Справа № 809/1811/15
Суддя: Кишинський М.І.
Дата ухвалення: 2015-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2015 р. Справа № 809/1811/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді: Кишинського М.І.

за участю секретаря судового засідання: Мельник О.Я..

позивача: Баралецька М.В.

відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за поданням: Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області

до відповідача: Комунального підприємства "Технічний центр "Сервіс-Авто"

про стягнення заборгованості за податковим боргом в сумі 41203,68 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

05.05.2015 року о 15:30 год. Державна податкова інспекція у м. Івано-Франківську Головного управління державної фіскальної служби в Івано-Франківській області звернулася в суд в порядку статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України із поданням про стягнення з Комунального підприємства "Технічний центр "Сервіс-Авто" про стягнення заборгованості за податковим боргом в сумі 41203,68 грн.

Вимоги подання мотивовані тим, що у відповідача наявний податковий борг перед бюджетом з податку на прибуток та податку на додану вартість в сумі 41203,68 грн., який виник в результаті несплати відповідачем узгоджених податкових зобов'язань згідно поданим ним до податкового органу декларацій з податку на прибуток та податку на додану вартість, а також на момент подачі заявником до суду подання, відповідачем не сплачений. Представник заявника у судовому засіданні подання підтримав з підстав, викладених у поданні, та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується телефонограмою наявною в матеріалах справи.

Розглянувши подання, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що внесене подання органу державної фіскальної служби є обґрунтованим та підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 16.04.2015 року відповідачем подано до ДПІ у м. Івано-Франківську податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2015 року, якою узгоджено податкове зобов'язання платника податків із податку на додану вартість за вказаний період у сумі 41203,68 грн.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, врегульовані Податковим кодексом України, який визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Таким чином, суд зазначає, що податкове зобов'язання, визначене відповідачем у вищевказаній податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2015 року, є узгодженим.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами України з питань митної справи.

Відповідно до пункту 36.1 статті 36 цього Кодексу податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно пункту 203.2 статті 203 розділу V "Податок на додану вартість" Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Пунктом 203.1 цієї статті встановлено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що самостійно узгоджена Комунальне підприємство "Технічний центр "Сервіс-Авто" сума податкового зобов'язання, визначена ним у податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2015 року, підлягала сплаті відповідачем у строк, встановлений пунктом 203.2 статті 203 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податкового боргу органи податкової служби зобов`язані зарахувати кошти що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напрямку сплати, визначеного платником податку.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що у зв'язку із не виконанням відповідачем визначеного Законом обов'язку, за останнім залишається непогашеною заборгованість зі сплати податку на додану вартість за березень 2015 року у сумі 41203,68 грн.

У відповідності до вимог абзацу 1 пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 цього Кодексу встановлено, що у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що ДПІ у м. Івано-Франківську вручено Комунальному підприємству "Технічний центр "Сервіс-Авто" податкову вимогу форми за № 1242 від 01.06.2012 року, що підтверджується його підписом на корінці даної податкової вимоги.

Таким чином, оскільки податкова вимога форми за № 1242 від 01.06.2012 року року відповідно до статті 60 Податкового кодексу України не є відкликаною, суд вважає підставним звернення заявника до суду з даним поданням без направлення нової податкової вимоги на суму податкового боргу за правилами Податкового кодексу України.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу визначено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що самостійно задеклароване відповідачем податкове зобов'язання зі сплати податку на додану вартість за березень 2015 року у сумі 39128,68 грн. є податковим боргом відповідача, який ним не сплачено.

Наявність заборгованості, яка є предметом стягнення у даній справі, підтверджується обліковою карткою Комунального підприємства "Технічний центр "Сервіс-Авто" за платежем - податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

За таких обставин, податковий борг у сумі 41203,68 грн. підлягає стягненню у судовому порядку.

Відповідно до вимог підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень на підставі подання врегульовано статтею 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання щодо стягнення коштів за податковим боргом.

Відповідно до вимог частини 3 статті 183-3 цього Кодексу подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту виникнення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Статтею 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за узгодженим грошовим зобов'язанням, що виник після надіслання податкової вимоги, за умови закінчення 60 днів з дня надіслання податкової вимоги, а також у разі збільшення податкового боргу, виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення граничного строку, визначеного для добровільної сплати узгодженого грошового зобов'язання до відповідного бюджету.

Судом з'ясовано, що перебіг строку звернення контролюючого органу з відповідним поданням до адміністративного суду, визначеного частиною 3 статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, щодо стягнення з відповідача коштів за податковим боргом з податку на додану вартість за березень 2015 року, почався о 00.01 год. 05.05.2015 року.

Заявником вказане подання внесено до адміністративного суду 05.05.2015 року, тобто з дотриманням строку, визначеного частиною 3 статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Враховуючи вищевикладене, вимоги заявника про стягнення із Комунального підприємства "Технічний центр "Сервіс-Авто" податкового боргу у сумі 41203,68 грн., є обґрунтованими, а подання таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167, 183-3, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовільнити повністю.

Стягнути з поточних рахунків Комунального підприємства "Технічний центр "Сервіс-Авто" (76018, вул.Незалежності 152, м. Івано-Франківськ, іден. код 23802618) в дохід Державного бюджету податковий борг в сумі 41203 (сорок одна тисяча двісті три) гривні 68 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: Кишинський М.І.

Постанова буде складена в повному обсязі 14 квітня 2015 року.