Справа № 872/2а-11/15
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 квітня 2015 рокусправа № 872/2а-11/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Чепурнова Д.В. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську справу за адміністративним позовом Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області до ОСОБА_1, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат», про примусове відчуження земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Нікопольська районна державна адміністрація Дніпропетровської області звернулась до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду із адміністративним позовом, та уточнивши позовні вимоги просила:

- примусово відчужити у державну власність з мотивів суспільної необхідності земельну ділянку площею 2,82 га, що належить на праві власності гр. ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_2 від 28 серпня 2002 року та має наступні характеристики: місцезнаходження - на території Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, площа - 2,82 га: кадастровий номер - НОМЕР_1; цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; категорія - землі сільськогосподарського призначення, за ціною 58162,22 грн. під розміщення об'єктів пов'язаних з видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення (розширення Чкалівського кар'єру № 2 ПАТ «ОГЗК» з видобутку корисних копалин загальнодержавного значення);

- зобов'язати гр. ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку площею 2,82 га, яка розташована на території Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, кадастровий номер НОМЕР_1 протягом 5 (п'яти) днів з дня набрання постановою суду законного рішення;

В обґрунтування позовних вимог, Нікопольська РДА посилалась на те, що земельна ділянка відповідача знаходиться на території Нікопольського району в межах гірничого відводу, наданого ПАТ «ОГЗК», яке здійснює видобуток корисних копалин (марганцевої руди) загальнодержавного значення, у зв'язку з чим, у ПАТ «ОГЗК» звернулось до позивача з клопотанням про надання дозволу на викуп зазначеної земельної ділянки. За наслідками розгляду клопотання Головою Нікопольської райдержадміністрації прийнято розпорядження про надання дозволу на викуп земельної ділянки гр. ОСОБА_1 Проте, у зв'язку з неотриманням від власника земельної ділянки згоди на здійснення добровільного відчуження земельної ділянки, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом для вирішення питання щодо примусового відчуження земельної ділянки, яка перебуває у власності гр. ОСОБА_1 в порядку визначеному Законом України "Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності" (далі - Закон № 1559-VІ).

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги посилаючись на доводи адміністративного позову, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача, в судовому засідання, заперечувала проти позовних вимог посилаючись на доводи викладені в письмових запереченнях та просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи ПАТ "ОГЗК" в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, наголошуючи на загальнодержавному значенні власного виробництва, яке також відіграє стратегічне значення для економіки України. Крім того, ПАТ "ОГЗК" зазначає, що без викупу земельних ділянок по фронту роботи кар'єрів, в тому числі без викупу земельної ділянки відповідача, подальше розширення кар'єрів та як наслідок робота ПАТ "ОГЗК" є неможливими. Зазначив, що на рахунках підприємства маються кошти частина яких буде направлена на відшкодування вартості оціненого майна відповідача, просить задовольнити заявлені Нікопольської райдержадміністрацією позовні вимоги у повному обсязі.

Вислухавши пояснення учасників процесу та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справі підтверджено, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_2 від 28 серпня 2002 року у власності громадянки ОСОБА_1 знаходиться земельна ділянка площею 2,82 га, кадастровий номер - НОМЕР_1; цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; категорія - землі сільськогосподарського призначення, знаходиться на території Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області.

У зв'язку з тим, що вказана земельна ділянка знаходиться в кар'єрному полі Чкалівського кар'єру № 2 в межах гірничого відводу, наданого ПАТ "ОГЗК" відповідно до акту, виданого Державною службою гірничого нагляду та промислової безпеки України 26 грудня 2011 року №1921, з метою розробки Західної ділянки Нікопольського родовища марганцевих руд, ПАТ "ОГЗК" звернулось до Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області з метою врегулювання питання щодо відчуження земельної ділянки відповідача.

Розпорядженням голови Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 23 квітня 2014 року №Р-157/0/321-14 розпочато процедуру відчуження шляхом викупу земельних ділянок, які перебувають у власності фізичних осіб, для суспільних потреб, та затверджено попередні заходи (а.с. 8).

Пунктами 1, 2 Розпорядженням №Р-663/0/321-14 від 04.09.2014 року "Про відчуження шляхом викупу земельної ділянки громадянки ОСОБА_1 площею 2,82 га для суспільних потреб" (з урахуванням виправлень внесених Розпорядженням №Р-815/0/321-14 від 11.11.2014 року) затверджений розмір викупної ціни земельної ділянки у сумі 58162,22 гривень та вирішено викупити земельну ділянку, про що письмово повідомлено власника земельної ділянки (а.с. 13, 16).

05 вересня 2014 року Нікопольською РДА Дніпропетровської області на адресу відповідача направлено письмове повідомлення про викуп земельної ділянки за ціною 58162,22 грн.

Викупна ціна в подальшому була підтверджена на підставі звіту про експертну оцінку земельної ділянки від 25.10.2014 року, виконаного суб'єктом оціночної діяльності - оцінювачем ТОВ «Бізнес-Експерт» на підставі договору субпідряду від 10 січня 2013 року № 10/01/01, укладеного з Державним підприємством «Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», визначеного Публічним акціонерним товариством «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» як ініціатором відчуження об'єкту нерухомого майна. Звіт з експертної грошової оцінки земельної ділянки отримав позитивну рецензію експерта-оцінювача ОСОБА_2

ОСОБА_1 не погодилась з викупною ціною та 25.11.2014 року подала до Нікопольської РДА повідомлення про надання згоди на проведення переговорів щодо викупу земельної ділянки за ціною 165159,00 грн. відповідно до висновку Новомосковського бюро експертної оцінки (а.с. 20).

Відповідно до ст.15 Закону № 1559-VІ у разі неотримання згоди власника земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з викупом цих об'єктів для суспільних потреб зазначені об'єкти можуть бути примусово відчужені у державну чи комунальну власність лише як виняток з мотивів суспільної необхідності і виключно під розміщення, зокрема, об'єктів, пов'язаних із видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення. Примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, допускається, як виняток, з мотивів суспільної необхідності лише в разі, якщо будівництво зазначених у частині першій цієї статті об'єктів передбачається здійснити із застосуванням оптимального варіанта з урахуванням економічних, технологічних, соціальних, екологічних та інших чинників. Примусове відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності здійснюється за рішенням суду.

У зв'язку з ненаданням ОСОБА_1 згоди на проведення переговорів щодо відчуження шляхом викупу для суспільних потреб земельної ділянки, прийнято розпорядження №Р-815/0/321-14 від 11.11.2014 року (з урахуванням виправлень внесених Розпорядженням №Р-949/0/321-14 від 26.12.2014 року) яким вирішено звернутись до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду з позовом про примусове відчуження у державну власність, з мотивів суспільної необхідності, земельної ділянки площею 2,82 га, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Доводи відповідача про недійсність зазначених розпоряджень у зв'язку з порушенням норм Закону № 1559-VІ в частині строків розгляду пропозиції ПАТ «ОГЗК» про викуп земельних ділянок, суд оцінює критично, оскільки права відповідача в даному випадку порушені не були, а ПАТ «ОГЗК» такі дії Нікопольської РДА не оскаржує.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам з приводу можливості здійснення примусового відчуження земельної ділянки, що належить ОСОБА_1 з мотивів суспільної необхідності, суд виходить з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону №1599-VI, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та в порядку, визначених цим Законом, мають право викупу земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, для таких суспільних потреб.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону №1599-VI, викуп земельних ділянок для суспільних потреб, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, може здійснюватися за умови відшкодування їх вартості відповідно до закону.

За приписами ч. 4 ст. 4 Закону №1599-VI, викуп земельних ділянок для суспільних потреб, примусове відчуження земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності здійснюються як виняток з дотриманням вимог екологічної безпеки, із забезпеченням подальшого раціонального використання земельних ділянок, у разі якщо об'єкти, визначені у статтях 8 і 9 цього Закону, можна розмістити виключно на земельних ділянках, що відчужуються, або якщо розміщення таких об'єктів на інших земельних ділянках безпосередньо завдасть значних матеріальних збитків або спричинить негативні екологічні наслідки відповідній територіальній громаді, суспільству або державі в цілому.

Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону №1599-VI, заходи щодо відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності здійснюються за рахунок коштів відповідних бюджетів та коштів юридичних осіб, що ініціювали відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна для суспільних потреб.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону №1599-VI, органи виконавчої влади відповідно до своїх повноважень та в порядку, визначених цим Законом, приймають рішення про викуп земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені (крім об'єктів, викуп яких віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування), для таких суспільних потреб, зокрема, з метою розміщення та обслуговування об'єктів, пов'язаних із видобуванням корисних копалин.

Також, згідно із ч. 1 ст. 15 Закону №1599-VI, у разі неотримання згоди власника земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з викупом цих об'єктів для суспільних потреб зазначені об'єкти можуть бути примусово відчужені у державну чи комунальну власність лише як виняток з мотивів суспільної необхідності і виключно під розміщення об'єктів, пов'язаних з видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 16 Закону №1599-VI, орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що прийняв рішення про відчуження земельної ділянки, у разі недосягнення згоди з власником земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, щодо їх викупу для суспільних потреб відповідно до розділу II цього Закону звертається до адміністративного суду із позовом про примусове відчуження зазначених об'єктів. Вимога про примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, підлягає задоволенню, у разі якщо позивач доведе, що будівництво, капітальний ремонт, реконструкція об'єктів, під розміщення яких відчужується відповідне майно, є неможливим без припинення права власності на таке майно попереднього власника.

Аналіз зазначених норм права в своїй сукупності свідчить про те, що визначальною підставою для примусового відчуження земельної ділянки, що знаходиться в приватній власності з мотивів суспільної необхідності є фактичне доведення органом місцевого самоврядування неможливості проведення подальшого видобування корисних копалин, або інших суспільно потрібних дій без припинення права власності на земельну ділянку відповідача.

Під час розгляду справи судом встановлено обставини, які свідчать що Публічне акціонерне товариство «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» здійснює діяльність з видобутку корисних копалин загальнодержавного значення (марганцевої руди) західної частини Нікопольського марганцевого родовища на території Нікопольського марганцевого родовища на території Нікопольського району Дніпропетровської області на підставі Спеціального дозволу на користування надрами №597 від 06.08.1996 року.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 року №827 марганцева руда, яку видобуває підприємство, входить до переліку корисних копалин загальнодержавного значення.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.12.2004 року №1723 ПАТ "ОГЗК" включено до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки України.

Так, земельна ділянка відповідача знаходиться в межах гірничого відводу, наданого ПАТ "ОГЗК" згідно Акту про надання гірничого відводу, виданого Державною службою гірничого нагляду та промислової безпеки України 26 грудня 2011 року за №1921. Згідно з вказаного акту, у межах гірничого відводу підлягають використанню поклади марганцевих руд.

В судовому засіданні судом було досліджено карту місцевості, в якій розташована земельна ділянка відповідача, вислухано пояснення сторін по даному питанню, та встановлено, що по фронту робіт кар'єрів з видобування корисних копалин, в межах гірничого відводу ПАТ "ОГЗК", знаходяться земельні ділянки приватної власності сільськогосподарського призначення, в тому числі й ділянка відповідача, без викупу яких, розширення кар'єрів з видобування корисних копалин та подальша робота підприємства не є можлива.

Отже, діяльність ПАТ "ОГЗК" - підприємства, що має стратегічне значення неможливе без припинення права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розміром 2,82 га.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено суспільну необхідність та мотиви суспільної потреби у примусовому відчуженні земельної ділянки ОСОБА_1 для проведення ПАТ "ОГЗК" подальшого видобування марганцевої руди, що має стратегічне значення до держави. Вказане є достатньою підставою для задоволення вимоги Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області примусово відчужити земельну ділянку, площею 2,82, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1

З наведеного вбачається, що доводи відповідача щодо не доведення суспільної необхідності та необґрунтованості примусового відчуження саме її земельної ділянки є безпідставними.

Під час розгляду справи встановлено, що причиною спору між сторонами є наявність суперечностей щодо грошової оцінки земельної ділянки, яка підлягає вилученню.

Відповідно до ст.1 Закону № 1559-VІ викупна ціна - вартість земельної ділянки (її частини), житлового будинку, інших будівель, споруд, багаторічних насаджень, що на ній розміщені, з урахуванням збитків, завданих власнику внаслідок викупу земельної ділянки, у тому числі збитків, що будуть завдані власнику у зв'язку з достроковим припиненням його зобов'язань перед третіми особами, зокрема упущена вигода.

Згідно із ст. 5 Закону №1599-VI, викупна ціна включає вартість земельної ділянки (її частини), житлового будинку, інших будівель, споруд, багаторічних насаджень, що на ній розміщені, з урахуванням збитків, завданих власнику внаслідок викупу земельної ділянки, у тому числі збитків, що будуть завдані власнику у зв'язку з достроковим припиненням його зобов'язань перед третіми особами, зокрема упущена вигода, у повному обсязі. Розмір викупної ціни затверджується рішенням органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, що здійснює викуп земельної ділянки, або встановлюється за рішенням суду.

Вартість земельної ділянки, що відчужується або передається у власність замість відчуженої, визначається на підставі її експертної грошової оцінки, проведеної відповідно до закону.

Суб'єкти оціночної діяльності для проведення такої оцінки визначаються органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування або особою, яка ініціювала відчуження об'єктів нерухомого майна, в порядку, визначеному законом, а вартість надання послуг з рецензування або проведення державної експертизи звітів з експертної грошової оцінки сплачується за рахунок коштів відповідних бюджетів.

У разі, якщо власник виступає проти відчуження свого нерухомого майна за оцінкою, проведеною суб'єктом оціночної діяльності, визначеним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, він може залучити іншого суб'єкта оціночної діяльності для визначення вартості нерухомого майна чи проведення рецензування звіту з оцінки такого майна. У цьому разі витрати на виконання таких послуг несе власник майна.

Таким чином доводи відповідача про те, що ПАТ "ОГЗК" не є суб'єктам який наділений правом замовляти проведення оцінки викупного майна є безпідставними та спростовуються викладеним.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Закону України «Про оцінку землі» (далі - Закон № 1378-IV), експертна грошова оцінка вільних від будівель та споруд земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, що проводиться у зв'язку з викупом цих земельних ділянок для суспільних потреб чи їх примусовим відчуженням з мотивів суспільної необхідності, проводиться на основі методичного підходу капіталізації чистого операційного або рентного доходу від використання земельних ділянок з урахуванням їх використання за цільовим призначенням (використанням), встановленим на день прийняття рішення про викуп таких земельних ділянок для суспільних потреб.

Як вбачається із матеріалів справи, викупна ціна належної відповідачу земельної ділянки визначена на підставі Звіту про експертну оцінку земельної ділянки, проведену на замовлення ПАТ «Орджонікідзевський ГЗК» Державним підприємством «Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» у особі ТОВ «Бізнес-Експерт» - оцінювач ОСОБА_4 Згідно змісту вказаного Звіту при проведенні оцінки земельної ділянки застосовано, в тому числі, методичний підхід, що базується на капіталізації чистого операційного доходу (визначається на основі аналізу ринкових ставок орендної плати за землю) та рентного доходу (як різниці між очікуваним доходом від продукції, одержуваної на земельній ділянці (фактичної або умовної) та виробничими витратами і прибутком виробника) та передбачає визначення розміру вартості земельної ділянки від найбільш ефективного її використання з урахуванням установлених обтяжень та обмежень. Вказаний методичний підхід включає визначення вартості земельної ділянки як поточної вартості майбутніх доходів від її використання та продажу.

Вищенаведене свідчить про відповідність Звіту вимогам як ч.2 ст.19 Закону № 1378-IV, так і ст.ст.1, 5 Закону № 1559-VІ щодо складових викупної ціни.

Доводи відповідача про недійсність звіту, про оцінку земельної ділянки виконаного ОСОБА_3, у зв'язку з невиконанням оцінювачем вимоги щодо обов'язкового підвищення кваліфікації не рідше одного разу в два роки суд оцінює критично з огляду на наступне.

