Справа № 815/7154/14
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/7154/14

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

Судді доповідача - Потапчука В.О.

суддів - Жука С.І.

- Семенюка Г.В.

при секретарі - Алексєєвої Н.М

за участю представника апелянта приватного акціонерного товариства «Українське дунайське пароплавство» - Яцевича О.С.

представника відповідача Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Костіної В.Д.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Українське дунайське пароплавство» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2015 року по справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «Українське дунайське пароплавство» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Приватне акціонерне товариство «Українське дунайське пароплавство» (далі ПрАТ «УДП») звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів (далі СДПІ з ОВП у м.Одесі) про скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 09.09.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що через несплату ПрАТ «УДП» єдиного внеску за лютий 2013 рік у встановлений Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» строк, СДПІ у м.Одесі було винесено рішення № від 09.09.2014 року про застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування йому пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску. Зазначеним рішенням за період з 21.03.2013 року по 06.11.2013 року до ПрАТ «Українське дунайське пароплавство» застосовано штрафні санкції у розмірі 179911,50,93 грн. та пеню у розмірі 386090,02 грн. Позивач вважає зазначене рішення неправомірним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки воно було винесено податковим органом з порушенням строків застосування штрафних санкцій та пені до платників єдиного внеску, а саме приблизно через 10 місяців після сплати позивачем єдиного внеску, а не одразу після сплати, як того вимагає чинне законодавство. Також, на думку позивача, спеціалізованою ДПІ з ОВП у м.Одесі при винесенні зазначеного рішення було порушено порядок стягнення заборгованості з єдиного внеску, оскільки перед його винесенням позивачу не було направлено вимогу про сплату недоїмки по єдиному внеску за лютий 2013 року. Крім того, при прийнятті оскаржуваного рішення контролюючий орган повинен був керуватися формою, встановленою Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України № 21-5 від 27.09.2010 року (яка діяла у період, за який було нараховано ПрАТ «УДП» штрафні санкції та пеню та втратила чинність лише 25.02.2014 року), однак рішення було винесено відповідачем за формою згідно з додатком №9 до Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства доходів і зборів України №455 від 09.09.2013 року (яка набрала чинності лише з 01.10.2013 року).

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2015 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права у зв'язку з чим апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги позивача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, що згідно даних картки особового рахунку зі сплати єдиного внеску ПрАТ "УДП" за період з 31.12.2012 року по 06.11.2013 року та листа управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїл та Ізмаїльському районі Одеської області №10051/02 від 30.04.2014 року у позивача рахувалась недоїмка зі сплати єдиного соціального внеску, зокрема, за лютий 2013 року у розмірі 1982103,96 грн., самостійно задекларованого платником у відповідному звіті (а.с. 42-45, 53-66).

06.11.2013 року зазначену недоїмку зі сплати єдиного внеску ПрАТ "УДП" було погашено у повному обсязі.

09.09.2014 року СДПІ з ОВП у м. Одесі було прийнято рішення № від 09.09.2014 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким за період з 21.03.2013 року по 06.11.2013 року позивачу було нараховано штрафні санкції та пеню за несвоєчасну сплату єдиного внеску за лютий 2013 року в загальній сумі 566001,52 грн., у тому числі: 179911,50 - штрафні санкції та 386090,02 - пеня (а.с. 11-14).

Не погодившись з вказаним рішенням, ПрАТ "УДП" надіслало до Міжрегіонального головного управління Міндоходів скаргу №ЮС-1690 від 05.11.2014 року, яку контролюючим органом було отримано 11.11.2014 року (а.с. 15-19).

За результатами розгляду зазначеної скарги, Міжрегіональним головним управлінням ДФС прийнято рішення №22376/10/28-10-10-4-33 від 09.12.2014 року про результати розгляду скарги, яким рішення СДПІ з ОВП у м. Одесі № від 09.09.2014 року залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення (а.с. 20-21).

При вирішенні питання суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів вважає правильним такий висновок суду першої інстанції виходячи з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, врегульовано Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI від 08.07.2010 року (далі Закон України № 2464-VI)

Згідно п. 2 ч. 1 Закон України № 2464-VI під єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування розуміється консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Пунктом 1 ч.1 ст. 4 Закону України №2464-VI передбачено, що платниками єдиного внеску є підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Частиною 1 ст. 5 Закону України № 2464-VI передбачено, що облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 частини першої статті 4 цього Закону, ведеться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску покладено на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та його територіальні органи, які відповідно до покладених на них завдань мають право, зокрема, стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску та застосовувати фінансові санкції, передбачені цим Законом (ст.ст. 12, 13 Закону України №2464-VI).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно п.5 ст.7 Закону України №2464-IV єдиний внесок нараховується на суми незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати.

Відповідно до ч.ч. 8,12 ст.9 Закону України №2464-IV платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Згідно ч.ч.2,3 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України №2464-IV орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

Частинами 10 та 11 ст. 25 Закону України № 2464-IV передбачено, що орган доходів і зборів за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску нараховує на суму недоїмки пеню з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу та застосовує штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, відповідно до ч.14 ст.25 зазначеного Закону України, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти робочих днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для зарахування єдиного внеску. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до органу доходів і зборів вищого рівня або до суду з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це територіального органу доходів і зборів, яким прийнято це рішення.

Порядок, строки та процедура оскарження вимоги про сплату єдиного внеску поширюються на оскарження рішень органу доходів і зборів щодо нарахування пені та застосування штрафів.

Згідно ч.16 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

В розвиток положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" прийнято Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, яка затверджена Наказом Міністерства доходів і зборів України №455 від 09.09.2013 року (далі Інструкція № 455).

Зокрема, п. 7.2 Розділу VII Інструкції №455 передбачено, що за несплату, неповну сплату або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), накладається штраф у розмірі 10 відсотків таких несплачених або несвоєчасно сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

На суму недоїмки платнику єдиного внеску нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно (п. 7.5 Розділу VII).

Відповідно до п. 6.10 Розділу VI Інструкції № 455 за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

З матеріалів справи колегія суддів вбачає, що ПрАТ "УДП" було погашено у повному обсязі недоїмку з єдиного внеску за лютий 2014 року лише 06.11.2013 року. При цьому, наданий представником позивача реєстр платіжних доручень із зазначенням в них призначення платежу - сплата ЄСВ за лютий 2013 року, на думку суду, лише підтверджує факт несвоєчасної сплати відповідного внеску у повному обсязі. Крім того, зазначені кошти згідно вимог Інструкції № 455 зараховувались в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені за попередні календарні періоди, заборгованість по яким була наявна у відповідача. Зазначені обставини сторонами в судовому засіданні не заперечувались.

Колегія суддів зазначає, що позивач як при поданні адміністративного позову до суду, так і під час надання скарги №ЮС-1690 від 05.11.2014 року до органу доходів і зборів, не заперечував факту затримки сплати єдиного внеску за лютий 2013 року та погашення суми недоїмки лише 06.11.2013 року.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, щодо помилковості посилання позивача на прийняття СДПІ з ОВП у м. Одесі спірного рішення № від 09.09.2014 року з порушенням строків, оскільки Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та Інструкцією №455 не визначено граничних строків прийняття органом доходів та зборів рішення про застосування штрафних санкцій та/або нарахування пені за несплату єдиного внеску та твердження позивача про те, що СДПІ з ОВП у м. Одесі при винесенні спірного рішення повинна була керуватись формою, затвердженою Інструкцією №21-5 від 27.09.2010 року та вважає, що відповідач у відповідності до вимог чинного законодавства керувався чинною на час прийняття рішення про застосування штрафних санкцій та/або нарахування пені Інструкцією № 455.

Також колегія суддів вважає правильною позицію суду першої інстанції щодо хибності твердження представника позивача про фактичне задоволення Міжрегіональним головним управлінням Міндоходів скарги позивача №ЮС-1690 від 05.11.2014 року на зазначене рішення, у зв'язку з перевищенням строків її розгляду у зв'язку з тим, що відповідно до ст.. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" для розгляду та направлення на адресу платника єдиного внеску вмотивованого рішення за результатами розглядає скаргу платника єдиного внеску на рішення про застосування штрафних санкцій та/або нарахування пені органу доходів та зборів визначено 30-денний термін.

З огляду на те, що скаргу ПрАТ "УДП" № ЮС-1690 від 05.11.2014 року на рішення СДПІ з ОВП у м. Одесі № від 09.09.2014 року було отримано Міжрегіональним головним управлінням Міндоходів 11.11.2014 року, а рішення про результати її розгляду прийнято та надіслано на адресу позивача 09.12.2014 року, суд доходить висновку, що контролюючим органом було розглянуто скаргу позивача в межах передбаченого законом строку.

Згідно ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваної постанови суд першої інстанції дійшов вірних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 200,206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українське дунайське пароплавство» - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2015 року по справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «Українське дунайське пароплавство» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування рішення,- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 13 травня 2015 року.

Суддя-доповідач: Потапчук В.О.

Судді: Жук С.І.

Семенюк Г.В.