Справа № 816/1131/15-а
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2015-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

07 травня 2015 рокум. ПолтаваСправа № 816/1131/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Ясиновського І.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання - Петренко О.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Кочука О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Полтавській області про поновлення на роботі та виплата заробітної плати за час вимушеного прогулу, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

08 квітня 2015 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Полтавській області (надалі також - відповідач, Інспекція) про поновлення на посаді начальника відділу контролю у сфері внутрішньої торгівлі, послуг, реклами та розгляду звернень громадян, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу з 02 грудня 2014 року, відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн.

04.09.2015 від позивача надійшло клопотання про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, яке вмотивовано неврученням ОСОБА_1 копії наказу № 65-К від 02.12.2014 про звільнення та не ознайомлення з його змістом (а.с.33-34).

В судовому засіданні позивач підтримав заявлене клопотання, просив визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання.

Оцінюючи обґрунтованість заявленого клопотання суд виходить з наступного.

Частинами 1, 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Зі змісту позовної заяви та пояснень позивача суд вбачає, що 26.01.2015 ОСОБА_1 отримала лист № 01.03-34/1 від 05.01.2015, яким повідомлено про неможливість задоволення заяв від 04.12.2014, 12.12.2014, 05.01.2015 щодо надання матеріальної допомоги, додаткової відпустки та відпустки без збереження заробітної плати у зв'язку із звільненням із займаної посади відповідно до наказу № 65-К від 02.12.2014 (а.с.17), а тому станом на 26.01.2015 вже була обізнана про порушення своїх прав, про що також свідчить заява представника ОСОБА_1. - ОСОБА_5 від 26.01.2015 про видачу копії наказу про звільнення вх.№ 30/01-08. (а.с.70).

Проте, до суду позивач звернувся лише 08.04.2015, тобто з порушенням встановленого чинним законодавством місячного строку звернення до суду, що ОСОБА_1 не спростовується у клопотанні про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними (а.с.33-34).

Крім того, підтриманим позивачем у судовому засіданні клопотанням від 09.04.2015 про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, спростовуються твердження позивача, викладені у позовній заяві від 08.04.2015, про те, що ним не пропущено строк звернення до суду, який на думку позивача повинен обчислюватися з моменту вручення копії наказу.

Разом з тим, вказані позивачем вмотивування поважності причин пропуску строку звернення до суду (невручення копії наказу № 65-К від 02.12.2014 про звільнення та не ознайомлення з його змістом) не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки за приписами статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах місячного строку, який обчислюється з дня, коли ОСОБА_1 дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав та інтересів, в даному випадку з 26.01.2015, а не з моменту отримання Наказу про звільнення, як це зазначає позивач і який станом на момент звернення до суду позивач так і не отримав. Наведені позивачем обставини залежали від його волевиявлення, не були об'єктивно непереборними та пов'язаними з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних процесуальних дій. Інших обставин, які б свідчили про протилежне, позивачем не наведено.

Посилання позивача, як на доказ поважності причин пропуску строку звернення до суду, на обставину, що на її особисті заяви про видачу наказу про звільнення відповідачем не надається наказ № 65-К від 02.12.2014 про звільнення і підтвердження вказаного - посилання на акти прийняття заяв від 05.12.14, 12.12.14, 05.01.15 є необґрунтованими та непідтверджені жодними доказами.

В матеріалах справи наявні акти про прийняття в приймальні Інспекції від колишнього працівника інспекції Якимчук Ліани Валеріївни заяв ОСОБА_1 про надання відпустки, про надання матеріальної допомоги, про надання допомоги на соціально-побутові потреби до чергової відпустки (а.с. 49, 52, 54). Як видно з вказаних актів та не заперечується позивачем нею особисто з 26 січня 2015 року не було подано до Інспекції жодної заяви про отримання наказу № 65-К від 02.12.2014 про звільнення. Представник відповідача в судовому засіданні також підтвердив, що позивач станом на дату засідання жодного разу не зверталася із заявою про отримання вказаного наказу. Наказ № 65-К від 02.12.2014 про звільнення відразу після його прийняття направлявся позивачу на дві відомі відповідачу адреси, одна з яких така ж сама, як адреса, яка зазначена позивачем в позовній заяві і на яку відправлялася кореспонденція з суду. Однак, позивач рекомендовану кореспонденцію від Інспекції, зокрема якою направлено вказаний наказ, не отримувала, у зв'язку із чим вказана рекомендована кореспонденція поверталася до Інспекції із відмітками поштової служби: "за закінченням терміну зберігання", на підтвердження чого представником відповідача надано для суду оригінала вказаної рекомендованої кореспонденції, описи вкладень до цінних листів, фіскальні чеки про направлення цінних листів ОСОБА_1, копії яких судом залучено до матеріалів справи (а.с. 91-94).

Посилання позивача на приписи статті 233 КЗпП України щодо права працівника на звернення до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки, є неналежними та суперечливими з огляду на наступне.

Як з'ясовано судом та не заперечується сторонами по справі, позивач станом як на дату звернення до суду, так і на дату судового засідання не отримана наказ про звільнення, відповідно за приписами вище вказаної статті у позивача ще не виникла подія від якої починає відраховуватися строк на звернення до суду та відповідно не виникло право на звернення до суду, оскільки наказу про звільнення позивачем ще не отримано. За приписами вказаної статті позивач має право звернутися до суду в місячний строк після отримання наказу про звільнення, що, в свою чергу, не позбавляє ОСОБА_1 права звернутися до суду після отримання нею наказу № 65-К від 02.12.2014 про звільнення.

Крім того, судом враховано, що ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.04.2015 позовну заяву ОСОБА_1 до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Полтавській області про поновлення на посаді начальника відділу контролю у сфері внутрішньої торгівлі, послуг, реклами та розгляду звернень громадян Інспекції з питань захисту прав споживачів та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, починаючи з 02 грудня 2014 року, подану 01.04.2015, залишено без розгляду у зв'язку із прощенням місячного строку звернення до суду. Із даним рішенням суду позивач погодилась, у встановленому чинними законодавством порядку її не оскаржила, у зв'язку з чим ухвала суду від 03.04.2015 набрала законної сили 13.04.2015 (а.с. 89).

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Отже, підстав для визнання причин пропуску звернення до суду поважними судом не встановлено, а тому подана ОСОБА_1 позовна заява підлягає залишенню без розгляду. На підставі викладеного, керуючись пунктом 5 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Полтавській області про поновлення на роботі та виплата заробітної плати за час вимушеного прогулу, зобов'язання вчинити дії залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.

Повний текст ухвали виготовлено 12 травня 2015 року.

Суддя І.Г. Ясиновський