Справа № 803/811/15-а
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2015 року Справа № 803/811/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мачульського В.В.,

при секретарі судового засідання Шаблій Л.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Крижановської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3, позивач) звернувся з адміністративним позовом до Волинської митниці Державної фіскальної служби України (далі - Волинська митниця ДФС України, відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 205000011/2015/000011/2 від 24.02.2015 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2015/00018 від 24.02.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між компанією «BURY Trade Sp.z o.o.» (Польща) та ФОП ОСОБА_3 03.01.2012 року було укладено контракт № 01. На виконання умов даного контракту іноземним контрагентом підприємцеві ОСОБА_3 на умовах EXW- Люблін було поставлено: лимони свіжі - 5280 кг. сорт - Makarena, урожай 2014 року, яблука свіжі - 10140 кг., клас якості 2 сорт LIGOL, мандарини свіжі - 1764 кг, сорт - BLAUPUNKT, апельсини свіжі - 2030 кг., сорт - ANONIMO, виноград свіжий рожевий - 164 кг., виноград свіжий білий - 135 кг. Для митного оформлення зазначеного товару декларантом були подані усі обов'язкові документи, передбачені Митним Кодексом України, а саме: контракт, рахунок фактура, міжнародна товаротранспортна накладна CMR, інвойс, експортна декларація, сертифікат походження, сертифікат відповідності. Митна вартість декларантом визначалась за першим методом, про що зазначено у вантажно-митній декларації (ВМД) № 205070000/2015/007509, проте позивачу було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення 205000011/2015/000011/2 від 24.02.2015 року. Як зазначено у Картці відмови, у митному оформленні (випуску) товарів відмовлено з таких причин: невідповідність заповнення граф 12, 45 МД вимогам статті 53 Митного кодексу України №4495-VI від 13.03.2012 року. Рішення про визначення митної вартості товару № 205070000/2015/00018 прийнято 24.02.2015 року. У цій же картці відмови митний орган роз'яснив вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: приведення рівня митної вартості в графах 12, 45 МД у відповідності до рішення про визначення митної вартості 205000011/2015/000011/2 від 24.02.2015 року.

Вважає, що йому необґрунтовано було відмовлено у митному оформленні товарів, оскільки прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів не містить обґрунтування причин, через які заявлено декларантом митну вартість не може бути визнано та не має обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. Фактично рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації ґрунтувалися на тому, що декларантом не було подано митному органу додаткових документів, які могли б на думку відповідача стати єдиною підставою для встановлення митної вартості товарів. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів митний орган повинен був вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. Не наведення митницею в графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребовування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити свідчать про протиправність рішення про коригування митної вартості товарів.

Вказує на те, що відповідачем безпідставно, необґрунтовано та на власний розсуд вимагались висновки про вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими організаціями, прайс-листи виробника товару, договір про перевезення товару. Декларантом на виконання вимог митниці було надано прайс-лист та договір про перевезення товару, а також було замовлено експертизу щодо вартості та якості розмитненого товару. Станом на 24.02.2015 року Волинською торгово-промисловою палатою надано експертний висновок, яким цілком підтверджено заявлену декларантом вартість товару та його якість і походження. Необхідність подальшого збуту придбаного товару зумовила позивача здійснити його митне оформлення за новою вантажно-митною декларацією, із зазначенням тієї митної вартості товару, на якій наполягав митний орган, і зі сплатою до бюджету податків. Таким чином, Волинською митницею ДФС безпідставно прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови у митному оформленні товару, а тому позивач просить їх визнати протиправними та скасувати. Просить суд визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 205000011/2015/000011/2 від 24.02.2015 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2015/00018 від 24.02.2015 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених в позовній заяві. Просить суд задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та у його задоволенні просить суд відмовити з підстав, викладених у письмовому запереченні проти позову, в яких вказує на те, що автоматизованою системою аналізу управління ризиками до митної декларації від 24.02.2015 року № 205070000/2015/007509 згенеровано повідомлення про необхідність перевірки достовірності складових митної вартості товарів, а саме додаткових нарахувань до ціни угоди. Заявлена позивачем митна вартість була нижчою від рівня митної вартості таких товарів, митне оформлення яких вже здійснено та інформація про які міститься у ціновій базі даних ЄАІС на рівні 0,50 долара/кг - яблук. Наявність в ЄАІС інформації про іншу митну вартість була підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості. Волинською митницею ДФС встановлено, що документи не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості. позивачем не надано висновків про вартісні та якісні характеристики, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. Витребувані митницею документи було надано декларантом не в повному обсязі, що дало підставу закінчити процедуру консультацій та визначити митну вартість у спосіб, передбачений статтею 57 Митного кодексу України. Отже, дії митного органу є такими, що вчинені у межах та у спосіб, передбачений Митним кодексом України. Просить суд відмовити позивачу в задоволенні її позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, розглянувши подані документи та матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.01.2012 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (покупець) та компанією «BURY Trade Sp.z o.o.» (Польща, продавець) укладено контракт № 01 (а.с.24-26). Відповідно до умов вказаного договору продавець зобов'язався передати, а покупець прийняти та оплатити продукти харчування в асортименті, в кількості та цінах які вказані в інвойсах, складаються на кожну партію товару окремо і є невід'ємною частиною контракту. Розділом 3 та 4 даного контракту визначено, що оплата проводиться з рахунку Покупця на умовах банківського переводу після отримання товару Покупцем. Поставка товару здійснюється автотранспортом на територію України на умовах EXW Польща, а також на умовах CIP Луцьк Україна, (на умовах вказаних додатково в інвойсах, чи додатках до даного контракту).

24.02.2015 року іноземним контрагентом підприємцеві ОСОБА_3 на умовах EXW- Люблін було поставлено товар: лимони свіжі - 5280 кг. сорт - Makarena, урожай 2014 року, за ціною 1,00 USD за 1 кг., на суму 5280,00 USD; яблука свіжі - 10140 кг., клас якості 2 сорт LIGOL, за ціною 0,25 USD за 1 кг., на суму 2535,00 USD; мандарини свіжі - 1764 кг, сорт - BLAUPUNKT, за ціною 0,80 USD за 1 кг., на суму 1411,20 USD; апельсини свіжі - 2030 кг., сорт - ANONIMO, за ціною 0,75 USD за 1 кг., на суму 1522,50 USD; виноград свіжий рожевий - 164 кг., за ціною 1,70 USD за 1 кг., на суму 278,80 USD; виноград свіжий білий - 135 кг., за ціною 1,70 USD за 1 кг., на суму 229,50 USD, всього на загальну суму 11257,00 USD, або 319114,18 грн.

Для митного оформлення вказаного товару декларантом ПП «Еліт Брок» були подані на митний пост «Луцьк» Волинської митниці ДФС України наступні документи: контракт № 01 від 03.01.2012 року; доповнення до контракту від 03.01.2012 року; рахунок - фактуру (інвойс) № FX/00111/2015/MG від 23.02.2015 року; вантажно-митна декларація (ВМД) № 205070000/2015/007509 від 24.02.2015 року; міжнародна товаротранспортна накладна CMR № 059818 від 23.02.2015 року; документ б/н, що підтверджує вартість перевезення товару від 24.02.2015 року; документ б/н, що підтверджує вартість страхування товару від 24.02.2015 року; карантинний дозвіл на імпорт № 15/07 від 03.10.2014 року; сертифікат про походження товару PL/MF/AK 0099634 від 23.02.2015 року; сертифікат якості № КО.8231.3.143.201 від 23.02.2015 року; копія митної декларації країни відправлення № 15PL302010E0017582 від 23.02.2015 року, інші документи, перелічені в графі 44 ВМД.

В графах 12, 45 ВМД № 205070000/2015/007509 від 24.02.2015 року декларантом було вказано митну вартість товару визначену за ціною контракту відповідно до вищезазначених документів та в порядку, передбаченому статтею 58 МК України (а.с.7-10).

Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування.

24.02.2015 року позивачу було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2015/00018. Як зазначено у картці відмови, м/п «Луцьк» повідомляє про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з таких причин: невідповідність заповнення граф 12, 45 ВМД вимогам статті 53 Митного кодексу України. Рішення про визначення митної вартості товару № 205000011/2015/000011/2 від 24.02.2015 року. В даній картці відмови митний орган роз'яснив вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: приведення рівня митної вартості в графах 12, 45 ВМД у відповідності до рішення про визначення митної вартості №205000011/2015/000011/2 від 24.02.2015 року (а.с.6).

Згідно графи 30 рішення про коригування митної вартості товару № 205000011/2015/000011/2 від 24.02.2015 року митним органом було визначено митну вартість товару - яблука, що надійшов на адресу позивача згідно із вищезазначеного контракту № 01 від 03.01.2012 року та рахунку - фактури (інвойсу) № FX/00111/2015/MG від 23.02.2015 року за ціною 0,50 USD за 1 кг, на загальну суму 5070,00 USD. У графі 33 рішення було зазначено, що митна вартість товарів не може бути визнана, у зв'язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом. Декларанту запропоновано надати додаткові документи: висновки про вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими організаціями; прас-лист виробника товару; транспортні-перевізні документи; акт виконаних робіт; рахунок; податкові накладні; товарно-транспортні накладні, згідно яких було оплачено попередні перевезення; виписка з бухгалтерської документації; платіжні документи; розрахунок ціни товару.

В той же день, позивачем було подано через представника нову ВМД № 205070000/2015/007424 від 24.02.2015 року, за якою товар був випущений у вільний обіг, за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х МК України.

Судом також встановлено, що позивачем на вимогу митного органу надано додаткові документи на підтвердження задекларованої вартості товарів, а саме: договір про перевезення вантажів транспортними засобами від 01.01.2015 року (а.с.28-30); довідку про транспортні витрати від 30.01.2015 року (а.с31).; експертний висновок Волинської торгово-промислової палати № В-102 від 24.02.2015 року (а.с.32).

Згідно із частиною другою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюються на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На думку суду, відповідач не довів правомірність оскаржуваних в даній адміністративній справі рішень, з огляду на наступне.

Статтею 49 Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI (з наступними змінами та доповненнями) (далі - МК України) визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв'язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами другою - третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами першою - третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, сьомої - дев'ятої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів. Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються. У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Частинами першою - другою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частинами першою - третьою статті 256 МК України визначено, що відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз'яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження. Рішення про відмову у митному оформленні приймається в межах строку, відведеного статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення. Неприйняття такого рішення протягом зазначеного строку є бездіяльністю, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.

Як слідує із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості товару «яблука свіжі» - 10140 кг., клас якості 2 сорт LIGOL, за ціною 0,25 USD за 1 кг., за основним методом (за ціною договору) та надання відповідачу необхідних додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

В графах 12, 45 ВМД № 205070000/2015/007509 від 24.02.2015 року позивачем було вказано митну вартість товару, визначену за ціною контракту, у розмірі 71862,34 грн. або 2535,00 доларів США, тобто 0,25 USD за 1 кг товару.

Разом з тим, у графі 30 рішення про коригування митної вартості товару № 205000011/2015/000011/2 від 24.02.2015 року митним органом було визначено митну вартість товару за ціною 0,50 USD за 1 кг. товару на загальну суму 5070,00 USD

Як вже зазначалось судом в графі 33 рішення було зазначено, що митна вартість товарів не може бути визнана, у зв'язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом. Декларанту запропоновано надати додаткові документи: висновки про вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими організаціями; прас-лист виробника товару; транспортні-перевізні документи; акт виконаних робіт; рахунок; податкові накладні; товарно-транспортні накладні, згідно яких було оплачено попередні перевезення; виписка з бухгалтерської документації; платіжні документи; розрахунок ціни товару.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем, в межах строків, визначених статтею 55 МК України, були надані митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, проте, відповідачем відмовлено у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів.

Суд вважає, що Волинською митницею ДФС безпідставно було відмовлено позивачу у визнанні заявленої митної вартості товару - «яблука свіжі», з наступних підстав.

Так, зокрема, суд вважає, що вимога митного органу про надання прайс-листа виробника товару була виконана, оскільки позивач надав прейскурант (прайс-лист) б/н від 23.02.2015 року(а.с.23) та фактуру експортну (а.с.15) компанії-постачальника товару «BURY Trade Sp.z o.o.» (Польща), з якою укладено контракт, та з якою позивач мав безпосередні правовідносини. Згідно цього прайс-листа заявлена декларантом у митній декларації митна вартість товару становить 0,25 USD за 1 кг. яблук, класу якості 2, сорту LIGOL.

В судовому засіданні представник позивача також пояснила, що митницею в ході розмитнення товару «яблука свіжі» встановлено відсутність складових митної вартості, оскільки в експортній декларації товар «яблука свіжі» зазначено в польських злотах а в інвойсі в доларах, дані розбіжності підтверджують підставність сумніву митного органу у митній вартості товару. Крім того витрати по навантаженню товару не могли здійснюватись за рахунок відправника, що не відповідає умовам поставки «EXW».

З матеріалів справи вбачається. що декларантом був наданий митному органу договір про перевезення товару, а саме договір перевезення вантажів транспортними засобами від 01.01.2015 року укладеного між фізичною особою ОСОБА_3 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (а.с.28-30), а також довідка б/н про транспортні витрати від 24.02.2015 року (а.с.31). Зазначеними документами підтверджується вартість транспортних витрат, які декларант вказав під час митного оформлення згаданого товару. Зауваження митного органу про те, що довідка про транспортні витрати не містить всіх даних суд до уваги не бере, оскільки в ній чітко зазначені суми витрат на транспортування товару, які декларувалися позивачем у митній декларації.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до пункту 3.1 контракту № 01 від 03.01.2012 року продавець продає товар на умовах EXW Польща, а також на умовах CIP Луцьк, Україна для поставок автомобільним транспортом (або інших умовах, визначених додатково, в інвойсах чи додатках до даного договору), що підтверджується відповідними документами. В даному умови поставки були додатково визначені в інвойсі № FX/00111/2015/MG від 23.02.2015 року, де зазначено, що товар поставлявся на умовах EXW Люблін, тобто витрати на навантаження товару лягли на відправника товару, що підтверджується довідкою про транспортні витрати від 24.02.2015 року.

В ході судового засідання встановлено, що Волинською митницею ДФС 24.02.2015 року проведено розмитнення частини товару: лимони свіжі; мандарини свіжі; апельсини свіжі; виноград свіжий рожевий; виноград свіжий білий, без жодних зауважень по умовах поставки, транспортування та ціни товару, тому посилання митного органу на те, що тільки товар «яблука свіжі» не мали складових митної вартості, які є обов'язковими при їх обчисленні та витрати по їх транспортуванню не містять всіх даних викликають в суду сумніви в об'єктивності дій відповідача та дані твердження не беруться судом до уваги.

Що стосується вимоги митного органу надати висновки про вартісні та якісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, то суд вважає, що вони були виконані декларантом, оскільки ним була замовлена експертиза щодо вартості та якості товару. В експертному висновку Волинської торгово-промислової палати № В-102 від 24.02.2015 року (а.с.32) експертом встановлено, що вартість, яка зазначена в фактурі (інвойсі) № FX/00111/2015/MG від 23.02.2015 року, та комерційній пропозиції (прайс-лист) фірми «BURY Trade Sp.z o.o.» (Польща) від 23.02.2015 року відповідає рівню цін, який панує на ринку по продажу яблук свіжих та може складати 0,25 долара США за 1 кг.

Щодо вимог митного органу надати йому додатково акт виконаних робіт; рахунок; податкові накладні; товарно-транспортні накладні згідно яких було оплачено попередні перевезення; виписка з бухгалтерської документації; платіжні документи; розрахунок ціни товару, то суд вважає, такі вимоги безпідставними, оскільки ст.53 Митого кодексу України передбачено вичерпний перелік документів, які митний орган має право витребовувати як додаткові документи. Згідно ч.5 вищевказаної статті заборонено вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Частина 2 статті 64 Митного кодексу України встановлює, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті (при застосуванні резервного методу), повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. Відповідно до частини 1 статті 33 Митного кодексу України інформаційні ресурси органів доходів і зборів складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах.

Відповідачем в обґрунтування рішення про коригування митної вартості вказано, що митна вартість товарів не може бути визнана у зв'язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом. Проте, які конкретно дані є непідтвердженими, відповідач не вказав. Як вбачається із зазначеного рішення, митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України на підставі цінової інформації митної декларації № 205070000/5/7153 від 21.02.2015 року, № 206070000/2015/982 від 02.02.2015 року.

Слід також зазначити, що за загальним правилом формально інший рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, сам по собі не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Митний орган має право самостійно визначати митну вартість товарів, однак, це повинно відбуватись із дотриманням вимог чинного законодавства, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, з врахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Таким чином, жодний із доказів, досліджених судом, не вказує на підтвердження позиції Волинської митниці ДФС України щодо застосування резервного методу визначення вартості товарів та спростування можливості застосування основного методу. Інших обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, відповідачем не наведено, та інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Аналогічна норма закріплена і в ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Волинською митницею Державної фіскальної служби України не доведено, що в порушення частини 2 статті 58 Митного кодексу України використані декларантом відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні або що декларант не дотримався обов'язку, встановленого частиною 2 статті 52 Митного кодексу України стосовно надання достовірних відомостей про визначення митної вартості на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Приймаючи постанову у даній справі, суд виходить з наданих ч. 2 ст. 162 КАС України повноважень, враховує, що позивач оскаржує в судовому порядку правовий акт індивідуальної дії, а тому адміністративний позов підлягає до задоволення шляхом прийняття постанови про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 205000011/2015/000011/2 від 24.02.2015 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2015/00018 від 24.02.2015 року.

Відповідно до положень статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи вищенаведене наявні підстави для відшкодування з Державного бюджету України на користь - ФОП ОСОБА_3 судові витрати у зв'язку зі сплатою судового збору у розмірі 182,70 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 202 від 24 квітня 2015 року (а.с.2).

Керуючись статтями 2,11,17,94,158,160,162,163,186 КАС України, на підставі Митного кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці Державної фіскальної служби України про коригування митної вартості товарів № 205000011/2015/000011/2 від 24.02.2015 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070000/2015/00018 від 24.02.2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (43000, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору в розмірі 182 (сто вісімдесят дві) гривні 70 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі 12 травня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий

Суддя В.В.Мачульський