Справа № 808/414/15
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2015 рокусправа № 808/414/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 18 березня 2015 року по справі № 808/414/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Пром-Ком" до Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Пром-Ком" звернулося до суду з позовом, в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області від 22.12.2014 № /10885.

В обґрунтуванні заявлених вимог позивач посилався на безпідставні висновки ДПІ щодо нереальності господарських операцій з ТОВ "МДНС" та вказував на реальність цих господарських взаємовідносин, за наслідками яких позивачем визначалися податкові зобов'язання та сформовано податковий кредит.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 18 березня 2015 року позов задоволено. Постанова суду мотивована встановленими обставинами справи, які свідчать про реальність господарських операцій, які не визнаються відповідачем, а також наявністю належним чином оформленими первинними документами, які підтверджують здійснені позивачем господарські операції, за наслідками яких підприємством визначено податкові зобов'язання з податку на додану вартість та сформовано податковий кредит.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Державна податкова інспекція у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована висновками перевіряючих осіб, які зроблено в Акті перевірки та яким, на думку заявника апеляційної скарги, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що посадовими особами Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області у період з 27.11.2014р. по 27.11.2014р. проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ "Бізнес-Пром-Ком" з питань своєчасності, достовірності та повноти нарахування та сплати до бюджету податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ "МНДС" () їх реальності та повноти відображення в обліку за період липень 2014 р.

За результатами перевірки складено акт № 147/08-29-22-1308/38967749 від 28.11.2014р., в якому зроблено висновок про порушення підприємством вимог:

п. 14.1.36, п. 14.1.181 ст. 14, п. 44.1, п.44.3, п. 44.6 ст. 44, п. 198.2, п.198.3 ст. 198, п. 200.1 ст.200, ст. 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), Наказу № 678 від 13.11.2013 "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість", підприємством завищено податковий кредит за липень 2014 р. на загальну суму 49127 грн., який сформований від контрагента постачальника ТОВ "МНДС", що призвело до:

- завищення податкового кредиту (р.17 податкової декларації з ПДВ за липень 2014 року) на загальну суму 49127 грн.;

- заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту (р.18 податкової декларації з ПДВ за липень 2014 року) на загальну суму 49127 грн.;

- заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного періоду (р.25 податкової декларації з ПДВ за липень 2014 року) на загальну суму 49127 грн.

Такі висновки контролюючого органу, з огляду на акт перевірки, ґрунтуються на наступному.

Так, перевіркою встановлено, що ТОВ "Бізнес-Пром-Ком" відображено у податковому обліку господарські операції з ТОВ "МДНС" з поставки товарів.

В акті перевірки ДПІ вказує на те, що згідно наданих на перевірку товарно-транспортних накладних, перевезення товару відбувалося на замовлення ТОВ "МДНС" - ПП Єрошкиною. Проте, згідно АІС «Автомобіль» ДАІ МВС України, транспортний засіб, яким відбувалось перевезення товару, належить ТОВ «Автокомпанія Шана» та не перебуває у власності ПП Єрошкиної. Крім цього, надані ТТН оформлені не належним чином, а саме: в графі пункт навантаження товару вказано лише місто навантаження, не має чіткої адреси пункту навантаження. З огляду на вищезазначене, ДПІ в акті перевірки зроблено висновок, що надані позивачем ТТН не можуть засвідчувати факт перевезення товару.

Також, позивачем до перевірки було надано Сертифікати якості, видані ТОВ "МДНС". В акті перевірки ДПІ вказує на те, що оскільки надані сертифікати видані ТОВ "МДНС", яке не є виробником продукції, тому зазначені документи не відповідають нормам чинного законодавства, та не можуть підтверджувати якість товару.

Крім цього, під час перевірки встановлено, що співробітниками підприємства ТОВ "МДНС" у липні 2014 року одночасно реалізовувалися контрагентам-покупцям вугілля, дизельне паливо, підшипник, шихта карбіда кремнія і корундо-кремнієвий матеріал при загальній чисельності працюючих в 1 особу.

З цих підстав, за позицією ДПІ, вбачається проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов'язання, з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, які не мають реального товарного характеру.

Під час проведення перевірки, ДПІ у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області було використано акт ДПІ у Печерському районі м. Києва № 2574/26-55-22-09/39046875 від 26.08.2014р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "МДНС" щодо підтвердження господарських відносин із постачальниками та покупцями за період липень 2014 року», згідно якого встановлено маніпулювання звітними даними в поданих деклараціях по податку на додану вартість та відповідних додатках до них, та відповідно до наданого реєстру отриманих та виданих податкових накладних, що свідчить про удаваність проведених господарських операцій з купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей, які фактично спрямовані на формування податкових вигод третім особам. ДПІ зроблено висновок, що господарська діяльність ТОВ "МДНС" має ознаки нереальності здійснення операцій, а саме: відсутній рух активів, зобов'язань чи власного капіталу у процесі здійснення господарської операції; відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій. Отже, звіркою не підтверджено реальність здійснення господарських операцій ТОВ "МДНС" із контрагентами-постачальниками за липень 2014 року їх вид, обсяг, якість та розрахунки.

