Справа № 438/1167/13-а 2а/438/38/13
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2015-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року Справа № 876/585/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Попка Я.С., Левицької Н.Г.,

з участю секретаря судових засідань Гелецького П.В.,

представник позивача ОСОБА_5

представника відповідача Адамовського І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Бориславського міського суду Львівської області від 26 листопада 2013 року у справі за її позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Бориславі Львівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ :

05 серпня 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Бориславі Львівської області (далі - УПФ України в м. Бориславі) та зобов'язати відповідача призначити їй пенсію за вислугу років з моменту звернення, а саме з 08 травня 2013 року, відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши до стажу роботи для призначення пенсії за вислугу років період роботи на таких посадах: інструктора-методиста спортивного комплексу по боксу облради «Колос» з 04.08.1986 року по 30.06.1987 року, інструктора-методиста ДЮСШ Миколаївської облради ВДФСО профспілок з 01.07.1987 року по 29.02.1988 року, вихователя гуртожитку з правом ведення годин тренера-викладача СПТУ № 65 м. Москва з 29.02.1988 року по 01.09.1991 року.

Постановою Бориславського міського суду Львівської області від 26 листопада 2013 року у справі № 438/1167/13-а у задоволені вказаного позову було відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач ОСОБА_4 просить зазначене судове рішення скасувати і ухвалити нове про задоволення її позовних вимог. Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано постанову Ради Міністрів СРСР № 1397 від 17.12.1959 року «Положення про порядок обчислення стажу для призначення пенсій за вислугу років робітникам освіти та охорони здоров'я», а також на Інструктивний лист Мінсоцзабезпечення РСФСР від 30.06.1986 року № 1-63-И «Про пенсію за вислугу років працівникам освіти і охорони здоров'я», відповідно до яких робота на посаді вихователя гуртожитку (якщо гуртожиток є структурним підрозділом навчального закладу) має бути включена в стаж роботи за спеціальністю для призначення пенсії за вислугу років.

Представник позивачки у ході апеляційного розгляду підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову про задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Представник відповідача заперечив обґрунтованість доводів апелянта, просив залишити оскаржуване судове рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 (розділ "Охорона здоров'я"), право на пенсію за вислугу років надано лікарям та середньому медичному персоналу (незалежно від найменування посад) закладів охорони здоров'я.

Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, не передбачено посади інструктора-методиста по роботі з дітьми спорткомплексу, інструктора-методиста ДЮСШ профспілок, вихователя гуртожитку та тренера-викладача професійно-технічних закладів.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, апеляційний суд виходить із таких міркувань.

Як безспірно встановлено судом, ОСОБА_4 з 04.08.1986 року по 30.06.1987 року працювала на посаді інструктора-методиста спортивного комплексу по боксу Миколаївської облради «Колос», з 01.07.1987 року по 29.02.1988 року - інструктором-методистом ДЮСШ Миколаївської облради ВДФСО профспілок, з 29.02.1988 року по 01.09.1991 року - вихователем гуртожитку з правом ведення годин тренера-викладача СПТУ № 65 м. Москва, з 23.09.1991 року по 07.05.2013 року - на посаді інструктора з лікувальної фізкультури з вищою освітою центральної міської лікарні. (а.с. 11-12).

При цьому відповідно до архівної довідки № 23258 від 07.11.2012 року ОСОБА_4 проведено оплату за роботу тренером-викладачем лише за січень-липень 1990 року (а.с. 14).

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком і згідно п. «е» ст. 55 цього ж Закону, право на таку пенсію мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту «є» статті 55 вказаного Закону.

Відповідно до положень ст. 21 Закону України «Про позашкільну освіту» педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Постановою № 909 від 04.11.1993 року Кабінету Міністрів України із змінами, внесеними постановою № 1426 від 26.09.2002 року, затверджено перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. До цього переліку віднесено і позашкільні навчальні заклади.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 433 від 06.05.2001 року «Про затвердження переліку типів позашкільних навчальних закладів і Положення про позашкільний навчальний заклад» дитячо-юнацькі спортивні школи входять до зазначеного переліку, однак спортивний комплекс (у даному випадку спортивного комплексу по боксу Миколаївської облради «Колос») у зазначеному переліку відсутній.

Постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 14 червня 2000 року «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» передбачено, що посади вчителів, викладачів всіх спеціальностей, інструкторів фізкультури, методистів відносяться до категорії педагогічних працівників, а тому апеляційний суд приходить до переконання про необхідність зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, період роботи позивача на посаді інструктора-методиста ДЮСШ Миколаївської облради ВДФСО профспілок з 01.07.1987 року по 29.02.1988 року та на посаді вихователя гуртожитку з правом ведення годин тренера-викладача СПТУ № 65 м. Москва з січня по липень 1990 року, оскільки саме за цей період проводилась оплата за її роботу тренером-викладачем.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР № 1397 від 17.12.1959 року «Про пенсії за вислугу років працівникам освіти, охорони здоров'я та сільського господарства», якою затверджено Перелік закладів, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, посада вихователя гуртожитку, на якій працювала позивачка у спірний період не передбачено, а тому у решті позивних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Таким чином, оскільки при вирішенні даного публічно-правового спору судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Бориславського міського суду Львівської області від 26 листопада 2013 року у справі № 438/1167/13-а скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Бориславі Львівської області щодо відмови у зарахуванні до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, роботи ОСОБА_4 на посаді інструктора-методиста ДЮСШ Миколаївської облради ВДФСО профспілок з 01 липня 1987 року по 29 лютого 1988 року та на посаді вихователя гуртожитку з правом ведення годин тренера-викладача СПТУ № 65 м. Москва з січня по липень 1990 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Бориславі Львівської області зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, роботу на посаді інструктора-методиста ДЮСШ Миколаївської облради ВДФСО профспілок з 01 липня 1987 року по 29 лютого 1988 року та на посаді вихователя гуртожитку з правом ведення годин тренера-викладача СПТУ № 65 м. Москва з січня по липень 1990 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді Я.С.Попко

Н.Г.Левицька

Ухвала у повному обсязі складена 07 травня 2015 року.