Справа № 813/594/15
Суддя: Дем'яновський Галій Семенович
Дата ухвалення: 2015-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2015 року № 813/594/15

Львівський окружний адміністративний суд

в складі : головуючого - судді Дем'яновського Г.С.,

при секретарі Капустинської Н.М.

з участю представника відповідача Кохана А.В.

розглянувши в судовому засіданні адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергорембізнес» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення..

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергорембізнес» звернулось з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

В судове засідання представник позивача не з»явився ,подав клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у запереченні на позов.

Вислухавши пояснення представника відповідача , перевіривши інші докази , зібрані в справі , суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено , що згідно із пп.75.1, ст.. 75, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст.78 Податкового кодексу України та відповідно до наказу ДПІ у Шевченківському районі м. Львова від 26.12.2014р. № 55 відповідачем проведена позапланова виїзна перевірка ТзОВ «Енергорембізнес» з питань правомірності формування витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість при здійсненні взаємовідносин з зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість за відповідні періоди, з ТзОВ «ТК Фіона» за період січень 2014 року, з ТзОВ «Ніка-Трейдінг»- за період грудень 2013 року, листопад 2013 року, з питань правомірності формування сум податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01.05.2014 по 30.09.2014 року, в т.ч. по взаєморозрахунках із ПП «Енергія Плюс» за період з 01.05.2014 по 31.07.2014 року, ТзОВ «Мелана», ТзОВ «Нік-Електроніка», ТзОВ «Е.К.С.» за період серпень 2014 року, ПП «НП «Хіміч» за період вересень 2014 року, ПП «Діслав» за період вересень 2014 року та їх подальший вплив на правильність формування податкових результатами якої складено акт від 12.01.2015р. № 3/24/13-07-22-01-10/38243086.

За наслідками перевірки, проведеної ДПІ, встановлено наступні порушення податкового законодавства:

- в порушення п. 198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями) встановлено заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, за період, що перевірявся, по безтоварних операціях з ТзОВ «Ніка-Трейдінг», ТзОВ «ТК Фіона», ТзОВ «Мелана», ТзОВ «Нік-Електроніка», ПП «НП «Хіміч», ПП «Діслав» на загальну суму 280856,00 грн.

На підставі акту від 12.01.2015р. № 3/24/13-07-22-01-10/38243086 було прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.01.2015р. № /1059, яким ТзОВ «Енергорембізнес» визначено суму податкового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 421284,00 грн. (280856,00 грн.-за основним платежем, 140428,00 грн,- штрафних (фінансових) санкцій).

Позивач в позовній заяві зазначив ,що з рішенням позивача не згідний з наступних підстав. В акті перевірки, з посиланням на норми Податкового та Цивільного кодексу України, ревізори покликаються на безтоварність та нікчемність укладених із ТзОВ «Ніка-Трейдінг», ТзОВ «ТК Фіона», ТзОВ «Мелана», ТзОВ «Нік-Електроніка», ПП «НП «Хіміч», ПП «Діслав» правочинів, оскільки, на їх думку, у даних СГД відсутні необхідні умови для ведення господарської діяльності: відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби; а також на відсутність первинних документів, які б підтвердили фактичну поставку товарів (робіт, послуг) згідно представлених до перевірки договорів із вказаними підприємствами.

При проведенні перевірки були використані дані актів про неможливість проведення зустрічних звірок ТзОВ «Ніка-Трейдінг», ТзОВ «ТК Фіона», ТзОВ «Мелана», ТзОВ «Нік-Електроніка», 1111 «НП «Хіміч», 1111 «Діслав» з контрагентами, в яких встановлено відсутність об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів та зменшено податковий кредит та податкове зобов'язання підприємств- контрагентів Позивача, не підтверджено наявність поставок товарів, що свідчить про те, що правочини між ТзОВ «Ніка-Трейдінг», ТзОВ «ТК Фіона», ТзОВ «Мелана», ТзОВ «Нік-Електроніка», ПП «НП «Хіміч», ПП «Діслав» та Позивачем здійснені без мети настання реальних наслідків та не встановлено факту передачі товарів (робіт, послуг) та подальшу їх реалізацію.