На підставі акта перевірки ДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.12.2014р. № /10885, яким ТОВ "Бізнес-Пром-Ком" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 61408,75 грн., з яких за основним платежем - 49127 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 12281,75 грн.

Правомірність та обґрунтованість вказаного податкового повідомлення-рішення є предметом спору, який передано вирішення суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскаржене рішення відповідача прийнято не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується з наступних підстав.

Відповідно до пп. 14.1.181 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно із п. 198.1. ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) в необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, наведеними нормами матеріального права визначено підстави для формування платником податкового кредиту і до таких підстав віднесено: наявність господарської операції, наслідком якої є поставка товарів (робіт, послуг), сплата (нарахування) ПДВ, у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними податковими накладними, використання придбаних товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до ч.1 ст.138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Отже, предмет доказування обумовлений предметом спору, який передано на вирішення суду.

Предметом доказування у цій справі є обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самої господарської операції (поставки товару/послуг).

Таким чином, у спірних правовідносинах, з огляду на позицію податкового органу щодо нереальності укладених правочинів, має бути доведеним (спростованим) факт (реальність) здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ "МДНС".

Встановлені обставини справи, свідчать про те, що у перевіреному періоді позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ "МДНС" з приводу поставки товарів.

Між, ТОВ "Бізнес-Пром-Ком" (Покупець) та ТОВ "МДНС" (Постачальник) укладено договір поставки від 22.05.2014 №П201405, згідно якого Постачальник зобов'язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити корундо-кремнієві матеріали (товар). Кількість та ціна товару вказується у Специфікаціях, оформлених у вигляді Додатків, які є невід`ємною частиною даного Договору. (а.с.26-27).

Відповідно до п. 2.1 Договору, товар поставляється Покупцю на умовах DDP м.Запоріжжя, вул. Архангельська, 1-А та DDP Донецька область, м.Костянтинівка, вул. Мірошниченка, 73 в редакції «Інкотермс». Місце поставки узгоджується сторонами в усній формі перед кожною поставкою партії товару.

Згідно Специфікації № 2 від 01.07.2014, ТОВ "МДНС" поставляє ТОВ "Бізнес-Пром-Ком" шихту карбіду кремнію та корундо-кремнієвий матеріал на загальну суму 294 762,48 грн., в тому числі ПДВ - 49 127,08 грн. (а.с.28).

На виконання умов вказаного договору сторонами складено видаткову накладну № 71118 від 11.07.2014р. (а.с.29), податкову накладну № 403 від 11.07.2014 (а.с.30), рахунок-фактуру №71118 від 11.07.2014 (а.с.54), сертифікати якості на товар №5, №6 (а.с.31-32), попередню калькуляцією вартості виробництва продукції КА-0000015 від 11.07.2014р. (а.с.38).

Транспортування матеріалу підтверджено товарно-транспортними накладними №168, №170, №171, №173 від 11.07.2014р., в яких Замовник та Вантажовідправник - ТОВ "МДНС", Вантажоодержувач - ТОВ "Бізнес-Пром-Ком", пункт навантаження - м. Костянтинівка, пункт розвантаження - м. Костянтинівка, вул. Мірошніченка, буд.73. Перевезення товару здійснювалося перевізником ПП Єрошкіна на замовлення ТОВ "МДНС" (а.с.33-36). Отримання товару здійснювалося директором позивача Авруцьким С.О., що підтверджується довіреністю № 10 від 11.07.2014, копією журналу реєстрації виданих довіреностей (а.с.144).

Розрахунки між сторонами здійснено в безготівковій формі відповідно до платіжних доручень №36 від 18.07.2014р., №50 від 13.08.2014р., (а.с.39-40).

Придбаний позивачем товар оприбутковано, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку (а.с.37).

Судом встановлено, що придбаний у ТОВ "МДНС" товар позивачем використано в господарській діяльності, а саме для виготовлення маси корундо-кремнієвої, яка була поставлена ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського". Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи документами: попередньою калькуляцією вартості виробництва продукції (а.с.38), технологічним процесом виготовлення корундо-кремнієвої маси марки ККК-ЛМ (а.с.151), договором поставки від 02.04.2014 № 14-0681-02 (а.с.41-44), накладними (а.с.45-46), податковою накладною (а.с.47), рахунком-фактурою № СФ-0000027 від 11.07.2014 (а.с.55).

З наданих позивачем первинних документів, копії яких долучено до матеріалів справи, можливо встановити зміст та обсяг господарських операцій, в них визначено найменування товару, його кількість та вартість, визначено сторони господарських операцій. Тобто, вказані документи, у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підтверджують факт здійснення між сторонами господарських операцій.

