Справа № 818/1385/15
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2015-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2015 р. Справа № 818/1385/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кравченка Є.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Терехової О.Ю.,

представника позивача - Дудник Н.В.,

представника відповідача - Сапунова М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу

за позовом Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради

до Державної фінансової інспекції в Сумській області

про визнання протиправною та скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство "Міськводоканал" Сумської міської ради (далі - позивач) звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фінансової інспекції в Сумській області (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування вимоги Державної фінансової інспекції в Сумській області "Про усунення виявлених ревізією порушень законодавства з фінансових питань" від 24.03.2015 № 18-05-14-14/1716.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.03.2015 відповідачем прийнято лист-вимогу № 18-05-14-14/1716, якою з метою усунення порушень законодавства запропоновано позивачу стягнути з суб'єктів господарювання - абонентів недоотримані КП "Місьководоканал" кошти в сумі 4 596 505, 77 грн., перерахувати до бюджету м. Суми (фонд охорони навколишнього природного середовища, утворений в складі міського бюджету) кошти у сумі 766 084, 29 грн. та кошти у сумі 159 445, 86 грн.

На переконання позивача, вищевказані вимоги Державної фінансової інспекції в Сумській області, викладені в листі-вимозі від 24.03.2015 № 18-05-14-14/1716 є необґрунтованими, незаконними та такими, що не підлягають виконанню, у зв'язку з чим спірна вимога підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити у його задоволенні.

У письмовому запереченні, поданому до суду, зазначив, що вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки відповідно до правової позиції Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, у спорах, стороною у яких виступають органи державного фінансового контролю, при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не за поданням адміністративного позову підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

З 23.01.2015 по 12.02.2015 посадовими особами відповідача проведено позапланову виїзну ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради за період з 01.01.2012 по 31.12.2014, за результатами якої складено акт від 18.02.2015 № 05-08/01 (а.с. 11-68).

На підставі вказаного акту ревізії відповідачем прийнято лист-вимогу від 24.03.2015 № 18-05-14-14/1716, в якій Державна фінансова інспекція в Сумській області вимагає від позивача опрацювати матеріали ревізії та усунути виявлені порушення законодавства, у тому числі відшкодувати збитки, завдані зазначеними порушеннями, у встановленому законодавством порядку, розглянути питання про притягнення працівників підприємства, винних у зазначених порушеннях, до встановленої законом відповідальності. Для усунення зазначених порушень законодавства запропоновано позивачу стягнути з суб'єктів господарювання - абонентів недоотримані КП "Місьководоканал" кошти в сумі 4596505, 77 грн., перерахувати до бюджету м. Суми (фонд охорони навколишнього природного середовища, утворений в складі міського бюджету) кошти у сумі 766 084, 29 грн. та кошти у сумі 159445, 86 грн. (а.с. 72-73).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно із Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23.04.2011 № 499/2011, Державна фінансова інспекція України (далі - Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства: звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також, Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" № 2939-ХІІ, згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використаннях коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами, законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного суд дійшов висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не за поданням адміністративного позову підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Зазначена позиція суду узгоджується із правової позицією колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеною в постанові Верховного Суду України від 13.05.2014 у справі № 21-89а 14.

Відповідно до ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Верховного Суду України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

За таких обставин, враховуючи, що у даному випадку Комунальне підприємство "Міськводоканал" Сумської міської ради просить визнати протиправною та скасувати вимогу Державної фінансової інспекції в Сумській області, яка вказує на виявлені збитки, їхній розмір та стягнення, суд дійшов висновку щодо необґрунтованості заявленого позову.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради до Державної фінансової інспекції в Сумській області про визнання протиправною та скасування вимоги - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) Є.Д. Кравченко

З оригіналом згідно

Суддя Є.Д. Кравченко

Повний текст постанови складений та підписаний 12.05.2015.