Справа № 824/349/15-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/349/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Григораша В.О.;

за участю:

секретаря судового засідання - Сопко В.Ю.;

представника позивача - Кифлюка Р.В.;

представників відповідача - Григорчука В.В., Охримчука В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Чернівецький деревообробний комбінат ЛТД" про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом у якому (з урахування заяви про уточнення позовних вимог від 08.08.2014 року (а.с.37) просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "Чернівецький деревообробний комбінат ЛТД" (далі - відповідач) заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до п.п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за липень 2014 року в сумі 1114,42 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач перебуває на обліку в УПФУ та є платником внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Відповідач використовував працю найманих працівників, у тому числі за професіями, стаж роботи за якими зараховується до спеціального стажу, що надає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі - Закон №1058) та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 (далі - Інструкція №21-1) підприємства, що підтвердили наявність у працівника спеціального трудового стажу відповідно до записів у трудових книжках або виданих уточнюючих довідок, зобов'язані відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відбувається щомісячно до 25 числа у розмірі сум, зазначених у повідомленні Пенсійного фонду. Так, відповідач використовував працю найманих працівників, у тому числі за професіями, стаж роботи за якими зараховується до спеціального стажу, що надає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Зокрема, на даному підприємстві на посаді оздоблювача виробів із деревини працювала ОСОБА_4, що підтверджується пільговими довідками, виданими ТОВ "Чернівецький деревообробний комбінат ЛТД".

Зазначеній особі пенсійним фондом призначена пенсія на пільгових умовах, відповідно до п. "б" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788 (далі - Закон №1788), у зв'язку із чим за липень 2014 року їй виплачено пільгової пенсії на загальну суму 1114,42 грн. Відповідно до Закону №1058 та Інструкції №21-1 підприємства, що підтвердили наявність у працівника спеціального трудового стажу відповідно до записів у трудових книжках або виданих уточнюючих довідок, зобов'язані відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У зв'язку з викладеним УПФУ на адресу відповідача направлено розрахунки сум нарахованих фактичних витрат по виплаті та доставці пенсій призначених на пільгових умовах. Однак, всупереч вищезазначеному ТОВ "Чернівецький деревообробний комбінат ЛТД" зазначені грошові кошти не сплатив, внаслідок чого утворилась заборгованість перед УПФУ за липень 2014 року на загальну суму 1114,42 грн, яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Відповідач, не погоджуючись із позовним вимогами, надав суду письмові заперечення в яких зазначив, що у ТОВ "Чернівецький деревообробний комбінат ЛТД" працювала наймана працівниця ОСОБА_4, яка вийшла на пільгову пенсію 25.05.2009 року.

При виході ОСОБА_4 на пільгову пенсію, відповідач взяв на себе обов'язок відшкодувати витрати Пенсійного фонду на виплату пільгових пенсій до досягнення нею 55 років. Витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пільгових пенсій компенсувалися відповідачем у відповідності зі статтею 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року № 400/97-ВР ( далі - Закон № 400). Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо добровільної сплати єдиного внеску" від 04.04.2013 року № 183-VII (далі - Закон № 183) змінено статтю 2 Закону №400. Тобто зміни у законодавстві України були внесені лише 04.04.2013 року, а відносини щодо виплати ОСОБА_4 пільгової пенсії виникли у 2009 році, до набрання чинності цим Законом. Отже, у зв'язку із досягненням ОСОБА_4 55 річного віку у лютому 2014 року, відповідач правомірно перестав відшкодувати Пенсійному фонду витрати на виплату пенсії ОСОБА_4

Крім того, в судовому засіданні представники відповідача посилались, як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог, на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.12.2014року по справі №824/3097/14-а, що залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.02.2015 року, якою частково задоволено адміністративний позов ТОВ "Чернівецький деревообробний комбінат ЛТД" до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях щодо нарахування після 16.02.2014року ТОВ "Чернівецький деревообробний комбінат ЛТД" зобов`язання за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2014 року з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсії призначеної на пільгових умовах громадянці ОСОБА_4

У зв'язку із зазначеним, посилаючись на положення ст. 58 Конституції України, відповідач вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог та просили суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

Дана адміністративна справа судом першої інстанції слухалась повторно, після скасування ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.02.2015 року №К/800/54753/14 (а.с. 148-150) в касаційному порядку постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 22.08.2014 року №824/2542/14-а (а.с. 73-75) та ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09.10.2014 року №824/2542/14-а (а.с. 101-102), якими задоволено позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях.

