Справа № 802/1062/15-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

12 травня 2015 р. Справа № 802/1062/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

секретаря судового засідання: Жупанової Д.О.

за участю представників сторін:

позивача: Данилюка В. М.

відповідача: Сторожука М. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці адміністративну справу за позовом

Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до комунального підприємства "Добробут" Іллінецької міської ради

про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені, -

ВСТАНОВИВ:

Вінницьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі - Фонд) з адміністративним позовом звернулося до суду у якому просить стягнути з комунального підприємства "Добробут" Іллінецької міської ради (далі - КП "Добробут") адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2014 році в розмірі 22379,41 грн. та нараховану за порушення термінів сплати таких санкцій пеню в сумі 22,38 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що в порушення приписів ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів" відповідач у 2014 звітному році не забезпечив виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, в кількості однієї особи, у зв'язку з чим зобов'язаний сплатити адміністративно-господарські санкції та пеню у розмірі, встановленому чинним законодавством.

Представник позивача у судовому засіданні повністю підтримав заявлені позовні вимоги, надавши пояснення згідно із наведеними в позовній заяві обґрунтуваннями. Просить суд адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував щодо заявлених вимог та просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову з підстав викладених в письмових запереченнях.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши інші докази, які є у справі, суд приходить до переконання, що заявлений адміністративний позов належить задовольнити з огляду на таке.

Встановлено, що 23.02.2015 року КП "Добробут" подало у Фонд звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2014 рік, згідно з яким середньооблікова кількість штатних працівників становить 34 особи. Крім того, відповідачем не працевлаштовано осіб, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність.

Фонд вважає, що з урахуванням середньооблікової кількості штатних працівників КП "Добробут" повинно було створити одне робоче місце для осіб, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, однак цього не зробило. Відтак, до відповідача слід застосувати адміністративно-господарські санкції у розмірі середньорічної заробітної плати штатного працівника на підприємстві за одне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, а саме санкції у розмірі 22379,41 грн.

Крім того, за порушення термінів сплати вищезазначених санкцій КП "Добробут" зобов'язане сплатити пеню в розмірі 22,38 грн., яка розрахована починаючи з наступного дня граничного строку сплати адміністративно-господарських санкцій.

Надаючи правову спірним правовідносинам, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів.

Водночас статтею 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 року №70, визначає процедуру подання підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, що використовують найману працю, в яких за основним місцем роботи працює вісім і більше осіб, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів відділенням Фонду соціального захисту інвалідів та інформації про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів - центру зайнятості. Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Згідно з п. 3.3 Інструкції щодо заповнення форми № 10ПІ (річна) "Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів", затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України №42 від 10.02.2007 року, у рядку 03 відображається кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених роботодавцем, відповідно до нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів, установленого статтею 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні". Показник рядка 03 визначається для роботодавців, у яких працює від 25 осіб, шляхом множення показника рядка 01 на 4%, а для роботодавців, у яких працює від 8 до 25 осіб, він дорівнює 1 особі.

З матеріалів справи вбачається, що КП "Добробут" подало до Фонду звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2014 рік за формою 10-ПІ, затвердженоого наказом Мінпраці України №42 від 10.02.2007 року, де зазначило що у 2014 році середньооблікова кількість штатних працівників становила 34 особи, середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність - не визначена, фонд оплати праці штатних працівників - 760,9 тис. грн., середньорічна заробітна плата штатного працівника - 1865 грн., кількість інвалідів, які повинні працювати відповідно до ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" -1 особа.

Отже, відповідач повинен був створити одне робоче місце для осіб, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, та зазначити цей показник у графі 03 Звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів форми №10-ПІ за 2014 рік, проте цього ним зроблено не було.

Крім того, відповідачем самостійно не проведено розрахунку адміністративно-господарських санкцій за незабезпечення нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2014 році у графі 06 Звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2014 рік за формою 10-ПІ.

Відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому, до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" та Порядку нарахування пені та її сплати, затвердженого наказом Мінпраці України №223 від 15.05.2007 року (далі - Порядок), порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені, яка обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

В силу положень п. 3.4, 3.7 Порядку орган контролю нараховує пеню з наступного дня граничного строку сплати адміністративно-господарських санкцій (тобто з 16 квітня наступного за роком, у якому відбулося порушення нормативу) по день подання позовної заяви за невиконання нормативу щодо працевлаштування інвалідів.

Таким чином, позивачем правомірно нараховано КП "Добробут" адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів в розмірі 22379,41 грн. та пеню за порушення термінів сплати цих санкцій в сумі 22,38 грн. (а.с.8- 9).

Крім того, суд бере до уваги те, що згідно з ч. 4 ст. 20 Закону України "Про зайнятість населення" підприємства, установи і організації незалежно від форми власності реєструються у місцевих центрах зайнятості за їх місцезнаходженням як платники збору до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, щомісяця подають цим центрам адміністративні дані у повному обсязі про наявність вільних робочих місць (вакансій), у тому числі призначених для працевлаштування інвалідів.

Відповідно до ст. 18-1 вказаного Закону інвалід, який не досяг пенсійного віку, не працює, але бажає працювати, має право бути зареєстрованим у державній службі зайнятості як безробітний. Рішення про визнання інваліда безробітним і взяття його на облік для працевлаштування приймається центром зайнятості за місцем проживання інваліда на підставі поданих ним рекомендації МСЕК та інших передбачених законодавством документів. Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Частиною 3 статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" визначено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Таким чином, на відповідача покладено не лише обов'язок створити робоче місце інваліда, але й інформувати про це органи зайнятості щомісячно в порядку, встановленому вищезазначеним нормативно-правовим актом.

Разом із тим, як вбачається з листа Іллінецького районного центру зайнятості №04-12/421 від 19.03.2015 року (а.с. 7), КП "Добробут" у 2014 році не подавало звітності "Інформація про попит на робочу силу (вакансії), на які можливо працевлаштування інвалідів" форми 3-ПН.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до учасника господарських відносин за порушення ним правил, встановлених законодавчими актами, при наявності в діях суб'єкту господарювання вини у вчиненні такого порушення та якщо ним не приймались заходи, спрямовані на недопущення господарського правопорушення.

Згідно з ст. 238 цього Кодексу за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Зібраними і дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що відповідачем КП "Добробут" не вжито передбачених чинним законодавством заходів, спрямованих на забезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2014 році та недопущення правопорушення у сфері господарювання. Посилання відповідача на те, що підприємство робило все можливе для працевлаштування інвалідів , а саме оголошення в засобах масової інформації газеті "Партнер" від 08.03.14 р. та 21.08.14 р. про існуючу вакансію та подачею в липні 2013 року звіту у центр зайнятості з відміткою, що є вакансія машиніста екскаватора, суд оцінює критично, і вважає, як таке що у цих відомостях не було зазначено, що це є саме робоче місце інваліда.

Таким чином, відповідач не вживав усіх заходів для забезпечення працевлаштування інвалідів, а відповідно до ст. 18 Закону підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Для вирішення питання працевлаштування інвалідів роботодавець має не тільки інформувати центри зайнятості про наявність вільних вакансій, а ці вакансії фактично мають бути вільними в будь-який час. Також суд зазначає що, результатом працевлаштування є укладення трудового договору між роботодавцем та інвалідом (в даному випадку), а факт здійснення звернення роботодавця до Державної служби зайнятості, не може свідчити про вжиття всіх необхідних заходів для працевлаштування інвалідів.

З огляду на викладене суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення заявленого адміністративного позову у повному обсязі.

Оскільки спір вирішено на користь державного органу, звільненого від сплати судового збору, а також враховуючи відсутність витрат позивача-суб'єкта владних повноважень, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з комунального підприємства "Добробут" Іллінецької міської ради Вінницької області ( ідент. код 33522947, Вінницька область, м. Іллінці, вул. Пестеля, 28) на користь Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (одержувач держбюджет Іллінецького району, р/р 0162, код 37798840, банк одержувача: ГУДКСУ у Вінницькій області м. Вінниця, МФО 802015, символ звітності 230, код бюджетної класифікації, 50070000, призначення платежу: платежі до Фонду соціального захисту інвалідів за 2014 рік) адміністративно-господарські санкції в розмірі 22379,41 грн. (двадцять дві тисячі триста сімдесят дев'ять гривень 41 коп.) та пеню в сумі 22,38 (двадцять дві гривні 38 коп.).

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький окружний адміністративний суд, шляхом подачі в 10-ти денний строк, з дня її проголошення, апеляційної скарги у порядок і строки, передбачені статтями 186 і 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили в порядку ст. 254 КАС України.

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Копія вірна Суддя:

Секретар: