Справа № 359/3007/15-а
Суддя: Муранова-Лесів І. В.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 359/3007/15-а
Провадження № 2-а/359/143/2015
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільський міськрайонного суду Київської області Муранова-Лесів І.В. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Бориспіль та Бориспільському районі Київської області про скасування рішення та зобов'язання призначити пенсію, -

В С Т А Н О В И В:

02.04.2015 року ОСОБА_1 звернулась до Бориспільського міськрайонного суду з даним адміністративним позовом про скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Бориспільському районі Київської області №4651 від 05.02.2015 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії; зобов'язання відповідача призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо важкими умовами праці, зайнятість на яких повний робочий день дає право на пенсіє за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36, та здійснити відповідні виплати, починаючи з 05.11.2014 року; стягнути на її користь понесені судові витрати на сплату судового збору.

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 05.11.2014 року вона звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком за Списком №1, до якої були надані наступні документи:трудова книжка, дві довідки про заробіток, документи про стаж, паспорт, свідоцтво про шлюб, два свідоцтва про народження, довідка про проживання. Рішенням №4651 від 05.02.12015 відповідач відмовив у призначені пенсії, мотивуючи відмову тим, що в довідках від 05.08.2014 №632, від 03.12.2014 №867, виданих ВАТ «Макіївський металургійний комбінат» про пільговий характер роботи, підставою видачі довідок значиться особиста картка форми Т-2, відомості нарахування заробітної плати, якими не підтверджується зайнятість повного робочого дня позивачем, а також, що листом від 08.09.2014 №245 керівник архіву зазначеного підприємства повідомив, що накази про соціальні відпустки на підприємстві не збережені, термін зберігання минув у 1998 році. З огляду на зазначене відповідач прийшов до висновку, що підтвердити період відпустки позивача до 6 років немає підстав, а тому, відповідно, період догляду за дитиною до 6-річного віку зарахувати до пільгового стажу неможливо. Зазначене рішення позивач вважає неправомірним, посилаючись на вимоги п. «а» ч.1 ст.13. ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.20 Постанови КМУ від 12.08.1993 року №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній».

Відповідно до письмових заперечень на позовну заяву від 17.04.2015 Управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському району Київської області вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. При юридичній оцінці поданих ОСОБА_3 документів до управління було виявлено, що в довідках від 05.08.2014 №632, від 03.12.2014 №867, виданих ВАТ «Макіївський металургійний комбінат» про пільговий характер роботи підставою видачі довідок значиться особиста картка форми Т-2, відомості нарахування заробітної плати, якими не підтверджується зайнятість повного робочого дня позивачем. Листом від 08.09.2014 №245 керівник архіву ВАТ «Макіївський металургійний комбінат» повідомляє, що накази про соціальні відпустки на підприємстві не збережені, термін зберігання минув у 1998 році,отже період догляду за дитиною до 6-річного віку зарахувати до пільгового стажу неможливо. Пільговий стаж ОСОБА_3 складає 5 років 7 місяців 17 днів, загальний страховий стаж - 26 років 3 місяці 12 днів. Відповідач стверджує, що відповідно до наданих управлінню документів, право на пенсію із зниженням пенсійного віку позивач набуде з 19.12.2018 року

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України розгляд даної адміністративної справи відбувався у скороченому провадженні в порядку, визначеному ч. 4 даної статті.

Так, за результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне судове рішення. У разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Перевіривши доводи позивача та заперечення відповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З досліджених письмових доказів встановлено, що позивач ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, 05.11.2014 року звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському району Київської області з заявою про призначення пенсії за віком за Списком №1, до якої додала наступні документи: трудову книжку, дві довідки про заробіток, документи про стаж, паспорт, свідоцтво про шлюб, два свідоцтва про народження, довідка про проживання, що підтверджується розпискою-повідомленням про прийняття заяви та документів від 05.11.2014 року №4651 та Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському району Київської області №4651 від 05.02.2015 року «Про відмову в призначенні пенсії» (а.с.8.9).

Крім того, дослідженням письмових матеріалів справи встановлено, що на момент звернення за призначенням пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, виповнилось 45 років, а також згідно з дослідженою в судовому засіданні копією трудової книжки та вищезазначеного рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському району Київської області №4651 від 05.02.2015 року вона мала загальний трудовий стаж понад 23 роки, в тому числі в період з 01.04.1989 року по 31.03.1994 року працювала оператором поста управління гарячої прокатки сортопрокатного цеху з 01.03.1989 року 3 розряду та з 01.04.19994 року по 18.12.1997 року оператором поста управління стану гарячої прокатки прокатного цеху №2 (а.с.9,10-12).

Згідно з Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжку або відповідних записів у ній від 05.08.2014 №632, виданої ВАТ «Макіївський металургійний комбінат», позивач ОСОБА_1 працювала повний робочий день на ВАТ «Макіївський металургійний комбінат» в сортопрокатному цеху (прокатне виробництво) та прокатному цеху №2 за період з 01.04.1989 по 31.03.1994 та з 01.04.1994 по 18.12.1997 року на виробництві «металургійне виробництво» (гарячі метали), «прокатне виробництво» за професією, посадою оператор поста управління стана гарячої прокатки; знаходилась у декретній відпустці по догляду за дитиною до 3 років з 25.06.1990 року по 16.04.1993 року, у безоплатній відпустці з 17.04.1993 по 17.04.1996 року, у відпустці без збереження заробітної плати в жовтні 1997 року - 1 місяць, що передбачено Списком №1 розділ ІІІ, підрозділ - 3а, код КП 1030300а-1589а, підстава- постанова Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року за період з 01.04.1989 року по 18.12.1997 року (а.с.13).

Таким чином, згідно з даними трудової книжки позивача, а також за змістом вищенаведеної довідки № 632 від 05.08.2014 стаж роботи ОСОБА_1 на вказаній професії з 01.04.1989 року по 18.12.1997 року становить 8 років 7 місяців 17 днів (а.с.10-12,13).

Рішенням №4651 від 05.02.12015 відповідач відмовив у призначені пенсії ОСОБА_1 за Списком №1, зазначивши про те, що пільговий стаж за Списком №1 становить 5 років 7 місяців 17 днів, загальний страховий стаж - 26 років 3 місяці 12 днів, яке мотивував тим, що в довідках від 05.08.2014 №632, від 03.12.2014 №867, виданих ВАТ «Макіївський металургійний комбінат» про пільговий характер роботи підставою видачі довідок значиться особиста картка форми Т-2, відомості нарахування заробітної плати, якими не підтверджується зайнятість повного робочого дня, а також, що листом від 08.09.2014 №245 керівник архіву зазначеного підприємства повідомляє, що накази про соціальні відпустки на підприємстві не збережені, термін зберігання минув у 1998 році, підтвердити період відпустки позивача до 6 років немає підстав та що період догляду за дитиною до 6-річного віку зарахувати до пільгового стажу неможливо.

Таким, чином відповідач - суб'єкт владних повноважень, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах не врахував період її перебування у відпустці по догляду за дитиною до 6 років, а саме з 17.04.1993 по 17.04.1996 року.

Суд прийшов до висновку, що дане рішення про відмову в призначенні пенсії не відповідає вимогам діючого пенсійного законодавства.

Так, згідно з підпунктом „а" частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, що діяла на момент звернення позивача за призначенням пенсії, тобто станом на 05.11.2014 року, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах).

Відповідно до частини 4 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» , в редакції, що діяла станом на 05.11.2014 року, порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону, пунктом „а" якої передбачено, що особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів СРСР «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення» від 26 січня 1991 року №10 було затверджено Списки №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників на підземних роботах, на роботах з особо шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах. Пунктом 2 вказаної постанови встановлено, що застосування Списків №1 та №2 проводиться з урахуванням атестації робочих місць.

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці було затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992року № 442. Відповідно до пункту 2 вказаної Постанови встановлено, що відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах за списками №1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Атестації робочих місць до введення в дію вказаної постанови, з 1992 року, діючим пенсійним законодавством передбачена не була.

Посада оператора на гарячих роботах, оператора поста управління стана гарячої прокатки була внесена до Списку № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, а також до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад та показників на підземних роботах, на роботах з особо шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів СРСР «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення» від 26 січня 1991 року №10, та Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад та показників на підземних роботах, на роботах з особо шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість на яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 11 березня 1994 року №162.

Пунктом 3 «Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерств праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 р. за №1451/11731, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Відповідно до пункту 10 зазначеного Порядку для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Згідно з пунктом 4 «Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Відповідно до пункту 8 та 9 «Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Як встановлено дослідженням наданих позивачем документів встановлено, що за місцем роботи позивача у ВАТ «Макіївський металургійний комбінат» наказом №411 від 27 вересня 1995 року за результатами проведеної атестації робочих місць було затвердженого перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій, посад працівників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списками №1 та №2, до якого була включена посада оператора поста управління стану гарячої прокатки прокатний цех №2 (а.с.14,15-16).

З урахуванням результатів проведеної атестації, а також вищенаведених положень ч.4 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» , в редакції, що діяла станом на 05.11.2014 року, та п. 3 «Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», весь період роботи позивача у ВАТ «Макіївський металургійний комбінат» в сортопрокатному цеху (прокатне виробництво) та прокатному цеху №2 за період з 01.04.1989 по 31.03.1994 та з 01.04.1994 по 18.12.1997 року є таким, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, передбачених підпунктом „а" частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції статі, що діяла станом на 05.11.2014.

При цьому слід також врахувати, що відповідно до вимог ч.2 ст.181 КЗпП України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

Відповідно до вимог ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж.

Згідно з п.20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Дослідженням трудової книжки ОСОБА_1 встановлено, що вона заповнена у відповідності до вимог «Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року №162 (в редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.1985 року №252 та змінами, внесеними постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальним питанням від 19.10.1990 року №412) та відповідно до вимог «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року №301 «Про трудові книжки», спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110.

Внесення записів про відпустки до трудової книжки не передбачено.

Будь-які докази того, що у спірний період часу з 17.04.1993 по 17.04.1996 року позивач не перебувала у відпустці по догляду за дитиною, або була переведена на іншу роботу, за професією, посадою, ніж це зазначено в її трудовій книжці - відсутні.

В статті 19 Конституції України закріплено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що, відмовляючи в призначенні пенсії ОСОБА_4, Управління Пенсійного фонду України в м.Борисполі та Бориспільському районі Київської області діяло не у визначений діючим законодавством спосіб, оскільки за наявності документа, що підтверджує необхідний загальний та спеціальний стаж роботи позивача для призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах, безпідставно відмовило в призначенні їй пенсії.

Строк звернення із позовом до суду, визначений ст.99 КАС України позивачем не порушений.

Відповідно до вимог ч.1 ст.94 КАС України, ст.ст.4,7 Закону України «Про судовий збір» понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у визначеному законом розмірі 73 гривні 08 копійок, підлягають присудженню з Державного бюджету України та підлягають виплаті в порядку, визначеному ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», а надміру сплачений позивачем судовий збір в сумі 170 гривень 52 копійки - підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 11, 69, 71, 86, 94, 158-163, 167 183-2, 186, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м.Борисполі та в Бориспільському районі Київської області №4651 від 05.02.2015 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Бориспіль та Бориспільському районі Київської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо важкими умовами праці, зайнятість на яких повний робочий день дає право на пенсіє за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36, та здійснити відповідні виплати, починаючи з 05.11.2014 року.

Присудити понесені позивачем ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 73 гривні 08 копійок (сімдесят три гривні вісім копійок) за рахунок Державного бюджету України.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в сумі 170 гривень 52 копійки (сто сімдесят гривень п'ятдесят дві копійки).

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження і є остаточною, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку.

Суддя І. В. Муранова-Лесів