Справа № П/811/549/15
Суддя: Г.П. Нагібіна
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2015 року Справа № П/811/549/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді - Нагібіної Г.П.

при секретарі - Дигас В.М.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - Яценко В.І.

представників третіх осіб - Григор'єва І.І., Боровського Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_6 до Державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства у Вільшанському районі Яценко Валентини Іванівни треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Добрівська сільська рада Вільшанського району Кіровоградської області та Вільшанська районна державна адміністрація Кіровоградської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - відділ Держземагенства у Вільшанському районі про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

ОСОБА_6 (далі по тексту позивач) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, з урахуванням заяви про уточнення відповідача від 12.05.2015 р. (а.с.123) про скасування рішення №РВ-014 від 13.11.2014 р. державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства у Вільшанському районі Яценко В.І. та зобов'язання державного кадастрового реєстратора відділу держземагенства у Вільшанському районі внести відомості до державного земельного кадастру за поданою заявою ОСОБА_6 відповідно до Закону України «Про державний земельний кадастр».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 отримавши рішення Добрівської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області від 21.08.2014 р., яким поновлено повторно договір оренди земель водного фонду та надано дозвіл ОСОБА_6 на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки водного фонду, замовив проектну документацію та звернувся до державного кадастрового реєстратора із заявою про внесення даних про земельну ділянку до Державного земельного кадастру. Проте, останній державний кадастровий реєстратор виніс рішення про відмову в реєстрації з підстав невідповідності поданих документів Закону України «Про Державний земельний кадастр». Позивач вважає таку відмову протиправну, оскільки усі документи, визначені у Закону України «Про державний земельний кадастр» були надані у повному обсязі.

Відділ Держземагенства у Вільшанському районі Кіровоградської області (третя особа без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача) надав заперечення проти позову, які мотивовані тим, що земельна ділянка (ставок) згідно даних Державного земельного кадастру знаходиться поза межами села Добре, а тому розпоряджатись земельною ділянкою державної форми власності має право лише - Вільшанська РДА, а не Добрівська сільська рада.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позову, зазначивши, що усі документи були подані згідно вимог закону, а про те, що ставок не знаходиться на території села, він дізнався лише в залі судового засідання, а відповідач в оскаржуваному рішення не зазначив про дані обставини.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову, надавши суду заперечення на позов, які обґрунтовані тим, що підставою для відмови в реєстрації земельної ділянки стала невідповідність наданих позивачем документів, а саме електронний обмінний файл, який міститься на диску наданого з документами для проведення реєстраційний дій містив розбіжності, а сама земельна ділянка знаходиться поза межами населеного пункту, а тому розпоряджатись неї може лише Вільшанська РДА, а не Добрівська сільрада.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - сільський голова Добрівської сільської ради зазначив суду, що діяв на підставі документів, які знаходяться у сільській раді.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Вільшанської РДА в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Вільшанської РДА та письмові пояснення щодо спору, в яких зазначено про те, що Генеральний план с. Добре виготовлений ще у 1982 році, який потребує корегувань або розроблення нового.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - начальник відділу Дерземагенства в Вільшанському районі, заперечував проти позову з підстав наведених у запереченні на позов.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

В С Т А Н О В И В:

Договором оренди земель водного фонду від 01.03.2002 р. укладеного Добрівської сільської радою (Орендодавець) з ОСОБА_6 (Орендар) визначено, що Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду закрите водоймище розміром 9,38 га з прибережною зоною 2,62 га, яке розташоване на території Добрівської сільської ради на 5 років (а.с.7).

На підставі рішення Добрівської сільської ради від 19.04.2007 р. №38 поновлено дію договору оренди земель водного форду, укладений Добрівської сільською радою з ОСОБА_6 від 01.03.2002 (а.с.8).

Рішенням Добрівської сільської ради від 21.08.2014 р. №148 повторно поновлено договір оренди земель водного фонду на той самий строк та надано дозвіл ОСОБА_6 на виготовлення технічної документації (а.с.9).

Після виготовлення проектної документації, ОСОБА_6 звернувся до державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства про проведення реєстрації земельної ділянки.

Рішенням Державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства у Вільшанському районі Яценко В.І. (далі по тексту відповідач) №РВ-014 від 13.11.2014 р. відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру у зв'язку з невідповідністю поданих документів вимогам Закону України «Про державний земельний кадастр» і Порядку ведення Державного земельного кадастру (далі оскаржуване рішення, а.с.6).