Направляючи справу на новий розгляд, Вищий адміністративний суд України в ухвалі 18.02.2015 року №К/800/54753/14 зазначив, що при новому розгляді судам слід звернути увагу на наступне.

За правилами статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом 1 цієї статті, право на пенсію за віком, зокрема, мають жінки, які народилися з 01.10.1958 року по 31.03.1959 року після досягнення ними віку 57 років 6 місяців.

Так, судами встановлено, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а тому за правилами статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за віком в неї виникає 16.08.2016 року, відповідно обов'язок товариства відшкодування спірних витрат припиняється 17.08.2016 року.

Оскільки законом обов'язок по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій покладено на позивача та обставина, яка його припиняє, на момент прийняття спірних розрахунків, ще не настала, висновок судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позову є передчасним.

Разом з тим, постановляючи рішення у справі, суди першої та апеляційної інстанцій не перевірили правильність розрахунку позивачем суми фактичних витрат по виплаті та доставці пенсії ОСОБА_4, призначеної відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за липень 2014 року, що підлягає стягненню з відповідача.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Судом під час нового розгляду справи встановлено, що згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідач зареєстрований, як юридична особа, за адресою - вул. Донбасівська, буд. 1, м. Чернівці, Чернівецька область (а.с.7-8). Відповідач взятий на облік в УПФУ в м. Чернівцях, як платник страхових внесків з 26.03.1994 року за реєстраційним номером , що підтверджується повідомлення про взяття на облік платника єдиного внеску (а.с.6).

Як вбачається з матеріалів справи у відповідача працювала наймана працівниця ОСОБА_4 на посаді оздоблювача виробів із деревини. 25.05.2009 року ОСОБА_4 призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону №1788. На підтвердження права ОСОБА_4 на пільгову пенсію відповідно до п.п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" позивач надав суду копії трудової книжки, довідки про характер виконуваної роботи та протоколів в яких зазначено вид пенсії та отриманий стаж на займаних посадах (а.с.13-16, 168-175).

На адресу відповідача надсилався розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 2014 року, що підлягає щомісячному відшкодуванню, в тому числі за липень 2014року на суму 1114,42 грн по громадянці ОСОБА_4 (а.с. 12).

Окрім того з матеріалів справи судом встановлено, що постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.12.2014 року №824/3097/14-а, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.02.2015 року №824/3097/14-а, визвано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях щодо щомісячного нарахування після 16.02.2015 року ТОВ ВКФ "Чернівецький деревообробний комбінат ЛТД" зобов'язання за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2014 року з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсії призначеної на пільгових умовах громадянці ОСОБА_4 (а.с.188-196).

До вказаних спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Цей критерій вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує Закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

На момент призначення пенсії на пільгових умовах ОСОБА_4 (25.05.2009 р.), чинне законодавство України (Закони №№400,1058, Інструкція №21-1) зобов'язувало її колишнього роботодавця, яким є ТОВ "Чернівецький деревообробний комбінат ЛТД", до досягнення нею пенсійного віку передбаченого ст. 26 Закону №1058, відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №1058 (у редакції станом на 25.05.2009 року) жінки мають право на призначення пенсії за віком після досягнення ними 55 років та наявності страхового стажу не менше п'яти років. Аналогічна норма існувала і у Законі №1788 відповідно до ст. 12 якого право на пенсію за віком мають жінки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Отже аналізуючи зазначені норми у своїй сукупності суд приходить до висновку, що станом на 25.05.2009 року (день призначення пільгової пенсії ОСОБА_4) ТОВ "Чернівецький деревообробний комбінат ЛТД" мало відшкодовувати Управлінню Пенсійного фонду України в м. Чернівцях фактичні витрати пов'язані із виплатою та доставкою пенсії, призначеної на пільгових умовах ОСОБА_4 до досягнення нею пенсійного віку (55 років), а саме до 16.02.2014 року.

Дослідженими матеріалами справи встановлено, що відповідачем до 16.02.2014 року позивачу фактичні витрати пов'язані із виплатою та доставкою пенсії, призначеної на пільгових умовах ОСОБА_4 відшкодовувались у повному обсязі, що не заперечувалось сторонами.

