Справа № 817/4033/14
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Нор У.М.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"12" травня 2015 р. Справа № 817/4033/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "26" лютого 2015 р. у справі за позовом Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень ,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2014 року Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради звернулося з позовом до Державної податкової інспекції у місті Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області про визнання протиправними дій податкового органу щодо проведення перевірки своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності, за наслідками яких складено акт від 04.09.2014 року №373 та про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень ДПІ у м. Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській області форми «Ш» від 16.09.2014 року №, форми «Ш» від 16.09.2014 року №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податковим органом при проведенні перевірки не дотримано вимог п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України, а саме, щодо прийняття наказу на проведення перевірки та вручення його посадовим особам позивача. Позивач також вказує, що у 2009-2010 роках всупереч Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року №22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції 29.03.2004 року за №377/89/76, податковий орган самостійно змінив призначення платежів, що визначалися позивачем в платіжних дорученнях в результаті чого, штучно у квітні-червні 2014 році виникала заборгованість по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності, як наслідок було безпідставно застосовано штрафні (фінансові) санкції за несвоєчасну сплату. Також, зазначає, що самостійна зміна податковим органом призначень платежів призвела до викривлення показників задекларованих та сплачених сум орендної плати у обліковій картці платника податку за 2009-2011 роках.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 26.02.2015 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області щодо проведення перевірки своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності, за наслідками яких складено акт за №373 від 04.09.2014 року.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області форми "Ш" від 16.09.2014 року № та форми "Ш" від 16.09.2014 року №.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В судове засідання позивач та представник відповідача не з'явилися. Про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд встановив, що Державною податковою інспекцією у місті Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області (далі - ДПІ у м. Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській області) було проведено перевірку своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради (далі - Управління КБ ВК Рівненської міської ради), за результатами якої складено акт від 04.09.2014 року №373 (далі - акт перевірки) (т.1 а.с.7-8).

За результатами проведеної перевірки та на підставі акту від 04.09.2014 року №373 ДПІ у м. Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській області прийнято податкові повідомлення - рішення:

- форми «Ш» від 16.09.2014 року №, яким на підставі встановленого порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб визначеного п.287.3 ст.287 Розділу ХІІІ Податкового кодексу України та на підставі ст.126 глави 11 Розділу ІІ Податкового кодексу України за затримку на 30 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 43088,69 грн. Управління КБ ВК Рівненської міської ради зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 4308,87 грн.;

- форми «Ш» від 16.09.2014 року №, яким на підставі встановленого порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб визначеного п.287.3 ст.287 Розділу ХІІІ Податкового кодексу України та на підставі ст.126 глави 11 Розділу ІІ Податкового кодексу України за затримку на 82 календарних дня сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 63021,39 грн. Управління КБ ВК Рівненської міської ради зобов'язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 12604,35 грн. (т.1 а.с.10-11).

Згідно ст. 75 Податкового кодексу України визначено, що органи державної податкової служби мають право проводити: камеральні, документальні, фактичні перевірки.

У відповідності до п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

В акті від 04.09.2014 року не вказано який вид перевірки проводився відповідачем.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що фактично податковим органом проведено саме документальну невиїзну позапланову перевірку позивача, однак, рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом не приймалося та не надсилалося (не вручалося) посадовим особам позивача.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що дії відповідача по проведенню перевірки є протиправними. Жодних доказів на підтвердження їх правомірності в апеляційній скарзі не наведено.

Відповідно до п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно акту перевірки від 04.09.2014 року №373, ДПІ у м. Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській області дійшла до висновку, що Управлінням КБ ВК Рівненської міської ради в порушення п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України затримано сплату узгодженої суми податкового зобов'язання нарахованого у звітній податковій декларації з плати за землю (орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності) від 18.02.2014 року №, уточнюючій податковій декларації з плати за землю (орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 26.06.2014 року №, а саме: на 82 дні по строку сплати 30.05.2014 року, фактично погашено 20.08.2014 року на суму 4387,24 грн.; на 56 днів по строку сплати 26.06.2014 року, фактично погашено 20.08.2014 року на суму 7701,98 грн.; на 51 день по строку сплати 30.06.2014 року, фактично погашено 20.08.2014 року на суму 5262,38 грн.; на 58 днів по строку сплати 30.06.2014 року, фактично погашено 27.08.2014 року на суму 26000,00 грн.; на 59 днів по строку сплати 30.06.2014 року, фактично погашено 28.08.2014 року на суму 11849,16 грн.; на 29 днів по строку сплати 30.07.2014 року, фактично погашено 28.08.2014 року на суму 13088,69 грн.; на 30 днів по строку сплати 30.07.2014 року, фактично погашено 29.08.2014 року на суму 30000,00 грн.; на 31 день по строку сплати 30.07.2014 року, фактично погашено 30.08.2014 року на суму 7820,93 грн.

Суд встановив, що у відповідності до поданої 18.02.2014 року основної звітної декларації за 2014 рік Управлінням КБ ВК Рівненської міської ради задекларовано до сплати орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за квітень у розмірі 74749,36 грн., за травень у розмірі 74749,36 коп., за червень у розмірі 74749,36 грн.

У відповідності до поданої 19.05.2014 року уточнюючої декларації за 2014 рік Управлінням КБ ВК Рівненської міської ради задекларовано до сплати орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за квітень у розмірі 66928,43 грн., за травень у розмірі 66928,43 грн., за червень у розмірі 66928,43 грн..

У відповідності до поданої 26.06.2014 року уточнюючої декларації за 2014 рік Управлінням КБ ВК Рівненської міської ради задекларовано до сплати орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за квітень у розмірі 74630,41 грн., за травень у розмірі 74107,04 грн., за червень у розмірі 73006,42 грн..

Сплачено за квітень 2014 року у розмірі 72000,00 грн. у відповідності до платіжного доручення від 23.05.2014 року №305 на суму 20000,00 грн., від 27.05.2014 року №309 на суму 47000,00 грн., від 27.05.2014 року №310 на суму 5000,00 грн..

Сплачено за травень 2014 року у розмірі 96144,00 грн. у відповідності до платіжного доручення від 17.06.2014 року №353 на суму 20000,00 грн., від 25.06.2014 року №10 на суму 21144,00 грн., від 26.06.2014 року №370 на суму 45000,00 грн., від 26.06.2014 року №371 на суму 10000,00 грн.

Сплачено за червень 2014 року у розмірі 122290,22 грн. у відповідності до платіжного доручення від 03.07.2014 року №388 на суму 3292,00 грн., від 17.07.2014 року №417 на суму 30000,00 грн., від 22.07.2014 року №425 на суму 15898,22 грн., від 28.07.2014 року №431 на суму 73100,00 грн.

Порушення строків сплати за орендну плату за землю виникло у зв'язку з зарахуванням податковим органом в порядку черговості відповідних платежів в погашення податкового боргу, що існував у 2009-2010 року.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що на момент сплати узгодженої суми податкового зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності, а саме за 2009 - 2010 роки, був чинний Закон України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 року №2181-ІІІ (із змінами та доповненнями), яким (п. 7.7 ст.7 Закону) був визначений принцип рівності бюджетних інтересів і встановлено, що податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов'язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за різними податками, зборами (обов'язковими платежами) - у рівних пропорціях.

В силу приписів пп.7.1.1 п.7.7 ст.7 вказаного Закону України грошовий платіж є єдиною формою сплати податкових зобов'язань і погашення податкового боргу.

Зі змісту норм Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» та Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року №22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 року за №377/89/76 випливає, що право визначати призначення платежу відповідно до чинного законодавства України належить виключно платнику. Тому, суми податкових зобов'язань або податкового боргу з урахуванням пп.16.5.2 п.16.5 ст.16 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» слід вважати сплаченими у день реєстрації банківською установою платіжного документа із зазначеним у ньому призначенням платежу на сплату відповідних податкових зобов'язань або податкового боргу, визначених платником податків.

Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», який був спеціальним законом з питань оподаткування і установлював порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків. Крім того, вказаний Закон визначав вичерпний перелік заходів, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу. Серед таких заходів не передбачено зміна призначення платежу, самостійно визначеного платником податків.

За таких обставин самостійне зарахування податковим органом сплачених платником податку сум у рахунок податкового боргу або тих податкових зобов'язань, які не вказані в призначенні платежу під час перерахування платником податків коштів до бюджету, є неправомірним.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що чинним законодавством України (на час сплати УКБ Рівненської міськради узгодженої суми податкового зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності за 2009-2010 роках) не передбачено застосування спеціальних заходів відповідальності за порушення платником податків вимог щодо першочергового погашення податкового боргу та виконання податкових зобов'язань у порядку календарної черговості їх виникнення. У вказаних випадках до платника податків вживаються передбачені Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» заходи примусового стягнення податкового боргу, а також застосовуються штрафні санкції за порушення граничних строків сплати податкових зобов'язань.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20.06.2011 року у справі №21-80а11.

Обставини недотримання податковим органом законодавства щодо зміни призначення платежів без згоди платника податків у 2009-2010 роках підтверджується наявними в матеріалах справи постановами Рівненського окружного адміністративного суду, які набрали законної сили.

Даними судовими рішеннями встановлено що, спрямування податковим органом поточних платежів позивача на погашення податкового боргу в порядку черговості його виникнення в попередніх звітах податкових періодах, до набрання чинності Податковим кодексом України, призвело до викривлення показників задекларованих та сплачених сум у обліковій картці платника податку та, як наслідок, до невірного визначення суми недоїмки станом на 01.01.2011 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що подання Управлінням КБ ВК Рівненської міської ради у відповідності до вимог ст.50 Податкового кодексу України уточнюючих розрахунків, якими зменшено суми самостійно визначених грошових зобов'язань тягне за собою зміну раніше задекларованих податкових зобов'язань, в даному випадку шляхом їх зменшення у зв'язку із виявленою помилкою, і ніяким чином не може бути прирівнено до поняття «погашення податкового боргу», як це зазначено в розрахунку штрафних санкцій.

Отже колегія суддів зазначає, що у зв'язку з неналежним обліком задекларованих та сплачених сум платником податку та у зв'язку з протиправним зарахуванням сплачених сум у 2014 році для погашення зобов'язань які стали узгодженими у 2009-2010 році, податкове повідомлення - рішення підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення і не довів правомірність прийнятих ним рішень.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області щодо проведення перевірки своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності та протиправність податкових повідомлень - рішень форми "Ш" від 16.09.2014 року № та форми "Ш" від 16.09.2014 року №.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "26" лютого 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради вул. Лермонтова, 6, м.Рівне, 33028

3- відповідачу/відповідачам: Державна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області вул. Відінська,8, м.Рівне, 33023

- ,