Справа № 404/1037/15-а
Суддя: Іванова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2015-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/1037/15-а
Номер провадження 2-а/404/194/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року Кіровський районний суд м.Кіровограда в складі:

Головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області, по якій просить визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 починаючи з моменту звернення із заявою тобто з 26.09.2013 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проживала в м. Кіровограді до 1997 року, є інвалідом 2 групи та отримувала пенсію по інвалідності до виїзду в Німеччину за період з 1995 по 1997 роки. В 1996 році захворіла та змушена була виїхати до Німеччини на постійне місце проживання, де на даний час проживає з 30 червня 1997 року.

В вересні 2013 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області про прийняття документів для призначення пенсії за віком.

Листом № 75/Ж-11 від 10.10.2013 р. їй було відмовлено у прийомі документів для призначення пенсії, у зв'язку з тим, що не був пред'явлений паспорт громадянина України (або інший документ), що засвідчує особу, місце її проживання (реєстрації) та вік. Наданий позивачем паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 не був визнаний відповідачем, як належний документ.

Вказані дії управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області судом були визнані протиправними та зобов'язано прийняти документи для призначення пенсії за віком.

06.10.2014 р. позивачем повторно до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді була подана заява встановленого зразку про призначення пенсії за віком з переліком необхідних документів.

Листом №677/04-30 від 22.01.2015 р. їй було відмовлено у призначенні пенсії.

ОСОБА_1 при поданні документів для призначення пенсії за віком до управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області був наданий паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1. Вказаний паспорт містить відомості про особу, рік народження, громадянство та постійне місце проживання - Федеративна Республіка Німеччини.

Також підставою для відмови в призначенні пенсії відповідач зазначає те, що не був представлений документ, який підтверджує місце проживання (реєстрацію).

Вважає, що проживаючи в Німеччині, як громадянка України, особа має такі ж самі конституційні права, як й інші громадяни цієї держави, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство України не допускають обмеження права на соціальний захист, зокрема права на отримання пенсії за ознакою місця проживання.

Отже відмова управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області позбавила позивача можливості скористатись своїм конституційним правом на соціальний захист, зокрема право громадян на забезпечення їх у старості, оскільки держава Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з»явилась, повідомлена судом про час та місце розгляду справи належним чином, надала до суду заяву, якою просила провести слухання справи без її участі. Управлінням було надано до суду письмові заперечення, згідно яких позовні вимоги не визнали, вказавши, що документи, подані до управління містять суперечливі відомості щодо місця проживання позивача, заява про призначення пенсії з зазначенням фактичного місця проживання в м. Кіровограді не подавалась.

Крім того, зазначено, що паспорт громадянина України для виїзду за кордон має чітку сферу дії і ніяким чином не для пред»явлення до органів Пенсійного фонду України для вчинення дій стосовно правовідносин по призначенню виплати та переоформлення пенсії.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України для виїзду за кордон серія НОМЕР_2 ОСОБА_1 виїхала на постійне проживання до Німеччини та 30.06.1997 року взята на консульський облік /а.с. 7-8/.

24.09.2013 року ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області з заявою про призначення їй пенсії за віком /а.с. 11/.

Управлінням Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області було відмовлено у призначенні позивачу пенсії, так як вона надала паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 листопада 2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2014 року, визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області щодо відмови у прийнятті документів для призначення пенсії ОСОБА_1 та зобов»язано Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області прийняти документи ОСОБА_1 для призначення пенсії за віком /а.с. 15-18/.

06 жовтня 2014 року позивач повторно звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії /а.с. 49/.

Згідно протоколу 8001 від 02.12.2014 року УПФУ в м. Кіровограді позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, так як, керуючись порядком надання та оформлення документів для призначення пенсії за документ, що посвідчує місце проживання особи, приймаються паспорт або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації) у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства надають посвідку на постійне місце проживання. Жоден з вищевказаних документів наданий не був /а.с. 50/.

Листом №677/04-30 від 22.01.2015 року Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком. В обґрунтування відмови зазначено, що для призначення пенсії за віком були надані: паспорт громадянина України для виїзду за кордон серія НОМЕР_2; паспорт громадянки Німеччини серія НОМЕР_3; довідка з КРЕП № 3 про місце проживання без реєстрації від 08.10.2014 р.; копія свідоцтва про укладення шлюбу з ОСОБА_3 1953 р.н. НОМЕР_4; постанова Кіровського районного суду в м. Кіровограда № 404/9309/13-а від 19.11.2013 року; ухвала Дніпропетровського апеляційного суду № 404/9309/13-а(2а/404/681/13) від 12.06.2014 року; довідка з місця проживання /а.с. 13-14/.

В ході призначення пенсії було виявлено, що ОСОБА_1 на даний момент не проживає в Україні. Під час перевірки встановлено, що за адресою позивача проживає сім'я Скачкових, яка орендує квартиру АДРЕСА_1 /а.с. 36,37/.

Згідно довідки №600 від 17.10.2014 року Комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства №3, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрованих осіб не значиться з 16.08.2006 року /а.с. 94/.

Згідно зі ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто право на отримання пенсії в України є конституційним правом громадянина України.

Статтею 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами: рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов'язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч.1 ст. 44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затверджене постановою правління пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, встановлено, що заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім'ї у зв'язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Згідно до п.2.22 Порядку, за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також копію посвідки на постійне проживання.

Як вбачається з наведеного, вимога надання заявником паспорту чи іншого документу, що посвідчує особу заявника та місце її проживання (реєстрації), необхідна перш за все для встановлення особи, яка вимагає призначення пенсії.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 до заяви про призначення пенсії надано копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Відповідно до п. 1 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, паспорт громадянина України для виїзду за кордон (далі - паспорт) і проїзний документ дитини (далі - проїзний документ) є документами, що посвідчують особу і підтверджують громадянство України особи, на яку вони оформлені, і дають право цій особі на виїзд з України і в'їзд в Україну.

Враховуючи вказане, паспорт для виїзду за кордон є належним документом, що підтверджує особу та українське громадянство позивача.

Враховуючи викладене, проживаючи в державі Німеччина, позивач, як громадянин України, має такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України що проживають на території України, оскільки Конституція Україні та пенсійне законодавство не допускає обмеження права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадянина України.

Враховуючи те, що при зверненні позивача з питання призначення пенсії нею надано паспорт громадянина України для виїзду за кордон, який засвідчує особу заявника та її громадянство, що в повній мірі відповідає вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (із змінами), затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1, та, враховуючи надання інших документів, суд вважає, що у відповідача відсутні підстави для відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1.

За вказаного, суд визнає протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1.

Крім того, позивач просить зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 починаючи з моменту звернення із заявою тобто з 26.09.2013р.

Представник відповідача у письмовому клопотанні від 27.04.2015 року просила суд застосувати до позовних вимог норми ст.ст. 99,100 КАС України.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Ч. 1 ст. 100 КАС України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області про визнання дій протиправними 13 лютого 2015 року.

Проте згідно статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення з заявою про призначення пенсії. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший (п. 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1).

З матеріалів справи, вбачається, що позивач зверталася до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком 26.09.2013 року, проте відповідач відмовив її у прийнятті документів.

Такі дії Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 листопада 2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2014 року, визнано протиправними.

За вказаного, суд приходить до висновку що позивачем не пропущений строк звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів, позовні вимоги можливо задовольнити та зобов»язати Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 починаючи з дня звернення, тобто з 26.09.2013 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суду перевіряють чи прийнятті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги або заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно зі ст. 71 КАС країни кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати із Державного бюджету України. Судові витрати здійснені позивачем в розмірі 73 гривні 08 копійок, а тому вони підлягають стягненню з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 2, 69-71, 158-163 КАС України, суд, -

П О С ТА Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області про визнання дій протиправними - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1.

Зобов»язати Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 починаючи з 26.09.2013 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 73 грн. 08 коп. шляхом їх безспірного списання органами Державної казначейської служби України з відповідних рахунків.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Н. Ю. Іванова