Згідно Закону №1788 право особи на призначення пенсії за віком на пільгових умовах пов'язують із наявністю у такої особи трьох обставин у сукупності: досягнення відповідного пенсійного віку, наявність відповідного загального трудового стажу певного періоду та наявність стажу певного періоду на роботах за Списком №2. При наявності зазначених складових особа має можливість реалізувати своє право на призначення їй та відповідно отримання пільгової пенсії. Дане право, яке реалізоване особою, в силу соціальної спрямованості діяльності Держави та положень принципу верховенства права, згідно якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, не може бути обмежене або скасоване (припинене) та підставі нормативно-правових актів прийнятих після призначення такої пільгової пенсії.

Відповідно до матеріалів справи встановлено, що право на призначення пільгової пенсії ОСОБА_4 реалізувала. Дана пільгова пенсія Пенсійним фондом ОСОБА_4 призначена відповідно до положень Закону №1788.

01.10.2011 року набрав чинності Закон України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VI від 08.07.2011 року (далі - Закон №3668), яким до ст.26 Закону №1058 внесено зміни.

Зокрема відповідно до ч. 1 ст. 26 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

У зв'язку із зазначеними змінами до ст. 26 Закону №1058, а також тим, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року, позивач вважає, що вона мала право на призначення пенсії за віком після досягнення нею 57 року 6 місяців (у даному разі не йде мова про пільгову пенсію). Тому, на думку Управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях, відповідач зобов'язаний відшкодовувати йому фактичні витрати пов'язані із виплатою та доставкою пенсії, призначеної на пільгових умовах ОСОБА_4 до досягнення останньою 57 років 6 місяців, а саме до 16.08.2016 року, що фактично обумовило звернення до суду із цим позовом.

Суд вважає таку позицію позивача помилковою. Так, призначення 25.05.2009 року пільгової пенсії ОСОБА_4 слугувало підставою виникнення правовідносин між Управлінням Пенсійного фонду України в м. Чернівцях та ТОВ "Чернівецький деревообробний комбінат ЛТД" щодо відшкодування витрат пов'язаних із виплатою та доставкою пільгової пенсії. Дані правовідносини, на момент їх виникнення були врегульовані Законами №№1058, 400 та Інструкцією №21-1, в редакціях чинних на той час.

Дані нормативно-правові акти передбачали, що відповідач зобов'язаний відшкодовувати УПФУ фактичні витрати пов'язані з виплатою та доставкою пільговій пенсії ОСОБА_4 до досягнення нею 55 річного віку, а саме до 16.02.2014 року

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09.02.1999 року №1-рп/99 "У справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів" роз'яснив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже враховуючи зазначене вище, положення Закону №3668, яким до ст.26 Закону №1058 внесено зміни, не можуть бути застосовані до правовідносин, які виникли 25.05.2009 року між Управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях та ТОВ "Чернівецький деревообробний комбінат ЛТД" щодо відшкодування витрат пов'язаних із виплатою та доставкою пільгової пенсії ОСОБА_4, оскільки на той час вони були врегульовані іншими нормативно-правовим актами (Законами №№1058, 400 та Інструкцією №21-1, в редакціях чинних на той час).

Закон №3668 не містить норм, які передбачають його зворотну дію в часі.

Також, судовим розглядом було встановлено, що постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.12.2014 року №824/3097/14-а, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.02.2015 року №824/3097/14-а, визвано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях щодо щомісячного нарахування після 16.02.2015 року ТОВ ВКФ "Чернівецький деревообробний комбінат ЛТД" зобов'язання за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2014 року з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсії призначеної на пільгових умовах громадянці ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За таких обставин, позивач не мав права на збільшення строку відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_4 до досягнення нею пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону №1058 (зі змінами та доповненнями), оскільки ОСОБА_4 вийшла на пенсію до прийняття Закону № 3668 та на неї не розповсюджується його дія. Включення ОСОБА_4 до розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за липень 2014 року у даному разі є неправомірним, що також підтверджується постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.12.2014 року №824/3097/14-а, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.02.2015 року №824/3097/14-а.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, аналізуючи викладене суд прийшов до висновку, що в задоволенні адміністративного позову управління Пенсійного фонду України в м. Чернівцях до ТОВ "Чернівецький деревообробний комбінат ЛТД" про стягнення заборгованості, яка виникла у зв'язку з не відшкодуванням фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у розмірі 1114,42 грн по громадянці ОСОБА_4 необхідно відмовити повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи вищезазначене, повно, всебічно дослідивши докази по справі, об'єктивно у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.О. Григораш

Постанова в повному обсязі складена 05 травня 2015 р.