Справа № 490/3048/15-а
Суддя: Гуденко О. А.
Дата ухвалення: 2015-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/103/2015 Справа № 490/3048/15-а
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
Іменем України
17 квітня 2015 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва в складі :

головуючого судді Гуденко О.А.,

при секретарі Аслановій Е.Е.,

за участі позивача, представника відповідача Романської І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Миколаєві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрально-Миколаївського об`єднаного районного військового комісаріату про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:
08 квітня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив суд визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 34 від 20 лютого 2015 року, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю у його діях складу правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що перебуваючи на посаді сільського голови Безводненської сільської ради в повному обсязі виконував вимоги ЗУ Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Проте , він отримав 06 квітня 2015 року примірник Постанови про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. - за порушення ст. 18 ЗУ Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію , а саме не організував в установленому порядку своєчасне оповіщення та прибуття громадян до військового комісаріату під час мобілізації.

В свою чергу, позивач стверджує, що закон не порушував, вживав усіх можливих заходів щодо своєчасного вручення повісток військовозобов`язаним особам на підвідомчій території, своєчасно здавав звіти до військового комісаріату, організовував прибуття мобілізованих до пункту призову. Жодної його вини в тому, що наряд на призов 6 осіб не виконано, не має, оскільки деякі відмовлялися від отримання повістки, деякі відсутні за місцем реєстрації, а жодних повноважень щодо примусової доставки громадян до військового комісаріату в нього немає. Також звернув увагу суду на те, що його взагалі не викликали щодо дачі пояснень з приводу правопорушення, він не був присутній при складанні Протоколу.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених в позові.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, надав матеріали адміністративної справи, з яких вбачається , що 20 лютого 2015 року військовим комісаром Центрально-Миколаївського об`єднаного районного військового комісаріату ОСОБА_2 , складено Протокол про вчинення адміністративного правопорушення відносно голови Безводненської сільської ради Миколаївського району ОСОБА_1 , а саме не організував в установленому порядку своєчасне оповіщення та прибуття громадян до військового комісаріату під час мобілізації. Також підписами двох свідків- працівників військкомату засвідчено , що ОСОБА_1 , від підпису в протоколі відмовився. Проте жодних викликів заявника на розгляд питання про вчинення ним адміністративного правопорушення чи надання ним письмових пояснень по суті інкримінованого правопорушення матеріали адміністративної справи не містять.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

20 лютого 2015 військовим комісаром Центрально-Миколаївського об`єднаного районного військового комісаріату ОСОБА_2 , винесена Постанова № 34 про накладення адміністративного стягнення, якою голову Безводненської сільської ради Миколаївського району ОСОБА_1 визнано винним у порушенні законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію , передбаченого ч.1 ст. 210-1 КупАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 1700 грн.

Згідно ст.ст. 288,289 КупАП постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена, зокрема, до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому КАС України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори і фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (в тому числі актів індивідуальної дії).

При цьому, адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії стосовно конкретної особи вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання цієї особи (позивача по справі) або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача (ч.2 ст.19 КАС України)

Так, положеннями ст. 18 ЗУ Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад: планують, організовують і забезпечують мобілізаційну підготовку та мобілізацію на території відповідних населених пунктів; забезпечують на території відповідних населених пунктів виконання мобілізаційних завдань (замовлень) підприємствами, установами і організаціями, які залучаються ними до виконання цих завдань ; організовують під час мобілізації в установленому порядку

своєчасне оповіщення та прибуття громадян, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою - п`ятою статті 22 цього Закону, забезпечують на території відповідних населених пунктів ведення військового обліку військовозобов`язаних і призовників, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час ; сприяють військовим комісаріатам у їх роботі в мирний час та під час мобілізації; забезпечують на території відповідних населених пунктів виконання законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Так, судовим розглядом встановлено, що заявником 02.02.2015 року отримано Наряд від відповідача на призов офіцерського, рядового , сержантського та старшинського складу запасу при мобілізації на прибуття до пункту призначення одного офіцера та 5-х сержаттів та солдат.

Після отримання даного наряду , ОСОБА_1 , видане Розпорядження № 12-р від 02.02.2015 року на його виконання , контроль за вкионаннм розпорядження залишено за головою сільської ради. Протягом лютого 2015 року, заявником та діловодом сільської ради начальником вівйськово-облікового столу складено Список військовозобов`язаних Безводненської сльської ради, проведені необхідні дії щодо оповіщення військовозобов`язаних осіб та вручення їм повісток, за резульаьатими проведеної роботи були складені відповідні Акти оповіщення та вручення, Акти обстеження проживання, а також доповідні про причини невручення повісток на явку військовозобов`язанним. Зазаначені документи були своєчасно доставлені до відповідача для вжиття відповідних заходів.

Проте, ні протокол про адміністративне правопорушення, ні оскаржувана постанова не містить обгрутування та будь-якого викладення обставин, в чому саме правопорушником поушені вимоги зазначеного Закону, яким чином виявлені і в чому полягає неналежна та несвоєчасна організація оповіщення та прибуття громадян до військового комісаріату під час мобілізації.

До того ж з останнього висновку випливає і довенденість відсутності вини позивача .

Так, диспозиція ст. 210-1 КупАП містить склад адміністративного правопорушення, який передбачає вчинення конкретних дій або бездіяльності із умисною формою вини.
Відтак суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи позивача про те, що на момент притягнення його до відповідальності ним, як посадовою особою були вжиті усі заходи в межах його повноважень .

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 КАС України.

При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2 ст.71 КАС України)

Згідно із ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про, зокрема, визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Вирішуючи питання про притягненням позивача до відповідальності за вказане адміністративне правопорушення , відповідач керувався виключно припущеннями, оскільки не зміг надати суду переконливих доказів порушення ОСОБА_1 , вимог законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, адже навіть ні протокол, ні сама оскаржувана постанова не містить викладення обставин вчинення правопорушення, не конкретизовано та не зрозуміло , які саме дії чи бездіяльність з боку ОСОБА_1 призвели до настання наслідків у вигляді неналежної організації мобілізаційної підготовки.

При таких обставинах суд доходить висновку про те, що оскаржувана постанова від 20 лютого 2015 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП України у вигляді штрафу - не відповідає вимогам закону, викладені у постанові висновки не відповідають фактичним обставинам справи, чітко не зазначено в чому полягає суб`єктивна та об`єктивна сторона правопорушення, тому оскаржувана постанова має бути скасована з закриттям провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Крім того, в діях відповідача вбачається порушення положень КУпАП щодо складання, оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, розгляд справи без належного повідомлення позивача, зміст постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам ст. 283 КупАП, постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який складений у порушення вимог ст. 256 КУпАП, а тому позовні вимоги в частині визнання незаконною та скасування постанови № 34 від 20 лютого 2015 року по справі про адміністративне правопорушення підлягають задоволенню.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним та оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 210-1, 288, 289 КупАП України, ст.ст. 2, 7, 9, 11, 69-87, 158-163, 171-2 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрально-Миколаївського об`єднаного районного військового комісаріату про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.
Постанову військового комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення № 34 від 20 лютого 2015 року на ОСОБА_1 , голову Безводненської сільської ради Миколаївського району , у вигляді штрафу розміром 1700 грн. за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію , передбаченого ч.1 ст. 210-1 КупАП - скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Центрально-Миколаївського об`єднаного районного військового комісаріату судовий збір у розмірі 73.08 грн.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Гуденко О.А.