Отже, оскаржуване рішення про відмову внести відомості до Державного земельного кадастру та зобов'язання внести такі відомості є предметом спору, переданого на вирішення суду.

Стосовно позовної вимоги про скасування рішення про відмову внести відомості до Державного земельного кадастру, яким надано дозвіл на розробку проекту землеустрою, суд зазначає наступне.

Закон України «Про Державний земельний кадастр» від 7 липня 2011 року N 3613-VI (далі Закон №3613) установлює правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру.

Порядок ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. N 1051 (далі Порядок ведення земельного кадастру) визначає процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру.

Відповідно до пункту 13 статті 21 Закону № 3613, документація із землеустрою і технічна документація з оцінки земель подається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, відповідно до їх повноважень, визначених цим Законом, разом з електронним документом, що містить результати робіт із землеустрою та оцінки земель.

Частиною 2 статті 23 Закону № 3613, що вимоги до змісту, структури і технічних характеристик електронного документа визначаються Порядком ведення Державного земельного кадастру.

Отримавши заяву про внесення відомостей до Державного земельного кадастру відповідач - державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства.

Відповідно до пункту 111 Порядку ведення земельного кадастру, державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє: 1) відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 Порядку; 2) електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку.

Відповідач зазначив, що для державної реєстрації земельної ділянки були подані документи із деякими порушеннями, а саме:

1) заява про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22;

2) оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації),

Подана документація на реєстрацію не проходила державної експертизи, оскільки відсутній позитивний висновок державної експертизи землевпорядної документації;

3) електронний документ,

Обмінний файл електронного документу не відповідав даним державного земельного кадастру (не вірна була система координат земельної ділянки),

дані не відповідали картографічній основі так як земельна ділянка згідно

НКС (національно кадастрової системи) знаходиться за межами населеного

пункту.

Обмінний файл електронного документу не відповідав змісту, структурі та технічним характеристикам поданого документу, оскільки в ньому не вірно вказана форма власності, вказано приватна, фактично-державна.

Не вірно вказане цільове призначення в обмінному файлі вказано - особисті селянські господарства, а потрібно для рибогосподарських потреб.

В обмінному файлі вказано, що документ, який підтверджує право користування є рішення Добрівської сільської ради №148 від 21.08.2014 р., проте ставок знаходиться за межами населеного пункту.

З огляду на описане, відповідач виніс рішення про відмову у внесенні даних до Державного земельного кадастру.

Відповідно до пункту 74 Порядок про земельний кадастр, державний кадастровий реєстратор протягом строку, встановленого пунктом 73 цього Порядку, перевіряє електронний документ на відповідність:

1) даним Державного земельного кадастру (геодезичній та картографічній основам, даним кадастрових карт (планів);

2) вимогам до змісту, структури і технічних характеристик такого документа згідно з додатком 1;

3) даним документації із землеустрою та оцінки земель.

Відповідач надав суду роздруківку даних з обмінного файлу, згідно яких зазначено, що земельна ділянка за її координатами не знаходиться у межах села Добре.

В судовому засіданні відповідач зазначив, що державні земельні кадастрові реєстратори працюють у спеціальній електронній програмі держземагенства, яка доступна лише даному органу. При нанесенні обмінного файлу із визначеними координатами земельної ділянки (який знаходиться на диску), така земельна ділянка графічно не співпадала з межами села (а.с.131-133).

Крім того, у графі «вид форми власності» позивач зазначив приватна власність, проте, дана земельна ділянка не перебуває у приватній власності.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що позивач невірно вказав цільове призначення земельної ділянки в обмінному файлі, оскільки згідно наданої роздруківки обмінного файлу у таблиці 1224 «функціональне призначення» - зазначено «для рибогосподарських потреб (а.с.130).

Отже, суд частково погоджується з позицією відповідача щодо наявності неточностей в електронному документі.

Крім того, відповідач зазначав про доручення до проектної документації висновку державної експертизи землевпорядної документації, оскільки запитувана земельна ділянка є водним фондом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації», державна експертиза землевпорядної документації (далі - державна експертиза) - це діяльність, метою якої є дослідження, перевірка, аналіз та оцінка об'єктів експертизи на предмет їх відповідності вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, а також підготовка обґрунтованих висновків для прийняття рішень щодо об'єктів експертизи.

Пунктом 7 частини 1 статті 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» визначено, що обов'язковій державній експертизі підлягають: проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок особливо цінних земель, земель лісогосподарського призначення, а також земель водного фонду, природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.

Згідно визначення, наведеного у статті 1 Водного Кодексу України, водний об'єкт - природний або створений штучно елемент довкілля, в якому зосереджуються води (море, річка, озеро, водосховище, ставок, канал, водоносний горизонт).

Оскільки земельна ділянка, дані про яку просив внести до державного земельного кадастру позивач, є землями водного фонду - ставок, тому, суд погоджується з посиланням відповідача щодо обов'язковості при здійсненні реєстраційних дій наявність висновку державної експертизи землевпорядної документації.

Отже, відсутність державної експертизи землевпорядної документації при проведенні реєстраційних дій щодо внесення даних до Державного земельного кадастру, є, як на думку суду, самостійною підставою для прийнятті рішення про відмову внесення даних до Державного земельного кадастру.

Стосовно посилання відповідача про те, що правом розпорядження даної земельної ділянки наділена Вільшанська РДА, а не Добрівська сільська рада, суд зазначає наступне.

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить право розпорядження землями територіальних громад, які знаходяться на території сіл, селищ, міст (абзац а) частина 1 стаття 12 Земельного Кодексу України).

Водночас, згідно абзацу а) частини 1 статті 12 Земельного Кодексу України визначено, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Тобто, право розпорядження земельною ділянкою, яка знаходиться в межах села Добре належить Добрівській сільській раді, а якщо земельна ділянка знаходиться поза межами села Добре - то Вільшанській районній державній адміністрації.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач отримав рішення Добрівської сільської ради від 21.08.2014 р. №148, яким повторно поновлено договір оренди земель водного фонду на той самий строк та надано дозвіл ОСОБА_6 на виготовлення технічної документації (а.с.9).

Водночас, відповідач зазначив, що даний ставок, згідно даних державного земельного кадастру, не знаходитья в межах села Добре, а тому сільрада не мала право розпорядження даною земельною ділянкою.

Представник третьої особи без самостійних вимог на боці позивача - Добрівської сільської ради (сільський голова) надав суду для огляду Генеральний план села Добре, датований 1982 року, в якому зазначено про те, що ставок знаходиться в межах села.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту.

Водночас, згідно частини 1 статті 21 Закону №3613, відомості Державного земельного кадастру є офіційними.

Частиною 8 статті 21 Закону №3613 визначено, що відомості про межі адміністративно-територіальних одиниць вносяться до Державного земельного кадастру на підставі проектів землеустрою щодо встановлення та зміни меж адміністративно-територіальних одиниць.

Згідно пункту 8 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3613 відомості про межі адміністративно-територіальних одиниць, які були встановлені до набрання чинності Законом України "Про землеустрій", вносяться до Державного земельного кадастру на підставі проектів формування території і встановлення меж сільських, селищних рад.

Відповідач наполягав, що діяв на підставі документації Держземагенства у Вільшанському районі щодо формування території та встановлення меж сільських, селищних рад народних депутатів та меж земель земельного запасу і особливо цінних продуктивних земель в границях Добрівської сільської ради Вільшанського району виготовленої в 1992 році Українським науково-дослідним і проектно-вишукувальним інститутом по землеустрою «УКРНДІЗЕМПРОЕКТ» та проекту роздержавлення земель колективного сільськогосподарського підприємства ім.Димитрова Добрівської сільської ради виготовленого 1994 році Українською академією аграрних наук інституту землеустрою Кіровоградським філіалом.

За матеріалами даних вищеназваних проектів земельна ділянка водного фонду (Доброіванівський ставок), загальною площею - 12,0 га., знаходиться за межами населеного пункту на території Добрівської сільської ради.

В судовому засіданні, судом оглянуто документацію Держземагенства у Вільшанському районі щодо формування території та встановлення меж та проект роздержавлення земель колективного сільськогосподарського підприємства ім.Димитрова Добрівської сільської ради

Оскільки дані Державного земельного кадастру згідно Закону №3613 є офіційними даними, а тому, суд погоджується з позицією відповідача, що даним ставком має право розпоряджатись лише Вільшанська РДА, оскільки згідно даних відділу Держземагенства у Вільшанському районі, така земельна ділянка є державної власністю.

Вільшанська РДА у письмових пояснення на позов зазначила, що знідно нормативно-грошової оцінки населеного пункту - села Добре розробленого у 2013 р., ставок знаходиться за межами села Добре.

У разі наявності спору щодо меж населеного пункту (с.Дорбе) Добрівська сільська рада має право на звернення до відділу Держземагенства у Вільшанському районі на внесення даних про зміну меж села.

Станом на день розгляду справи в суді, Доброіванівський ставок загальною площею 12 га згідно офіційних даних, знаходиться поза межами населеного пункту. Більш того, генеральний план села складений у 1982 році, а земельна документація щодо формування території та встановлення меж сільських, селищних рад народних депутатів та меж земель земельного запасу і особливо цінних продуктивних земель в границях Добрівської сільської ради Вільшанського району виготовлена в 1992 році, а проект роздержавлення земель колективного сільськогосподарського підприємства ім.Димитрова Добрівської сільської ради виготовлений у 1994 році, тобто в часі пізніше.

До матеріалів справи долучено фрагмент викопіювання з технічної документації по встановленню меж з населеного пункту с. Добре на території Вільшанського району, який зокрема при його складанні у 1994 році був підписаний Добрівським селищним головою (а.с.152-153).

Крім того, в матеріалах справи наявні копія розпорядження Вільшанської районної державної адміністрації підготовлено розпорядження Лд463-р від 18 листопада 2011 року щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою для продажу права оренди на аукціону земельної ділянки водного фонду на території Добрівської сільської ради загальною площею 12,00 га з подальшим використанням для рибогосподарських потреб (а.с.112).

На підставі вищезазначеного розпорядження виготовлений проект землеустрою для продажу права оренди ставка на аукціоні, який зокрема містить висновок державної експертизи землевпорядної документації. Даний проект станом на день розгляду справи в суді не затверджений Вільшанською РДА, оскільки внесені зміни до земельного законодавства.

В судовому засіданні представник третьої особи - сільський голова І.І.Григорєв підтвердив, що звертався до Вільшанської РДА із проханням виготовити проектну документацію для проведення аукціону щодо продажу права оренди на ставок.

Так, у листі Добрівської сільської ради від 19.01.2014 р. за підписом сільського голови І.І.Григорєва, останні повторно просить прискорити підготовку лотів до проведення земельних торгів для продажу права оренди на земельну ділянку водного фонду, яка знаходиться на території Добрівської сільської ради, проте за межами села Добре (а.с.111).

Представник позивача надав суду копію висновку по проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_6 для рибогосподарських потреб від 15.09.2009 р. в якому зазначено, що земельна ділянка знаходиться в центральній частині с. Добре та погоджує її передачу в оренду на 15 років (а.с.147), який, як на його думку підтверджує факт знаходження ставка саме в межах села Добре.

Оглянувши даний висновок, представник відділу Держзеагенства у Вільшанському районі - Боровський Є.А., пояснив суду, що висновок даний складено відносно іншого ставка, який дійсно перебуває у центрі села Добре, та не стосується ставка, який знаходиться за межами села.

Враховуючи вищеописане, суд дійшов висновку про правомірність оскаржуваного рішення відповідача, який діяв в межах та у спосіб, визначений законодавством України, а тому адміністративний позов в частині визнання протиправним та скасування рішення Державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства у Вільшанському районі Яценко В.І. №РВ-014 від 13.11.2014 р. відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, не підлягає задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про зобов'язання внести відомості до Державного земельного кадастру, суд зазначає наступне.

Оскільки суд дійшов висновку про законність відмови Державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства у Вільшанському районі Яценко В.І. №РВ-014 від 13.11.2014 р. у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, а тому, позовна вимоги про зобов'язання внести такі відомості також не підлягає задоволенню.

Крім того, судом не може бути прийнято рішення про зобов'язання державного кадастрового реєстратора відділу Держземагентства у Вільшанському районі внесення даних до державного земельного кадстру, оскільки фактично матиме місце підміни судом повноважень визначених органів щодо розпорядження землями. При цьому, з огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які Конституцією України та Законами України віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Відповідно до Рекомендацій №К(80) 2 щодо здійснення дискреційних повноважень адміністративними органами, прийнята Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 року термін «дискреційне повноваження» означає повноваження яке надає адміністративному органу певний ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибирати з кількох юридично доступних рішень, те яке буде більш прийнятним. Відтак дискреційним є повноваження, які залишають державному органу чи йото посадовій особі свободу з'ясування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Враховуючи вищеописане, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 2,17, 94, 158 - 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_6 до Державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства у Вільшанському районі Яценко Валентини Іванівни треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Добрівська сільська рада Вільшанського району Кіровоградської області та Вільшанська районна державна адміністрація Кіровоградської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - відділ Держземагенства у Вільшанському районі про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду, апеляційної скарги через Кіровоградській окружний адміністративний суд, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 14.05.2015 р.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Г.П. Нагібіна