Достатній фаховий рівень підготовки оцінювача за програмою базової підготовки для самостійного проведення оцінки майна ОСОБА_3 підтверджується кваліфікаційним свідоцтвом Серія НОМЕР_3 від 09 лютого 2008 року.

Статтею 14 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що оцінювачі зобов'язані не рідше одного разу в два роки підвищувати кваліфікацію за програмою підвищення кваліфікації. Невиконання цієї вимоги є підставою для зупинення дії кваліфікаційного свідоцтва оцінювача.

Відповідно до п. 10 «Порядку видачі Кваліфікаційного свідоцтва оцінювача з експертної грошової оцінки земельних ділянок» затвердженого Наказом Державного агентства земельних ресурсів України № 116 від 10.08.2007 року, підставою для зупинення дії Кваліфікаційного свідоцтва оцінювача з експертної грошової оцінки земельних ділянок є невиконання вимоги щодо обов'язкового підвищення кваліфікації не рідше одного разу в два роки.

Разом з тим, нормами Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що рішення про зупинення дії кваліфікаційного свідоцтва приймається Фондом державного майна України у разі невиконання оцінювачем вимог частини третьої статті 14 цього Закону, зазначення ним свідомо неправдивих даних, що призвело до викривлення інформації про оцінювача в Державному реєстрі оцінювачів.

Таким чином, не проходження оцінювачем не рідше одного разу в два роки підвищення кваліфікації не дає підстав вважати його кваліфікаційне свідоцтво зупиненим, без прийняття Фондом державного майна України відповідного рішення.

Враховуюче викладене, суд вважає, що подане представником відповідача клопотання про виключення звіту з числа доказів в порядку ч.3 ст.143 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає відхиленню через відсутність обставин, які б свідчили про його фальшивість або недостовірність.

Наданий відповідачем при розгляді справи Звіт про оцінку спірної земельної ділянки від 04 лютого 2105 року, виконаний суб'єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, із визначенням ринкової вартості земельної ділянки в сумі 250100,00 грн., не може бути використаний для визначення ціни земельної ділянки, яка відчужується з мотивів суспільної необхідності на підставі Закону № 1559-VІ, оскільки за вказаним звітом оцінка земельної ділянки виконана із застуванням методичного підходу зіставлення цін продажу подібних земельних ділянок, що суперечить вимогам ч.2 ст.19 Закону № 1378-IV та не відповідає меті оцінки.

Відповідно до п.7 Методики експертної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2002 року № 1531, методичний підхід, що базується на капіталізації чистого операційного або рентного доходу (фактичного чи очікуваного) передбачає визначення розміру вартості земельної ділянки від найбільш ефективного використання земельної ділянки з урахуванням установлених обтяжень та обмежень. Чистий операційний дохід визначається на основі аналізу ринкових ставок орендної плати за землю. Рентний дохід розраховується як різниця між очікуваним доходом від продукції, одержуваної на земельній ділянці (фактичної або умовної), та виробничими витратами і прибутком виробника. Для поліпшеної земельної ділянки дохід із землі визначається шляхом розподілення загального доходу між її фізичними компонентами - землею та земельними поліпшеннями.

Згідно п.14 цієї Методики для визначення вартості земельної ділянки на підставі капіталізації доходу від орендних платежів чистий операційний дохід обчислюється як різниця між доходом від орендних платежів, розмір яких визначається шляхом аналізу ринку оренди, та щорічними витратами, пов'язаними з утриманням та експлуатацією ділянки.

Експертна оцінка надана відповідачем містить лише виклад цінових пропозицій щодо укладення угод купівлі - продажу земельних ділянок в Дніпропетровській та Запорізькій областях для подальшого ведення сільського господарства або здачі в оренду земельної ділянки. Вказані пропозиції не можуть бути використані як база визначення ринкової вартості оцінюваного майна, оскільки цивільна угода з купівлі - продажу земельної ділянки чи її оренди для приватного використання в комерційних цілях не є відповідною угоді відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності для подальшого видобування корисних копалин, як того вимагає державний стандарт оцінки майна та майнових прав.