Факти придбання ТзОВ «Енергорембізнес» в ТзОВ «Ніка-Трейдінг», ТзОВ «ТК Фіона», ТзОВ «Мелана», ТзОВ «Нік-Електроніка», ПП «НП «Хіміч», ПП «Діслав» товарів (робіт, послуг) документально підтверджено договорами, накладними, актами прийому-передачі виконаних робіт, податковими накладними. У Акті перевірки не вказано жодних належним і законним способом встановлених обставин, які б спростували реальність цих господарських операцій і факт їх здійснення.

ТзОВ «Ніка-Трейдінг», ТзОВ «ТК Фіона», ТзОВ «Мелана», ТзОВ «Нік- Електроніка», 1111 «НП «Хіміч», 1111 «Діслав» на момент здійснення фінансово- господарських операцій по продажу товарів, виконанню робіт та послуг були зареєстровані як платники податку на додану вартість, а відтак мали право виписувати податкові накладні, оскільки відсутні будь-які судові рішення про скасування установчих документів чи свідоцтв платників ПДВ даних СГД.Згідно закріпленого в Конституції України принципу індивідуалізації відповідальності (ст.61), будь-яка особа не може нести відповідальність за дії третіх осіб. За вказаних обставин сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі у разі ухилення від сплати) при фактичному здійсненні господарської операції не впливає на податковий кредит покупця.

У п. 6 розділу І Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства затверджено наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 р. № 984 передбачено, що у висновку акта документальної перевірки зазначається опис виявлених перевіркою порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, з посиланням на підпункти, пункти, статті законодавчих актів або загальний висновок щодо відсутності таких порушень. Всупереч наведеній нормі, відповідач досліджував дійсність правочинів, тобто фактично контролював дотримання платником податків цивільного законодавства, на що податковий орган не уповноважений.Відповідно до п. 6 розділу II цього Порядку факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.Згідно п.83.1 ст.83 Податкового кодексу України для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є: 83.1.1. документи, визначені цим Кодексом; 83.1.2. податкова інформація; 83.1.3. експертні висновки; 83.1.4. судові рішення; 83.1.5. виключено; 83.1.6. інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби.

Посилання в Акті перевірки, як на підтвердження виявлених порушень, на результати перевірки контрагентів Позивача - ТзОВ «Ніка-Трейдінг», ТзОВ «ТК Фіона», ТзОВ «Мелана», ТзОВ «Нік-Електроніка», ПП «НП «Хіміч», ПП «Діслав» позивач вважає неналежними та недопустимими доказами в розумінні КАС України.

Тому позивач вважає , що податкове повідомлення- рішення ДПІ у Шевченківському районі м. Львова від 23.01.2015р. № /1059, яким ТзОВ «Енергорембізнес» визначено суму податкового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 421284,00 грн. (280856,00 грн.-за основним платежем, 140428,00 грн.- штрафних (фінансових) санкцій) є протиправним та підлягає скасуванню.

В своїх запереченнях відповідач зазначив ,що Державна податкова інспекція у .Шевченківському районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області, розглянувши позовну заяву ТзОВ «Енергорембізнес» не погоджується із аргументами позивача із врахуванням наступного.

В процесі проведення перевірки, результати якої оформлені актом від 12.01.15 №3/24/13-07-22-01-10/38243086 та оскаржуються платником податків, встановлено неправомірне відображення товариством у складі податкового кредиту господарських операцій по придбанню в ТзОВ «Ніка Трейдінг», ТзОВ «ТК Фіона». ТзОВ «Нік- Електроніка»», ТзОВ «Мелана», ПП НВП «Хіміч» проектних, електромонтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.3 цієї ж статті Кодексу податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін. визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) га послуг з метою їх подальшою використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 статті 198 Кодексу передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

З наведених законодавчих положень вбачається, що витрати платника, які зменшують базу оподаткування податку на додану вартість, мають бути реально понесеними, документально підтвердженими, а документи на обгрунтування таких витрат повинні місти ти повну та достовірну інформацію про учасників та умови господарських операцій.

З метою підтвердження факту надання ТзОВ «Ніка Трейдінг». 'ГзОВ « ТК Фіона». ТзОВ «Нік-Електроніка»», ТзОВ «Мелана», ПП НВП «Хіміч» послуг, платником податків під час проведення перевірки надані первинні документи, із змісту яких вбачається, що зазначеними суб'єктами господарювання виконувалися проектні, електромонтажні, пусконалагоджувальні та інші роботи. Зокрема:

Згідно актів від 12.08.14 № 325, № 326 та податкових накладних від 12.08.14 № 325. №326, ТзОВ «Мелана» виконані електромонтажні, пусконалагоджувальні роботи, роботи по приєднанню до електричних мереж електроустановок багатоквартирного житлового будинку за адресою: м.Львів, вул. Радість 10;

Проте, згідно відповіді ТзОВ «Бізнес-Вектор ДК» від 26.02.15 № 2602/1. яке є забудовником житлового будинку, розташованих за адресою у м.Львові по вул. Радість 10. фактичним виконавцем робіт виступало 'ГзОВ «Енергорембізнес».

Згідно акту від 20.08.14 № 353 та податкової накладної від 20.08.14 № 353. ТзОВ «Мелана» виконані електромонтажні роботи по реконструкції електромереж котельні, розташованої за адресою: м.Львів. вул.Іларіона Свєнціцького 17.

Проте, згідно відповіді Українського католицького університету від 01.04.15 № 80/15. такі роботи виконувалися ТзОВ «Енергорембізнес».

Згідно акту від 19.ІЇ8'Г4№ 341 та податкової накладної від 19.08.14 № 341. ТзОВ «Мелана» виконані проектні, електромонтажні, пусконалагоджувальні роботи по електропостачанню житлового будинку за адресою: м.Львів, вул. М. Врубеля 15.

Проте, згідно відповіді ТзОВ «Галжитлобуд» від 06.03.15 № 1/03-1, яке є забудовником житлового будинку за адресою: м.Львів, вул. М. Врубеля 15 фактичним виконавцем зазначених робіт виступало ТзОВ «Енергорембізнес».

Згідно актів від 07.11.13 № 216, від 24.12.13 р. № 283 та податкових накладних від 07.11.13 № 216, від 24.12.13 № 283, ТзОВ «Ніка-Трейдінг» виконані електромонтажні та пусконалагоджувальні роботи по влаштуванню обліку електроенергії і ремонту електрообладнання та роботи щодо ремонту кабельної лінії за адресою: Львівська область. Жовківський район, с. Малехів. вул. Нова 20а.

Проте, згідно відповіді ТзОВ «Карпати-логістик» від 20.03.15 № 78, яке знаходиться за адресою: Львівська область, Жовківський район, с. Малехів. вул. Нова 20а. що підтверджується відповіддю Малехівської сільської ради від 03.03.15 № 91/02-13. в лис- топаді та грудні 2013 року електромонтажні роботи по ремонту електрообладнання виконувалися ТзОВ «Енергорембізнес».

Згідно актів від 02.12.13 № 134 та податкових накладних від 02.12.13 № 134. ТзОВ «Ніка-Трейдінг» виконані роботи по ремонту кабельної лінії КЛ-10 КВ за адресою: Пустомитівський районі, смт. Щирець, вул. Золотогірська 44.

Проте, згідно відповіді ТзОВ «Щирецький завод залізобетонних виробів» від 25.03.15 № 1/41, фактичним виконавцем ремонтних робіт кабельної лінії є ТзОВ «Енергорембізнес».

Таким чином, фактичним виконавцем робіт виступало ТзОВ «Енергорембізнес». а не ТзОВ «Мелана» та ТзОВ «Ніка-Трейдінг», відтак, первинні документи, якими позивач обгрунтовує реальність господарських операцій містять недостовірні дані, тому не можуть використовуватися платником податків при формуванні даних податкового обліку.

Такі висновки, підтверджуються і позицією Вищого адміністративного суду України, яка викладена в ухвалі від 18.12.13 у справі № 2а-19084/10/2670 за позовом ТзОВ «Іглмосс Едішенз» до ДПІ у Шевченківському районі м. Києва. Зокрема, судом зазначено, що якщо під час вирішення спору буде встановлено, що товари (роботи, послуги) справді придбавалися позивачем, але не в тих осіб, що зазначені в первинних документах, то відповідні первинні документи не є достовірними та не можуть підтверджувати право Товариства на податковий кредит.У податкових правовідносинах неприпустимою є ситуація. яка дозволяє недобросовісним платникам за допомогою інструментів, що використовуються у цивільно- правових відносинах, створювати ситуацію формальної наявності права на отримання податкової вигоди (у тому числі у вигляді зменшення бази оподаткування за рахунок безпідставно сформованих валових витрат та податкового кредиту ).Відмова в отриманні податкової вигоди за наявності у документах платника недостовірних та суперечливих відомостей є податковим ризиком. У цілях підтвердження обгрунтованості заявлених податкових вигод має бути встановлений їх об'єктивний предметний зв'язок з фактами та результатами реальної підприємницької або іншої економічної діяльності, що слугує підставою для висновку про достовірність первинних документів, у тому числі й відносно учасників та умов господарських операцій.При цьому відсутність реальної підприємницької діяльності встановлюється на підставі сукупності таких обставин:

постачальники не мають основних засобів, необхідних виробничих та трудових ресурсів, за юридичною адресою не перебувають, фактичну господарську діяльність не провадять:

платником податків не подано документів, які б засвідчили вчинення необхідних дій в процесі виконання спірних операцій з поставки товарно-матеріальних цінностей (зокрема, транспортування та зберігання придбаного товару тощо), подальшого використання у господарській діяльності.

Несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницькій діяльності покладаються на особу, якою укладено відповідні правочини, та не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобов'язань та провадження необгрунтованих виплат. У випадку недобросовісності контрагентів покупець несе ризик своєї бездіяльності не лише по виконанню господарсько-правових зобов'язань, але і в рамках податкових правовідносин, позаяк в силу вимог податкового законодавства позбавляється можливості скористатися пільговим порядком обчислення бази оподаткування у зв'язку з відсутністю належним чином оформлених первинних документів.

Платник податку повинен бути розумним та обачливим при виборі контрагента. Адже за звичаями ділового обороту при здійсненні такого вибору суб'єктами господарювання оцінюються не лише умови угоди та їх комерційна привабливість, але і ділова репутація, платоспроможність контрагента, ризики невиконання зобов'язань та надання гарантій їх виконання, наявність у контрагента необхідних ресурсів (виробничих потужностей, технологічного обладнання, кваліфікованого персоналу) та відповідного досвіду.

Саме такі правові позиції щодо застосування норм права, які регламентують виникнення у платника податків права на податковий кредит та витрати застосовані Вищим адміністративним судом під час оцінки обставин у справах № 2а-4429/11/1270 за позовом ТзОВ «Підприємство Оіл Брідж» до державної податкової інспекції в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень (ухвала Вищого адміністративного суду від 19.02.14). № 2а-7594/11/1370 за позовом ТзОВ «Тисмениця» до державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправними дій іа скасування податкових повідомлень-рішень (ухвала Вищого адміністративного суд)- від 12.02.14р. № 2а-6744/10/2070 за позовом ТзОВ «Фінпром.Інвест» до ДШ у Київському районі м. Харкова про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень (ухвала Вищого адміністративного суду від 18.12.13). № 2а-4419/10/2670 за позовом ТзОВ фірма «Октан» до державної податкової інспекції у Солом'янському районі м. Києва про скасування податкових повідомлень-рішень (ухвала Вищого адміністративного nvh від 26.03.14).Зазначена в акті перевірки інформація вказує на відсутність у ТзОВ «Ніка Трейдінг», ТзОВ «ТК Фіона», ТзОВ «Нік-Електроніка»». ТзОВ «Мелана». ПП НВП «Хіміч» економічних засобів та достатньої кількості персоналу, спроможного виконати задекларовані роботи та забезпечити поставку товарно-матеріальних цінностей.Наявність інформації про відсутність у підприємства-постачальника економічних можливостей для виконання робіт та поставки товарів дозволяє суду у зазначеній адміністративній справі зробити висновок про недостовірність відомостей у первинних документах (податкових накладних та актах виконаних робіт), на підставі яких платником податків сформовано дані податкового обліку за спірними операціями.Тому відповідач просить в позові відмовити.

Судом також встановлено наступне.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів згідно з ч.2 цієї ж статті можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Закріплений у ч. 1 ст.11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Згідно з п.1.1 ст.1 Податкового кодексу України (далі ПК України), відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до ст. 20.1.1 ПК України відповідачу надано право запрошувати платників податків або їх представників для перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати податків та зборів, дотримання вимог іншого законодавства, здійснення контролю за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Письмові повідомлення про такі запрошення надсилаються в порядку, встановленому статтею 42 цього Кодексу, не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня запрошення рекомендованими листами, в яких зазначаються підстави запрошення, дата і час, на які запрошується платник податків (представник платника податків)

Згідно п.75.1 ст.75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Документальною перевіркою згідно із п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до положень Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом ДПА України № 984 від 22.12.2010 року, акт - це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Згідно із п.5.2 Порядку, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно:

чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень;

зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів.

Згідно із п.6.2 Порядку, виявлені порушення податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, відображаються у гривнях у розрізі податків та зборів з розбивкою за роками та податковими періодами у межах періоду, що перевіряється. Виявлені порушення валютного законодавства відображаються у розрізі зовнішньоекономічних договорів (контрактів).

Право платника податку на включення сум до валових витрат та сум податку до податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання платником податку у інших платників цього податку товарів (послуг) або основних фондів, призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям господарської діяльності платника податку; підтвердження податковою накладною, виписаною постачальником -платником податку, митною декларацією (іншими подібними документами тощо.

Ці обставини відповідно до частини 1 ст. 138 КАС України входять до предмета доказування при розгляді судом адміністративного позову стосовно правомірності рішення контролюючого органу про донарахування сум податкових зобов'язань.

З'ясування наведених обставин має істотне значення для правильної юридичної оцінки дій позивача з питань формування валових витрат та щодо віднесення ним до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість.

Надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди (бюджетного відшкодування з бюджету) є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Про необґрунтованість податкової вигоди (отримання бюджетного відшкодування сум ПДВ платником) можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин:

- неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;

- відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для цього виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій;

- здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку;

- відсутність первинних документів обліку.

Щодо господарських відносин позивача із ПП «НП Хіміч» судом встановлено наступне.

З Договору № 01/09/14-07 від 01.09.2014 року вбачається ,що позивач-Замовник за договором доручає , а Виконавець- ПП «НП Хіміч» приймає на себе зобов»язання виконати проектні , електромонтажні , пусконалагоджувальні та інші роботи по електропостачанню згідно замовлень Замовника. З Ліцензії Державної архітектурно-будівельної інспекції України с.АЕ № 280747 ,виданої ПП «НП Хіміч» , вбачається ,що ПП «НП Хіміч» надано право на виконання даних робіт.

Однак з Актів приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2014 року по об»єктах : м.Львів вул..Джерельна ,69, вул..Здоров»я, 14, вул..Тугай-Барановського,9 , вул..Щепова без № вбачається ,що в Актах не зазначено номера та дати договору /підряду чи субпідряду/ , позивач визначений як Замовник, хоча об»єкти йому не належали , а ПП «НП Хіміч» визначений ,як Генпідрядник . Не зазначено прізвище посадових осіб , які підписали означені акти, не вказано чиї будівельні матеріали використовувались при виконанні робіт , хоча п.3.4. Договору передбачає виконання робіт Виконавцем з власних ресурсів. Не надано товарно-транспортних накладних , які би свідчили про доставку будівельних матеріалів на будову ,відсутній кошторис на виконання робіт. Неможливість здійснення ПП «НП Хіміч» зазначених робіт підтверджується і висновками відпрацювання останнього ДПІ у Сихівському районі м.Львова ,ДПІ у Святошинському районі м.Києва /Акт перевірки , стор. 36-38./

Щодо господарських відносин позивача із ТзОВ ТК «Фіона» судом встановлено наступне.

З Договору № 03/01/14-04 від 03.01.2014 року вбачається ,що позивач-Замовник за договором доручає , а Виконавець- ТзОВ ТК «Фіона» приймає на себе зобов»язання виконати проектні , електромонтажні , пусконалагоджувальні та інші роботи по електропостачанню згідно замовлень Замовника. З Ліцензії Державної архітектурно-будівельної інспекції України с.АЕ № 181890 ,виданої вбачається ,що ТзОВ ТК «Фіона» надано право на виконання даних робіт.

Однак з Актів приймання виконаних будівельних робіт за січень 2014 року по об»єктах : м.Львів пр.-т Червоної Калини вбачається ,що в Актах не зазначено номера та дати договору /підряду чи субпідряду/ , позивач визначений як Замовник, хоча об»єкти йому не належали , а ТзОВ ТК «Фіона» визначений ,як Генпідрядник . Не зазначено прізвище посадових осіб , які підписали означені акти, не вказано чиї будівельні матеріали використовувались при виконанні робіт , хоча п.3.4. Договору передбачає виконання робіт Виконавцем з власних ресурсів. Не надано товарно-транспортних накладних , які би свідчили про доставку будівельних матеріалів на будову ,відсутній кошторис на виконання робіт. Неможливість здійснення ТзОВ ТК «Фіона» зазначених робіт підтверджується і висновками відпрацювання останнього ГОВ Харківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області /Акт перевірки , стор. 10-18./

Щодо господарських відносин позивача із ТзОВ «Мелана» судом встановлено наступне.

З Договору № 01/08/14-09 від 01.08.2014 року вбачається ,що позивач-Замовник за договором доручає , а Виконавець- ТзОВ «Мелана» приймає на себе зобов»язання виконати проектні , електромонтажні , пусконалагоджувальні та інші роботи по електропостачанню згідно замовлень Замовника. З Ліцензії Державної архітектурно-будівельної інспекції України с.АЕ № 290282 ,виданої вбачається ,що ТзОВ «Мелана» надано право на виконання даних робіт.

Однак з Актів приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2014 року по об»єктах : м.Львів вул.. Іл.Свенціцького 17,Врубеля,15.Радість,10-а вбачається ,що в Актах не зазначено номера та дати договору /підряду чи субпідряду/ , позивач визначений як Замовник, хоча об»єкти йому не належали , а ТзОВ «Мелана» визначений ,як Генпідрядник . Не зазначено прізвище посадових осіб , які підписали означені акти, не вказано чиї будівельні матеріали використовувались при виконанні робіт , хоча п.3.4. Договору передбачає виконання робіт Виконавцем з власних ресурсів. Не надано товарно-транспортних накладних , які би свідчили про доставку будівельних матеріалів на будову ,відсутній кошторис на виконання робіт. Неможливість здійснення ТзОВ «Мелана» зазначених робіт підтверджується і висновками відпрацювання останнього Західної ОДПІ м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області /Акт перевірки , стор. 31-34./

Крім цього , згідно актів від 12.08.14 № 325, № 326 та податкових накладних від 12.08.14 № 325. №326, ТзОВ «Мелана» виконані електромонтажні, пусконалагоджувальні роботи, роботи по приєднанню до електричних мереж електроустановок багатоквартирного житлового будинку за адресою: м.Львів, вул. Радість 10;

Проте, згідно відповіді ТзОВ «Бізнес-Вектор ДК» від 26.02.15 № 2602/1. яке є забудовником житлового будинку, розташованих за адресою у м.Львові по вул. Радість 10. фактичним виконавцем робіт виступало 'ГзОВ «Енергорембізнес».

Згідно акту від 20.08.14 № 353 та податкової накладної від 20.08.14 № 353. ТзОВ «Мелана» виконані електромонтажні роботи по реконструкції електромереж котельні, розташованої за адресою: м.Львів. вул.Іларіона Свєнціцького 17.

Проте, згідно відповіді Українського католицького університету від 01.04.15 № 80/15. такі роботи виконувалися ТзОВ «Енергорембізнес».

Згідно акту від 19.ІЇ8'Г4№ 341 та податкової накладної від 19.08.14 № 341. ТзОВ «Мелана» виконані проектні, електромонтажні, пусконалагоджувальні роботи по електропостачанню житлового будинку за адресою: м.Львів, вул. М. Врубеля 15.

Проте, згідно відповіді ТзОВ «Галжитлобуд» від 06.03.15 № 1/03-1, яке є забудовником житлового будинку за адресою: м.Львів, вул. М. Врубеля 15 фактичним виконавцем зазначених робіт виступало ТзОВ «Енергорембізнес».

Щодо господарських відносин позивача із ТзОВ «НІК-Електроніка» судом встановлено наступне.

З Договору поставки № 107 від 02 вересня 2013 року вбачається ,що ТзОВ «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» -Постачальник зобов»язується поставити ТзОВ «Енергорембізнес».Товар. Поставка здійснюється франко-склад постачальника.Позивачем на підтвердження реальності господарських операцій надано копії видаткових накладних , однак не надано докази доставки означеної кількості товарів з м.Києва в м.Львів /ТТН,путьові листи, тощо/..З Акту перевірки /стор. 34-36 / вбачається ,що ТзОВ «ЕРБ» перераховувались кошти ТзОВ «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження об»єкту оподаткування,несплати податків.

Щодо господарських відносин позивача із ПП «Діслав» судом встановлено наступне.

З Договору поставки № 01/08/14-03 від 01 серпня 2014 року вбачається ,що ПП «Діслав» -Постачальник зобов»язується поставити ТзОВ «Енергорембізнес» Товар..Позивачем на підтвердження реальності господарських операцій надано копії видаткових накладних , однак не надано докази доставки означеної кількості товарів з м.Києва в м.Львів /ТТН,путьові листи, тощо/, в видаткових накладних не зазначено прізвище особи , яка прийняла товар , не вказано номер і дата видачі довіреності..З Акту перевірки /стор. 38-42 / вбачається ,що ТзОВ «Енергорембізнес». перераховувались кошти ПП «Діслав» без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження об»єкту оподаткування,несплати податків

Щодо господарських відносин позивача із ТзОВ «Ніка-Трейдінг» судом встановлено наступне.

