Справа № 489/8852/14-а
Суддя: Кокорєв В. В.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/8852/14-а
Номер провадження 2-а/489/31/15
Постанова

Іменем України

12 травня 2015 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив

В листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що не згоден з обставинами викладеними в протоколі та постанові. Вважає, що його помилково притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП). Також вказує, що інспектором не було надано жодних даних про те, з якою швидкістю рухалась вантажівка щодо якої був здійснений обгін.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання представника не направив, надали письмові заперечення.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Як вбачається з протоколу, 20 листопада 2014 року громадянин ОСОБА_1 близько 16 год. 00 хв. їхавши автомобілем Форд, номерний знак якого НОМЕР_1 на 73 км автодороги Р-06 "Ульянівка - Миколаїв", здійснив обгін автомобіля ГАЗ 3307 д/н НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку, при цьому пересік суцільну смугу дорожньої розмітки 1.1.

В поясненнях до протоколу позивач зазначав, що з протоколом не згоден, правил не порушував, просив про перенесення дати розгляду справи. Вказував, що поведінка інспектора була некоректна, надати протокол для ознайомлення відмовлявся. З клопотання, яке викладено на окремому аркуші вбачається, що позивач факт обгону не заперечував, однак зазначав, що вантажівка яку він обігнав рухалась зі швидкістю менше аніж 30 км/год.

З адміністративного позову вбачається, що позивач посилається на те, що ним був здійснений обгін вантажівки з пересіканням суцільної розподільчої смуги 1.1, проте швидкість руху вантажівки, стосовно якої було здійснено обгін становила менше 30 км/год.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні вказував, що на спідометр не дивився, тому достеменно сказати з якою швидкістю він рухався не може, однак на його думку він рухався зі швидкістю 50 км/год.

Відповідач в судовому засіданні доказів, що підтверджували б швидкість руху автомобіля ОСОБА_2 не надав.

За таких обставин, суд вважає, що відсутні достатні докази, що свідчать про швидкість автомобіля ОСОБА_2, тому заперечення викладені в поясненнях позивача до протоколу відповідачем не спростовано.

Постановою № 692864 позивача було визнано винним у порушенні вимог 1.1. р. 2 Правил дорожнього руху від 10.10. 2001, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 122 КУпАП

Згідно ч. 1 статті 122 КУпАП перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

У абз. 2 п. 1.30 Р. "Дорожня розмітка" сказано, що як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Тобто, з матеріалів справи вбачається, що неможливо встановити конкретну швидкість руху автомобіля ГАЗ 3307 д/н НОМЕР_2.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суду не надано доказів, які могли б підтвердити факт вчинення правопорушення позивачем. При повному невизнанні позивачем своєї провини у вчиненні правопорушення, враховуючи, що відсутні пояснення свідків, які б могли підтвердити факт правопорушення, матеріали фото- чи відеофіксації відповідачем суду не надано, вина позивача не доведена ніякими доказами.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності та допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги потрібно задовольнити частково.

Щодо закриття провадження у справі суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні цих вимог, оскільки це виходить за межі процедури оскарження постанови до суду в порядку КАС України та скасування постанови є достатнім способом захисту порушеного права позивача.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 160, 161, 163, 171-2 КАС України суд

постановив

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління ДАІ УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову серії ПС1 № 692864 від 20.11.2014 винесену у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. - скасувати.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з моменту її проголошення, а особою, яка не брала участь в судовому засіданні при проголошенні постанови протягом десяти днів з моменту її отримання.

Суддя В. В. Кокорєв