Справа № 820/2398/15
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 травня 2015 р. № 820/2398/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Зінченка А.В.,

при секретарі - Алавердян Е.А.

за участі представників сторін:

позивача - Заварзіної Н.М., Гербини О.М.

відповідача - Гаркуши О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом Комунального підприємства «Чугуївтепло» до Чугуївської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, комунальне підприємство «Чугуївтепло», звернувся до суду з адміністративним позовом до Чугуївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд визнати нечинними податкове повідомлення-рішення № від 09.12.2014 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість за основним платежем - 103879,00грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 25969,75грн. та № від 09.12.2014 року про зменшення від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 102499,00 грн.

Позивач вважає рішення відповідача неправомірними, необґрунтованими, безпідставними через відсутність доказів порушення підприємством податкового законодавства, а тому просить задовольнити позов в повному обсязі.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, позов просили задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Комунальне підприємство «Чугуївтепло» взято на податковий облік 04.06.2008 року за №41, і станом на даний час перебуває на обліку в Чугуївській об'єднаній державній податковій інспекції Головного Управління Міндоходів у Харківській області.

На підставі направлення виданого Чугуївською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного Управління Міндоходів у Харківській області, від 18.11.2014 року № 332 Келюх Інною Валеріївною головним державним ревізором-інспектором відділу податкового аудиту інспектором податкової та митної справи III рангу згідно із п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78.1, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України та наказу Чугуївської ОДПІ від 17.11.2014р. наказ № 404, проведена документальна позапланова виїзна перевірка Комунального підприємства «Чугуївтепло» з питання взаємовідносин з ДК «ГАЗ УКРАЇНИ» НАК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» () за грудень 2012 року, НАК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» (код ЄДРПОУ 2007720) за квітень 2014року.

За результатами вказаної перевірки ДПІ складено акт від 01.12.2014 року № 1095/20-29-22, яким зафіксовані наступні порушення: п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200 Податкового Кодексу України в результаті чого занижено суму податку на додану вартість в сумі 103879,00 грн. за квітень 2014 року та завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту за грудень 2012 року в сумі 102499,00 грн.

На підставі вказаного акту перевірки ДПІ було винесено податкове повідомлення - рішення № від 09.12.2014 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість за основним платежем - 103879,00грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 25969,75грн. та № від 09.12.2014 року про зменшення від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 102499,00 грн.

Дослідивши надані до справи матеріали, судом встановлено що між підприємством КП «Чугуївтепло» та ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» проводилася діяльність згідно договору про закупівлю природного газу за державні кошти № 11/11-48 ТЕ-02 від 23.12.2010 р. для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням.

Податкова накладна № 298 /005 від 28.02.2011р. на суму ПДВ 442 759,22 грн. була виписана продавцем на поставлений (по першій події), але несплачений природний газ і включена підприємством КП «Чугуївтепло» до податкового кредиту декларації за грудень 2012 року.

Сплата за газ поставлений згідно вказаної податкової накладної та акту приймання-передачі проведена в листопаді 2012 року в сумі 2 098 300, 00 грн., та грудні 2012 року в сумі 1 925 523,59 грн. Поставка газу підтверджується актом приймання - передачі з підписами і печатками газорозподільної організації та продавця.

Судом встановлено, що з отриманого природного газу підприємство виробляло теплову енергію для потреб населення. Підприємство КП «Чугуївтепло» постачає теплову енергію населенню, бюджетним установам, не зареєстрованим як платники податку і тому визначає дату виникнення податкових зобов'язань та податкового кредиту за касовим методом згідно п. 10 ст. 187 Податкового кодексу України.

Суд зазначає, що касовий метод для цілей оподаткування згідно п.14.1.266 Податкового кодексу України - метод зарахування (отримання) коштів на банківський рахунок (у касу) платника податку або дата отримання інших видів компенсації вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата виникнення права на податковий кредит визначається, як дата списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або дата надання інших видів компенсації вартості поставлених ( або тих, що підлягають поставці) йому товарів ( послуг).

В листопаді 2012 року та грудні 2012 р. проведена сплата за спожитий газ згідно податкової накладної № 298/005 від 28.02.2011 року, і сума податку на додану вартість віднесена до складу податкового кредиту декларації з ПДВ за грудень 2012 р.

Заборгованість згідно вищезазначеного договору повністю сплачена.

Судом встановлено, що не була віднесена сума податку до податкового кредиту тільки згідно податкової накладної № 298/005 від 28.02.2011 р. на загальну суму з ПДВ 2 656 555,33 грн., тому що не було сплати.

В листопаді, грудні 2012 року було проведено платежі, а тому виникло право на включення до податкового кредиту.

Суд зазначає, що відповідно до приписів п.198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх ввезенні на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України;

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та у разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст. 198 визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Також, згідно з п. 198.3 ст. 198 ПКУ податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 ст.193, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 198.6 ПКУ не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 цього Кодексу). Платники податку, які застосували касовий метод до набрання чинності цим Кодексом або застосовують касовий метод, мають право на включення до податкового кредиту сум податку на підставі податкових накладних, отриманих протягом 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунку платника податку.

Враховуючи вищенаведену норму, суд приходить до висновку, що позивачем термін на включення до податкового кредиту сум податку 60 календарних днів не порушено.

Податкова накладна №298/005 від 28.02.2011 року досліджена судом та встановлено, що 01.03.2011 року вона отримана, в реєстрі зареєстрована, складена без порушень, сплата за поставлений газ проведена повністю.

Таким чином, суд приходить до висновку про неправомірність доводів ДПІ про заниження податку на додану вартість в сумі 103879,0 грн. за квітень 2014 року.

Щодо неправомірного віднесення до складу податкового кредиту у квітні 2014 року суми ПДВ у розмірі 103878,94 грн. у зв'язку з порушенням строку 60 календарних днів .

Судом встановлено, що між підприємством КП «Чугуївтепло» та НАК «Нафтогаз України» проводилася діяльність згідно договору купівлі-продажу природного газу № 02-13-10-ТЕ-32 від 28.12.2012 р. для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням.

Матеріалами справи підтверджено, що податкова накладна № 5244 від 29.03.2013 р. включена до податкового кредиту декларації з ПДВ за квітень 2014 року та включена до реєстру податкових накладних за квітень 2014 року.

Сплата за газ згідно податкової накладної № 5244 від 29.03.2013 року проведена повністю в квітні 2014 року, тому включена податкова накладна до реєстру за квітень 2014 року.

Суд вважає за необхідним вказати, що Податковим кодексом не передбачена можливість розділення суми по податковій накладній з метою її включення до складу податкового кредиту в різних періодах. В податкових деклараціях з ПДВ відображаються зведені результати податкового обліку операцій по поставці та придбанню товарів (послуг), які підлягають оподаткуванню. Підставою для відображення зведених результатів такого обліку в податкових деклараціях з ПДВ є реєстр виданих та отриманих податкових накладних.

Суд зазначає, що податкова накладна згідно п.201.6 ст.201 Податкового кодексу України є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Тому, на думку суду, підприємством правомірно включена сума податку 324 267,45 грн. до податкового кредиту декларації з ПДВ за квітень 2014 року, тільки після повної сплати за отриманий природний газ по податковій накладній №5244 від 29.03.2013 року.

Суд вказує, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих із зазначенням способу його здійснення.

Позивач в своєму позові просить суд визнати нечинними податкові повідомлення-рішення № від 09.12.2014 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість за основним платежем - 103879,00грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 25969,75грн. та № від 09.12.2014 року про зменшення від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 102499,00 грн.

Водночас, такий спосіб захисту (вимога про визнання акта нечинним), як випливає з системного аналізу статей 105, 162, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, може стосуватися лише випадків оскарження нормативно-правових актів. Відмінність між встановленою судом незаконністю (протиправністю) актів індивідуальних та нормативно-правових є істотною і полягає, зокрема в моменті втрати чинності такими актами. У разі визнання незаконним (протиправним) індивідуальний акт є таким, що не діє з моменту його прийняття, а нормативно-правовий, якщо інше не встановлено законом або не зазначено судом, втрачає чинність після набрання законної сили судовим рішенням.

Між тим, виходячи зі змісту позову та для повного захисту прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд вважає необхідним, на підставі ч.2 ст. 11 КАС України, вийти за межі позовних вимог та скасувати податкові повідомлення-рішення Чугуївської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Харківській області від 09.12.2014 року № та №.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 6-14, 71, 94, 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Комунального підприємства «Чугуївтепло» до Чугуївської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Чугуївської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Харківській області від 09.12.2014 року № та №.

Стягнути з державного бюджету України на користь Комунального підприємства «Чугуївтепло» (код 35944142) сплачений судовий збір в сумі 464 (чотириста шістдесят чотири) грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Постанову у повному обсязі складено 15 травня 2015 року.

Суддя А.В. Зінченко