З Договору № 02/09/13-05 від 02.09.2013 року вбачається ,що позивач-Замовник за договором доручає , а Виконавець- ТзОВ «Ніка-Трейдінг» приймає на себе зобов»язання виконати проектні , електромонтажні , пусконалагоджувальні та інші роботи по електропостачанню згідно замовлень Замовника. З Ліцензії Державної архітектурно-будівельної інспекції України с.АЕ № 261055 вбачається ,що ТзОВ «Ніка-Трейдінг» надано право на виконання даних робіт.

Однак з Актів приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року по об»єктах : м.Львів вул..Трускавецька., м.Львів вул..Кривоноса 19.7, с.Зубра смт.Щирець, с.Малехів , м.Львів вул.. Вашингтона,8,Наукова,7,Наукова ,2-а Малоголосківська ,8д,Широка,85Скрипника ,Стрийська вбачається ,що в Актах не зазначено номера та дати договору /підряду чи субпідряду/ , позивач визначений як Замовник, хоча об»єкти йому не належали , а ТзОВ «Ніка-Трейдінг» визначений ,як Генпідрядник . Не зазначено прізвище посадових осіб , які підписали означені акти, не вказано чиї будівельні матеріали використовувались при виконанні робіт , хоча п.3.4. Договору передбачає виконання робіт Виконавцем з власних ресурсів. Не надано товарно-транспортних накладних , які би свідчили про доставку будівельних матеріалів на будову ,відсутній кошторис на виконання робіт. Згідно актів від 07.11.13 № 216, від 24.12.13 р. № 283 та податкових накладних від 07.11.13 № 216, від 24.12.13 № 283, ТзОВ «Ніка-Трейдінг» виконані електромонтажні та пусконалагоджувальні роботи по влаштуванню обліку електроенергії і ремонту електрообладнання та роботи щодо ремонту кабельної лінії за адресою: Львівська область. Жовківський район, с. Малехів. вул. Нова 20а.

Проте, згідно відповіді ТзОВ «Карпати-логістик» від 20.03.15 № 78, яке знаходиться за адресою: Львівська область, Жовківський район, с. Малехів. вул. Нова 20а. що підтверджується відповіддю Малехівської сільської ради від 03.03.15 № 91/02-13. в лис- топаді та грудні 2013 року електромонтажні роботи по ремонту електрообладнання виконувалися ТзОВ «Енергорембізнес».

Згідно актів від 02.12.13 № 134 та податкових накладних від 02.12.13 № 134. ТзОВ «Ніка-Трейдінг» виконані роботи по ремонту кабельної лінії КЛ-10 КВ за адресою: Пустомитівський районі, смт. Щирець, вул. Золотогірська 44.

Проте, згідно відповіді ТзОВ «Щирецький завод залізобетонних виробів» від 25.03.15 № 1/41, фактичним виконавцем ремонтних робіт кабельної лінії є ТзОВ «Енергорембізнес».

Таким чином, фактичним виконавцем робіт виступало ТзОВ «Енергорембізнес». а не «ТзОВ «Ніка-Трейдінг», відтак, первинні документи, якими позивач обгрунтовує реальність господарських операцій містять недостовірні дані, тому не можуть використовуватися платником податків при формуванні даних податкового обліку.

Згідно з ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні.

Виходячи з вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 №996-ХГУ обґрунтування відображення господарських операцій в податковому обліку здійснюється на підставі даних бухгалтерського обліку.

У статті 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» зазначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Відповідно до вимог п.3.2 ст. З Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Наказом ДПА України «Про затвердження форми декларації з податку на прибуток підприємства та порядку її складання» від 29.03.2003 р. №143, передбачено, що дані, наведені в декларації, повинні підтверджуватись первинними документами обліку та відповідати податковому обліку (звітності).

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне збереження записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. за №168/704.

Відповідно до п.п.1.2 п.1 вказаного Положення, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.п.2.1 п.2 Положення).

Відповідно до п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назва документа; дату і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (п.2 ст.9 цього Закону).

Частиною 5 статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» передбачено, що підприємство самостійно визначає облікову політику; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановленим цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форму внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів.

У листі Державної податкової адміністрації України від 08.04.2008р. №3146/6/15-016 зазначено, що частиною другою та третьою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» передбачається, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

На переконання суду, складені позивачем з ТзОВ «Ніка-Трейдінг», ТзОВ «ТК Фіона», ТзОВ «Мелана», ТзОВ «Нік-Електроніка», ПП «НП «Хіміч», ПП «Діслав» документи в сукупності та кожен зокрема не є допустимими доказами господарських операцій, які у них зафіксовані.

Наявність у позивача лише документів, які відповідно до податкового законодавства необхідні для віднесення певних сум до валових витрат та податкового кредиту, зокрема підписаних ТзОВ «Ніка-Трейдінг», ТзОВ «ТК Фіона», ТзОВ «Мелана», ТзОВ «Нік-Електроніка», ПП «НП «Хіміч», ПП «Діслав» актів та податкових накладних, сама по собі не є підставою для їх включення до податкового кредиту, якщо судом встановлено, що господарських правовідносин у дійсності не було.

Встановлені судом вищенаведені фактичні обставини справи свідчать про те, що документи (в т.ч. договори, видаткові та податкові накладні) позивачем з ТзОВ «Ніка-Трейдінг», ТзОВ «ТК Фіона», ТзОВ «Мелана», ТзОВ «Нік-Електроніка», ПП «НП «Хіміч», ПП «Діслав» підписані про людське око, без наміру щодо виникнення та виконання зобов'язань, і лише з метою документального оформлення придбання товару, з однією метою - отримати податкову вигоду шляхом формування валових витрат та податкового кредиту (безпідставно отримати відшкодування з Державного бюджету України тощо).

Відсутність судового рішення про визнання недійсними правочинів між позивачем і вказаними контрагентами само по собі не свідчить про реальність виконання цих правочинів зазначеними суб'єктами. Укладення правочину не є доказом його виконання. Відтак, установлення факту недійсності правочину, який опосередковує відповідну господарську операцію, не є необхідною умовою для визначення податковим органом зобов'язань платнику податків у разі, якщо буде встановлено відсутність реального вчинення цієї господарської операції.

Враховуючи наведене, висновок податкового органу про неправомірне включення позивачем до складу податкового кредиту сум, сплачених ТзОВ «Ніка-Трейдінг», ТзОВ «ТК Фіона», ТзОВ «Мелана», ТзОВ «Нік-Електроніка», ПП «НП «Хіміч», ПП «Діслав» є обґрунтованим.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінюючи рішення відповідача на відповідність ч. 3 ст. 2 КАС України, суд вважає, що вони прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України; з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та неупереджено. За таких обставин суд вважає, що вимоги є необґрунтованими, а тому у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергорембізнес» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення слід відмовити повністю.

Судові витрати в сумі 487 грн 20 коп. покласти на позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергорембізнес «

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергорембізнес « до Державного бюджету України /одержувач коштів -УДКСУ у Залізничному районі м.Львова ,код одержувача 38007594.банк одержувача -ГУ ДКСУ у Львівській області ,МФО -825014 ,рахунок 4003.код класифікації доходів бюджету -22030001, призначення платежу « судовий збір за подання позову товариства з обмеженою відповідальністю « Енергорембізнес « до Державної податкової інспекції у Шевченкіському районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень , Львівський окружний адміністративний суд /, решту судового збору у розмірі 4384, 80 грн.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7, 14, 23, 86, 94, 99, 100, 128, 158, 159, 160, 161, 163, 162, 165 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергорембізнес» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити повністю.

Судові витрати в сумі 487 грн 20 коп. покласти на позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергорембізнес «

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергорембізнес « до Державного бюджету України /одержувач коштів -УДКСУ у Залізничному районі м.Львова ,код одержувача 38007594.банк одержувача -ГУ ДКСУ у Львівській області ,МФО -825014 ,рахунок 4003.код класифікації доходів бюджету -22030001, призначення платежу « судовий збір за подання позову товариства з обмеженою відповідальністю « Енергорембізнес « до Державної податкової інспекції у Шевченкіському районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень , Львівський окружний адміністративний суд /, решту судового збору у розмірі 4384, 80 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку та в строки, передбачені ст.186 КАС України та набуває законної сили в порядку, передбаченому ст.254 КАС України.

Суддя Дем'яновський Г.С.