Справа № 826/1744/14
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2015р. м. Київ К/800/36339/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Кошіля В.В.

Суддів Борисенко І.В.

Моторного О.А.

при секретарі Калініні О.С.

за участю представників сторін:

позивача - Соковікової Ю.М.

відповідача - Диби Ю.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2014

у справі № 826/1744/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Архібуд»

до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Архібуд» звернулось до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві № 8 від 01.08.2013.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.03.2014 у задоволенні позовних вимог відмовлено, з підстав правомірності прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2014 постанову суду першої інстанції скасовано; позов задоволено; визнано протиправним та скасовано спірне податкове повідомлення-рішення, з мотивів обґрунтованості позовних вимог.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Крім того, представником відповідача в судовому засіданні заявлено клопотання про заміну відповідача, у зв'язку із реорганізацією, із Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві на правонаступника - Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві.

Відповідно до ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Суд касаційної інстанції, розглянувши заявлене клопотання, дійшов висновку про його задоволення.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Архібуд» з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «БК «Палаццо» за період з 01.03 по 31.12.2012, складено акт № 63/26-55-22-08/31454273 від 09.07.2013, в якому зафіксовані порушення: п. 185.1 ст. 185, п. п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у розмірі 2 669 761,88 грн. за період з березня по грудень 2012 року.

На підставі результатів проведеної перевірки, 01.08.2013 відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення № 8 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 3 337 202 грн., в т.ч.: 2 669 762 грн. основного платежу та 667 440 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Висновок податкового органу, зафіксований актом перевірки, ґрунтується на акті Ірпінської ОДПІ від 14.05.2013 «Про неможливість проведення зустрічної звірки», яким зазначено про непідтвердження реальності господарських операцій з придбання та продажу ТОВ «БК «Палаццо» товарів (робіт, послуг) у період з 01.01.2011 по 30.04.2013».

Матеріалами справи встановлено, що між ТОВ «Архібуд» та ТОВ «БК «Палаццо» укладено договори підряду № 27/02/12 від 27.02.2012, № 28/02/12 від 28.02.2012, № 29/02/12 від 29.02.2012, № 01/03/12 від 01.03.2012, № 03/05/12 від 03.05.2012, № 24/05/12 від 24.05.2012, № 29/05/12 від 29.05.2012, № 15/06/12 від 15.06.2012, № 02/07-12 від 02.07.2012, № 03/07/12 від 03.07.2012, № С05/07/12 від 05.07.2012, за умовами яких ТОВ «БК «Палаццо» зобов'язалось виконати роботи з: будівництва житлового будинку № 8-Г при будівництві житлового комплексу з закладами по обслуговуванню населення по вул. Академіка Вільямса, 7 і вул. Ломоносова, 42-50 (3-й мікрорайон) у Голосіївському районі міста Києва; будівництва житлового будинку № 1 з об'єктами культурно-побутового, соціального призначення на вул. Академіка Костичева, Академіка Вільямса, Маршала Конєва (6-й мікрорайон) у Голосіївському районі міста Києва; улаштування отворів в підпірних стінах по вул. Солов'яненка, 441а, смт Козин Обухівського району Київської області; будівництва житлового будинку № 3 при будівництві житлового комплексу з закладами по обслуговуванню населення по вул. Академіка Вільямса, 7 і вул. Ломоносова, 42-50 (3-й мікрорайон) у Голосіївському районі міста Києва; улаштування підпірних стін по вул. Солов'яненка, 441а, смт Козин Обухівського району Київської області; улаштування залізобетонних покриттів по вул. Солов'яненка, 441а, смт Козин Обухівського району Київської області; улаштування покриттів гранітом доріг і майданчиків по вул. Солов'яненка, 441а, смт Козин Обухівського району Київської області; улаштування зовнішнього огородження об'єкту по вул. Солов'яненка, 441а, смт Козин Обухівського району Київської області; оздоблення підпірних стін по вул. Солов'яненка, 441а, смт Козин Обухівського району Київської області; ремонту вбудованих приміщень нежитлової будівлі по вул. Червоноармійській, 66, в Голосіївському районі міста Києва; будівництва початкової школи у житловому кварталі по вул. Ломоносова у Голосіївському районі міста Києва, а позивач - прийняти і оплатити їх.

Факт виконання умов зазначених договорів судами обох інстанцій встановлено з підтвердженням матеріалів справи, а саме: актами виконаних робіт, податковими накладними.

Розрахунки позивач здійснив шляхом безготівкового перерахунку коштів, а сплачений податок на додану вартість в ціні виконаних робіт на загальну суму 2 669 761,88 грн. відніс до податкового кредиту.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції погодився з висновками податкового органу про неправомірне формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість спірного періоду.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з наступного, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу (п. 198.1 ст. 198 зазначеного Кодексу).

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 зазначеного Кодексу податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України).

Згідно з п. п. 201.8, 201.10 ст. 201 ПК України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Слід зазначити, що право платника податку на податковий кредит законодавство не ставить в залежність від факту проведення зустрічної звірки даних суб'єкта господарювання (постачальника товару, виконавця робіт, послуг) щодо платника податків.

Нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару (робіт, послуг) має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема, обумовлюватись лише неможливістю проведення зустрічної звірки даних контрагента.

Судом апеляційної інстанції встановлено формування позивачем податкового кредиту у спірному періоді на підставі належним чином оформлених податкових накладних, виданих особою, яка була зареєстрована платником податку на додану вартість, та встановлено, що господарські операції з виконання робіт мали місце, підтверджені первинними бухгалтерськими документами, тому податковим органом безпідставно донараховане грошове зобов'язання з податку на додану вартість та штрафні (фінансові) санкції спірним податковим повідомленням-рішенням.

За вказаних обставин, відсутності порушень норм матеріального та процесуального права, висновок суду апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог є вірним, а касаційна скарга відповідача - необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Допустити заміну по даній справі відповідача - Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві її правонаступником - Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві.

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2014 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий В.В. Кошіль
Судді І.В. Борисенко
О.А. Моторний