З приводу доводів ДПІ щодо відсутності у позивача промислових майданчиків у м.Костянтинівка, суд першої інстанції правильно вказав на те, що згідно договору поставки від 22.05.2014 №П201405 поставка товару здійснювалася на адресу: м. Костянтинівка, вул. Мірошніченка, буд. 73. За вказаною адресою наявні промислові площі у ТОВ «Костянтинівський завод неформованих вогнетривів», яке надавало для позивача послуги з транспортного експедування на підставі договору №ТЭ-1/2014 від 30.05.2014р. (а.с.145-150). За умовами Договору ТОВ «Костянтинівський завод неформованих вогнетривів» (Експедитор) зобов'язався за плату та за рахунок ТОВ "Бізнес-Пром-Ком" (Клієнту) надати комплекс транспортно-експедиційних послуг, пов'язаних з організацією перевезень, зберіганням, навантаженням та доставкою вантажів. Умови надання послуг, їх перелік, визначається на підставі поданої Клієнтом заявки. Послуги з приймання, розвантаження товару, який надійшов від ТОВ "МДНС", надавалися позивачу на підставі його заявки (а.с.152) за адресою: м. Костянтинівка, вул. Мірошніченка, буд. 73.

Правильну оцінку надано судом першої інстанції і доводам ДПІ щодо неналежного оформлення товарно-транспортних накладних.

Як зазначено вище, в Акті перевірки ДПІ вказує на те, що згідно наданих на перевірку товарно-транспортних накладних, перевезення товару відбувалося на замовлення ТОВ "МДНС" - ПП Єрошкиною. Проте, згідно АІС «Автомобіль» ДАІ МВС України, транспортний засіб, яким відбувалось перевезення товару, належить ТОВ «Автокомпанія Шана» та не перебуває у власності ПП Єрошкиної. Крім цього, надані ТТН оформлені не належним чином, а саме: в графі пункт навантаження товару вказано лише місто навантаження, не має чіткої адреси пункту навантаження. З огляду на вищезазначене, ДПІ в акті перевірки зроблено висновок, що надані позивачем ТТН не можуть засвідчувати факт перевезення товару.

З цього, приводу суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про те, що згідно з умовами договору, укладеного між позивачем та ТОВ «МДНС», товар поставлявся покупцю на умовах DDP Донецька область м. Костянтинівка, вул. Мірошніченка, буд. 73. Вказані умови DDP «Доставлено, мито сплачене» означають, що зобов'язання продавця по поставці вважаються виконаними після того, як він надав товар у погодженому місці. Продавець зобов'язаний за свій рахунок укласти договір перевезення товару. Отже, за умовами договору, обов'язок поставки товару у визначен місце - Донецька область м. Костянтинівка, вул. Мірошніченка, буд. 73 був покладений на постачальника товару - ТОВ «МДНС». Тобто, позивач не мав обов'язку щодо транспортування товару, а відповідно не мав і обов'язку щодо контролю за правильністю складення товарно-транспортних накладних. Крім цього, посилаючись на те, що автомобіль, яким здійснювалось перевезення товару, належить ТОВ «Автокомпанія Шана», а не перевізнику ПП Єрошкиній, яка зазначена в ТТН, ДПІ не надала доказів неможливості перебування цього автомобіля у користуванні перевізника - ПП Єрошкиної.

Необґрунтованими колегія суддів вважає і посилання ДПІ на неправильність складення сертифікатів якості на товар, оскільки сертифікати якості містять виключно інформацію стосовно відповідності товарів стандартам та технічним умовам, а відтак не можуть бути визнані первинними документами, у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт здійснення господарської операції, оскільки не містять у собі тих ознак, які характеризують документ як первинний.

Необґрунтованим колегія суддів вважає і посилання ДПІ в акті перевірки на акт про неможливість проведення зустрічної звірки постачальника позивача, оскільки такий акт може свідчити лише про не можливість проведення звірки платника податків, а не про нереальність господарських операцій, які здійснювались від імені такого платника податків. В акті про неможливість проведення зустрічної звірки фіксується саме причина неможливості проведення зустрічної звірки та зазначаються заходи, які були вжиті податковою інспекцією для проведення зустрічної звірки. Отже, акт про неможливість проведення зустрічної звірки не може містити у собі відомості про результати дослідження господарської діяльності платника податків, оскільки фактично зустрічна звірка у такому випадку проведена не була. Таким чином, акт про неможливість проведення зустрічної звірки контрагента позивача, на який посилається ДПІ, неможливо визнати належним та допустимим доказом, який би свідчив про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ "МДНС".

Таким чином, встановивши обставини справи, як свідчать про факт придбання товарів, оплату вартості товарів, у тому числі сплату ПДВ у їх вартості, оприбуткування товарів, використання їх у своїй господарській діяльності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність доводів ДПІ щодо відсутності факту здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ "МДНС", а відповідно і про безпідставність доводів ДПІ щодо завищення податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ "МДНС".

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 18 березня 2015 року по справі № 808/414/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

(Повний текст ухвали виготовлено 14.05.2015р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк