Справа № 813/3170/14
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2015-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року Справа № 876/5643/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автовантажмаш» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06 травня 2014 року у справі за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автовантажмаш» про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

25 квітня 2014 року управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова звернулося до суду з адміністративним позовом в якому просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автовантажмаш» на користь позивача заборгованість по відшкодуванню витрат по фінансуванню різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову та наукову-технічну діяльність» і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів в розмірі 19095, 39 грн.

Львівський окружний адміністративний суд постановою від 06 травня 2014 року позов задовольнив повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ТзОВ «Автовантажмаш» подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що позивач не надав доказів призначення пенсій, зокрема, наукових пенсій, наступним особам: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Крім того, вказує, що УПФУ надано недостовірні дані, щодо заборгованості по виплаті пенсії ОСОБА_6, оскільки у довідці ГУПФ України у Львівській області про суми виплачених пенсій зазначено, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року та їй не проводилась виплата за січень-лютий 2014 р., а у розрахунку заборгованих коштів за лютий 2014 р. зазначається сума 475,10 грн.; ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, знятий з обліку з УПФУ в Шевченківському районі м. Львова 01.04.2013 року; ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, знятий з обліку в УПФ 01.07.2013 року; ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, знятий з обліку в УПФ 01.08.2013 року. Незважаючи на викладене, позивач зазначив про заборгованість по вказаним особам за листопад-грудень 2013 року.

З огляду на викладене, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Оскільки особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до п. 2 ч.1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає можливим здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача існує заборгованість перед УПФ України в Шевченківському районі м. Львова з відшкодування фактичних витрат на виплату наукових пенсій в розмірі 19095 грн. 39 коп., яка є узгодженою.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права та є вірними.

Суд першої інстанції встановив, що ТзОВ «Автовантажмаш» зареєстроване як юридична особа 28.04.2009 року, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

УПФУ в Шевченківському районі направлялись ТзОВ «Автовантажмаш» повідомлення та повідомлення-уточнюючі про суму витрат на виплати та доставку пенсій, що становлять різницю між сумою пенсій, призначених згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів.

Вказані суми ТзОВ «Автовантажмаш» добровільно не відшкодовано, а відтак, за відповідачем рахується заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату пенсій в розмірі 19095, 39 грн.

Так, статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається будь-яка з цих пенсій за їх вибором.

Згідно із статтею 24 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової роботи, пенсії на рівні, що забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів.

Відповідно до приписів статті 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується: для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів державного бюджету; для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом; для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

На виконання наведеної норми зазначеного Закону Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 372 про затвердження Порядку, який визначає механізм фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної, зокрема, науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право вказані особи.

Відповідно до пункту 2 Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із Законом № 1977-ХІІ, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

Згідно з пунктом 4 Порядку, у разі ліквідації або зміни власника підприємства, установи, організації чи вищого навчального закладу ІІІ-ІV рівнів акредитації різниця у розмірі пенсії фінансується за рахунок коштів їх правонаступників у порядку, що діяв стосовно цих підприємств, установ, організацій та закладів до моменту ліквідації або зміни власника.

Розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення (п. 5 Порядку).

При цьому, у разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством (п.8 Порядку).

З огляду на наведені норми законодавства можна зробити висновок, що підприємства, установи, організації зобов'язані самостійно визначати суму, що підлягає до сплати, у розрахунку на місяць та щомісяця до 25 числа перераховувати органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі призначеної пенсії.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що пенсію відповідно до статті 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" наступним колишнім працівникам відповідача: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_6, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31

Позивачем за формою, встановленою зазначеним Порядком, на адресу ТзОВ «Автовантажмаш» направлялися повідомлення, в яких визначена сума витрат на фінансування різниці між сумами пенсій відносно пенсіонерів, які працювали у відповідача.

При цьому суду не надано доказів самостійного визначення суми, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, і доказів сплати до 25 числа до органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідних коштів для фінансування різниці у розмірі призначених пенсій.

Не погоджуючись з визначеною позивачем до сплати сумою різниці між розмірами пенсій, відповідач не надав власного обґрунтованого розрахунку належних, на його думку, до сплати сум або доказів в підтвердження відсутності у нього обов'язку зі сплати різниці між сумою пенсії, призначеної згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів.

Колегія суддів не бере до уваги доводи відповідача стосовно невірного розрахунку заборгованості ТзОВ по відшкодуванню різниці пенсій, що виплачуються ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_9, які померли протягом 2013 року, оскільки управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова провело коригування та зменшення сум витрат на виплату пенсій зазначеним пенсіонерам, які підлягають до відшкодування відповідачем.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про обґрунтованість позовних з огляду на недоведеність відповідачем виконання обов'язку, передбаченого Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сплати у встановленому чинним законодавством порядку до органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням коштів для фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, за листопад-грудень 2013 року, січень-лютий 2014 року в розмірі 19095,39 грн.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.ст.195, 197, п.1 ч.1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автовантажмаш» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06 травня 2014 року у справі № 813/3170/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов