13), розрахунком пені (а.с.14) та обліковою карткою платника податків (а.с.24-25).

У зв'язку з несплатою податкового боргу в розмірі 7737,57 грн. згідно ст. 59 ПК України відповідачу було надіслано податкову вимогу форми «Ф» № 4166 - 25 від 19.06.2014 року (а.с.16).

Як слідує з матеріалів справи, з дати отримання податкової вимоги, відповідачем податковий борг не погашався в повному обсязі, а отже, відповідно до ст. 60 ПК України вищевказана податкова вимога не відкликалася.

На час розгляду справи судом, доказів погашення податкового боргу в сумі 7737,57 грн. відповідачем не надано, та судом не здобуто..

Відповідно до п.41.2. ст. 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Пунктом 87.11. ст. 87 Податкового кодексу України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) податковий борг на суму 7737 (сім тисяч сімсот тридцять сім) гривень 57 (п'ятдесят сім) коп. за платежем "податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування" на р/р 0002, код одержувача 37977726, МФО 838012, код бюджетної класифікації .

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Осташ А. В.

копія вірна

Суддя Осташ А. В.