Справа № 712/3132/15-а
Суддя: Пироженко (В.Д.) В. Д.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №712/3132/15-а
Провадження № 2-а/712/202/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді-Пироженко В.Д

при секретарі- Жук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Черкаси в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Соснівського району Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Соснівського району Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити певні дії, вказуючи, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 після народження дитини та згідно ст.. 18 Закону України «Про відпустку» №504/96-ВР від 15.11.1996 р. з 19.03.2014 року перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Рішенням від 29.04.2014 року її було поставлено на облік та призначена допомога в розмірі 130,00 грн. на період з 19.03.2014 року по 21.01.2017 року включно. Починаючи з 01.07.2014 року виплати були припинені. 09.02.2015 року позивач звернулась з заявою до Управління праці та соціального захисту населення Соснівського району департаменту соціальної політики про перерахунок та нарахування виплат, але їй було відмовлено. Вважає, що дії позивача є безпідставними та просить визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Соснівського району департаменту соціальної політики по припиненню виплати допомоги по догляду за дитиною починаючи з 01.07.2014 року. Зобов»язати відповідача поновити виплату щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та здійснити перерахунок та виплатити всю суму недоотриманої допомоги з 19.03.2014 р. не нижчому прожитковому мінімуму, встановленого законом. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

В судовому засіданні позивач позовні підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила відмовити у їх задоволенні, пояснила, що відповідно до ЗУ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 р. передбачено зміни до ЗУ «Про державну допомогу сім»ям з дітьми», які передбачають з 01.07.2014 року припинення виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в мінімальному розмірі та з урахуванням доходів. Також вважає. що позивачем пропущено строк позовної давності.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір»ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить свідоцтво про народження Серії НОМЕР_1, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №179. Відповідно до наказу №426/К від 17.03.2014 р. Головного Управління юстиції у Черкаській області, ОСОБА_1 надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 19.03.2014 року по 21.01.2017 р. включно.

Рішенням від 29.04.2014 року ОСОБА_1 була призначена допомога по догляду за дитиною до трьох років працюючим жінкам за період з 19.03.2014 року по 21.01.2017 р. в розмірі 130 грн. та допомога при народженні дитини в розмірі 860 грн. в період з 01.04.2014 р. по 31.01.2016 р. Відповідно до розпорядження від 24.06.2014 року на припинення (продовження) ОСОБА_1 допомоги на догляд за дитиною до 3-х років з 01.07.2014 р.

Позивач звернулась з заявою від 09.02.2015 року про здійснення перерахунку та доплати належної їй допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до рівня прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб за період з 17.03.2014 року по 01.01.2015 р. включно та просила надалі виплачувати щомісячну державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (21.01.2017 р.) у розмірі не меншому за прожитковий мінімум, затвердженого законодавством для працездатних осіб.

Листом Управління соціального захисту населення Соснівського району Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради №Д-51/28-1/01-20 від 17.02.2015 року їй було повідомлено, що відповідно до Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року, продовжувати виплати з 01.07.2014 року допомогу за дитиною немає законних підстав.

До 1 січня 2008 року, дати набрання чинності Законом України № 107-VI від 28 грудня 2007 «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», правовідносини щодо виплати допомоги по догляду за дитиною регулювалися Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» № 2811-ХII від 21 листопада 1992 року, дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 13) та Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» № 2240-III від 18 січня 2001 року, який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Розмір допомоги також визначався цими Законами.

Статтею 43 Закону № 2240-III було передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI були внесені відповідні зміни до Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III. Зокрема, внесеними змінами до статті 13 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» № 2811-ХII від 21 листопада 1992 року його дію поширено на застрахованих осіб, а із Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» № 2240-III від 18 січня 2001 року, було виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав неконституційною низку положень Закону України № 107-VI від 28 грудня 2007 «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» в тому числі й пункт 25 розділу II Закону № 107-VI щодо виключення статей 40-44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було передбачено, що розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом України відновили свою дію вищезазначені положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» № 2240-III від 18 січня 2001 року , а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» № 2811-ХII від 21 листопада 1992 року.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми був затверджений постановою Кабінету Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751, саме на виконання Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» № 2811-ХII від 21 листопада 1992 року (пункт 1). Новий акт уряду на виконання статті 45 Закону № 2154-VI, тобто на виконання Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» № 2240-III від 18 січня 2001 року, не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» № 2240-III від 18 січня 2001 року, Кабінетом Міністрів України не визначалися.

Оскільки позивач є застрахованою особою в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, правовідносини, пов'язані з виплатами їй допомоги по догляду за дитиною, регулюються спеціальним Законом. Таким Законом, відповідно до Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що визначає правові, організаційні та фінансові основи загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у зв'язку з вагітністю та пологами, народженням дитини та необхідністю догляду за нею, у разі смерті, а також надання послуг із санаторно-курортного лікування та оздоровлення застрахованим особам та членам їх сімей, є Закон України № 2240-III.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивач має право на нарахування та виплату щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд вважає, що вимоги позивачки в частині нарахування та виплати їй щомісячної допомоги по догляду за дитиною підлягають до задоволення за період з 09.08.2014 року відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», оскільки вона звернулась з заявою до відповідача 09.02.2015 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КАС України, позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що вимоги позивачки в частині стягнення на її користь допомоги за період з 19.03.2014 р. по 08.08.2014 р. підлягають залишенню без розгляду, оскільки нею пропущено термін звернення до суду.

Також відповідно до ст.. 94 КАС України, суд вважає, що підлягають до задоволення вимоги позивача у частині стягнення з відповідача на її користь судового збору в сумі 73,08 грн.

Керуючись .ст.8, 9, 11, 86, 99, 100, 158 - 167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління соціального захисту населення Соснівського району Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради по припиненню виплати ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 09.08.2014 р. протиправними.

Зобов»язати Управління соціального захисту населення Соснівського району Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради поновити ОСОБА_1 виплату щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 09.08.2014 р. в розмірі не менше прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відповідно до ст.. 43 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування у зв»язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованнями».

Позовні вимоги позивача за період з 19.03.2014 року по 08.08.2014 рік залишити без розгляду.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Соснівського району Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 73 грн. 08 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний термін апеляційної скарги.

Головуючий: