Справа № 496/894/15-а
Суддя: Бобуйок А. Д.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

28.04.2015року місто Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Бобуйок А.Д.,

при секретарі Гайдейчук К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка адміністративний позов ОСОБА_1 до ВДАІ Уманського РВ ДАІ Черкаської області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ВДАІ Уманського РВ ДАІ Черкаської області, в якому просить скасувати постанову ВТ1 № 119930 від 14.02.2015 року у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю у його діях складу такого правопорушення, посилаючись на те, що інспектором ДПС Уманського взводу ДПС ДАІ ст-ною міліції Стареньким О.С. при винесенні вказаної постанови були порушені норми матеріального та процесуального права, а протокол про адміністративне правопорушення складено формально.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, якою просив розглядати справу за його відсутності, на адміністративному позові наполягав.

Представник відповідача неодноразово в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення, заяви про розгляд справи у відсутності представника відповідача до суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у неї доказів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частинами 1, 3 ст. 70 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію, щодо предмету доказування. Докази одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що 14.02.2015 р. інспектором ДПС Уманського взводу ДПС ДАІ ст-ною міліції Стареньким О.С. був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 686420, відповідно до якого 14.02.2015 р. о 21 год. 11 хв., на автодорозі Київ-Одеса 210 км ОСОБА_1 керував автомобілем «Рено Преміум», державний номер НОМЕР_1 з причепом «Кравен» державний номер НОМЕР_2 зі швидкістю 73 км/год. при обмеженні 50 км/год., тобто перевищив встановлену швидкість руху на 23 км/год., чим порушив вимоги п. 12.10 ПДР України. Порушення швидкості було зафіксовано вимірювальним приладом «Трукам» ТС 000545 (а.с.6).

На підставі вищезазначеного протоколу, 14.02.2015 р. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВТ1 № 119930 відносно ОСОБА_1, відповідно до якої на нього накладено адміністративне стягнення, згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с.5).

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 686420 від 14.02.2015 р. та прийнятій на його підставі постанови серії ВТ1 № 119930 від 14.02.2015 р. вбачається, що доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме перевищення швидкості на 23 км/год., є показання вимірювального пристрою «Трукам» ТС 000545.

Факт перевищення встановлених обмежень швидкості руху позивач заперечив та в позові зазначив, що швидкість руху його автомобіля була зафіксована приладом «TruCAM», який не сертифіковано і підтверджуючих фотоматеріалів, зроблених за допомогою вказаного приладу, працівником ДАІ йому надано не було.

Проте, на підтвердження правомірності складення протоколу про адмінправопорушення та накладення на позивача адміністративного стягнення, відповідачем не надано суду доказів та не доведено, що позивачем було вчинено зазначене в оскаржуваній постанові адміністративне правопорушення, яке було зафіксоване протоколом, складеним відповідно до вимог інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України від 26.02.2009 року № 77.

Адміністративна відповідальність, відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, наступає у разі перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш, як на двадцять кілометрів на годину.

Згідно з нормами КУпАП підтвердженням наявності чи відсутності адміністративного правопорушення є докази.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, із долученої до матеріалів справи копії протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 14.02.2015 р. відносно ОСОБА_1 вбачається, що підставою складення протоколу були дані фотофіксації приладу «Трукам» ТС 000545. Однак фотоматеріали, зроблені за допомогою лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів «Трукам» ТС 000545, якими мало бути зафіксовано швидкість руху автомобіля марки «Рено Преміум», державний номер НОМЕР_1 з причепом «Кравен» державний номер НОМЕР_2, суду відповідачем не надані.

Також відповідачем не надано суду докази того, що вимірювач швидкості під серійним номером «Трукам» ТС 000545 пройшов відповідну повірку, є придатним до застосування і має свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, термін дії якого не минув на час складення протоколу про адмінправопорушення , тобто станом на 14.02.2015 р.

Згідно п. 19.2 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом МВС України № 111 від 27.03.2009 року, працівники підрозділів ДПС, яким видані технічні засоби та прилади, персонально відповідають за їх цілісність та працездатність. Забороняється застосування технічних засобів та приладів, які не сертифіковані, не сертифіковані в Україні у разі, якщо вони підлягають сертифікації відповідно до чинного законодавства та які не пройшли метрологічної повірки або мають свідоцтво про таку повірку, термін дії якого минув, а також передавати такі прилади для користування безпосередньо на маршруті патрулювання без здійснення контролю командиром підрозділу результатів роботи приладу за зміну.

Згідно положень ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки лазерний вимірювач швидкості «Трукам» ТС 000545 може використовуватися для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху тільки за наявності дійсного свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а такого свідоцтва відповідачем суду не надано, а також не надано фотоматеріалів (фотознімків) щодо фіксації швидкість руху автомобіля марки «Рено Преміум», державний номер НОМЕР_1 з причепом «Кравен» державний номер НОМЕР_2 під керуванням позивача, а обов'язок доказування правомірності свого рішення покладено на відповідача, суд приходить до висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, а відповідно і вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 279 КУпАП, головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. У разі участі в розгляді справи прокурора заслуховується його висновок.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, у графі пояснення, позивач клопотав перед інспектором ДАІ про перенесення розгляду справи за місцем проживання у зв'язку з тим, що йому необхідна юридична допомога, проте в порушення вказаної статті дане питання залишилось не розглянутим, обставини, за яких було відмовлено у такому клопотанні та розглянуто справу інспектором на місці зупинки транспортного засобу, у протоколі не зазначено.

Таким чином, відповідач не навів достатніх та допустимих доказів вчинення позивачем правопорушення, діяв не у спосіб, що передбачений законом, у зв'язку з чим постанова серії ВТ1 № 119930 від 14.02.2015 р. про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на ОСОБА_1 складена відповідачем з порушенням норм чинного законодавства, а тому є такою, що підлягає скасуванню.

В частині закриття провадження у справі за відсутності у діях позивача складу правопорушення суд відмовляє в задоволенні, з огляду на наступне. Компетенція адміністративного суду визначена ч. 1 ст. 17 КАС України, згідно ч. 2 ст. 17 КАС України компетенція адміністративного суду не поширюється на справи про накладення адміністративного стягнення. Таким чином, до компетенції адміністративного суду не входить вирішення питання щодо закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України суд відшкодовує позивачеві понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 36,54 грн. за рахунок держави.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 9-11, 17, 71, 94, 128, 160-162, 171-2 КАС України, ст. ст. 247, 251, 254, 256, 280, 283 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ВДАІ Уманського РВ ДАІ Черкаської області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову ВТ1 № 119930 від 14.02.2015 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, винесену інспектором ДПС Уманського взводу ДПС ДАІ ст-ною міліції Стареньким О.С.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 36,54 грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Біляївський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення або отримання її копії.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області А.Д.Бобуйок