Крім цього, з урахуванням встановленого відповідно до п.п.«б» п.15 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України мораторію на відчуження земель сільськогосподарського призначення та цільового призначення належної відповідачу земельної ділянки для особистого селянського господарства порівняння пропозицій продаж земельних ділянок при визначенні вартості спірної земельної ділянки є необґрунтованим.

За вказаними обставинами колегія суддів вважає, що звіт про експертну оцінку, виконаний на замовлення ПАТ «ОГЗК» Державним підприємством «Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» у особі ТОВ «Бізнес-Експерт», містить об'єктивну інформацію щодо вартості спірної земельної ділянки та підлягає врахуванню при встановленні її викупної ціни.

Суд також вважає безпідставними доводи відповідача про відшкодування упущеної вигоди з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України упущена вигода - доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Разом з тим, як зазначила сама відповідач в запереченнях на адміністративний позов, земельна ділянка площею 2,82 га вже використовується третьою особою для видобування марганцевої руди, отже не може бути здана відповідачем в оренду, що свідчить про відсутність підстав для відшкодування упущеної вигоди.

Також, стосовно заперечень відповідача, колегія суддів вважає, за необхідне зазначити, що відповідачем, яка була належним чином повідомлена Нікопольською РДА про прийняте рішення щодо викупу земельної ділянки площею 2,82 га, яка належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії Серії НОМЕР_2 від 28 серпня 2002 року у власності громадянки ОСОБА_1 знаходиться земельна ділянка площею 2,82 га, кадастровий номер - НОМЕР_1; цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; категорія - землі сільськогосподарського призначення, знаходиться на території Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області; за ціною 58162,22 грн. під розміщення об'єктів, пов'язаних із видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення (розширення Чкалівського кар'єру ПАТ "ОГЗК" з видобутку корисних копалин загальнодержавного значення), під час розгляду даної справи не було надано суду в порушення вимог ст. 71 КАС України, будь-яких належних письмових доказів щодо оскарження нею у встановленому порядоку та спосіб рішень Нікопольської РДА (у вигляді розпоряджень) №Р-663/0/321-14 від 04.09.2014 року, №Р-815/0/321-14 від 11.11.2014 року, №Р-815/0/321-14 від 11.11.2014 року та №Р-949/0/321-14 від 26.12.2014 року про існування і зміст яких їй було відомо, що свідчить про неналежне використання ОСОБА_1 наданих їй чинним законодавством України прав щодо захисту свого права власності на земельну ділянку.

Крім того, суд зазначає, що допущення, при винесенні зазначених розпоряджень неточностей, при зазначенні кадастрового номеру відчужуваної земельної ділянки, не дає підстав вважати такі розпорядження незаконними, оскільки в ході судового розгляду встановлено, що дії позивача в процесі виконання вимог Закон № 1559-VІ були направлені саме на відчуження земельної ділянки кадастровий номер - НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1 згідно Акта серії НОМЕР_2 від 28 серпня 2002 року.

З урахуванням встановлених обставин та наявності суспільної необхідності примусового відчуження земельної ділянки відповідача та загальнодержавних інтересів територіальної громади, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 122, ч.1 ст. 158, ст. 162, 183-1 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області - задовольнити.

Примусово відчужити, з мотивів суспільної необхідності, у державну власність об'єкт нерухомого майна - земельну ділянку, площею 2,82 га, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_2 від 28 серпня 2002 року, знаходиться на території Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, кадастровий номер НОМЕР_1; цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія - землі сільськогосподарського призначення, за ціною 58162 (п'ятдесят вісім тисяч сто шістдесят дві) гривні 22 коп. за рахунок коштів Публічного акціонерного товариства «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат».

Зобов'язати ОСОБА_1 звільнити об'єкт нерухомості - земельну ділянку площею 2,82 га, яка розташована на території Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, кадастровий номер НОМЕР_1 протягом 5 (п'яти) днів з дня виплати їй коштів у розмірі 58162,22 гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вищого адміністративного суду України через Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Вищого адміністративного суду України, як суду апеляційної інстанції.

Повний текст виготовлено 24 квітня 2015 року.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова