Справа № 2а/2370/8349/11
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2015 року м. Київ К/9991/41358/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Федорова М.О.

суддів: Островича С.Е.

Степашка О.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Черкаської області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2012

у справі 2а/2370/8349/2011

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХАРТ»

до Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Черкаської

області

про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХАРТ» звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Черкаської області про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 21.12.2011 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2012 постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 21.12.2011 скасовано, прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач оскаржив його в касаційному порядку. В скарзі просить суд скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2012 та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга вмотивована тим, що судом апеляційної інстанції при вирішення спору по даній справі порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХАРТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 02.04.2009 по 30.06.2011, за результатами якої складено акт від 14.10.2011 № 2181/2302/36413671.

Перевіркою встановлено, що позивачем порушено п.п. 249.6, 249.4 ст. 240 розділу VIII Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкові зобов'язання екологічного податку за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин пересувними джерелами до Смілянської ОДПІ Черкаської області у сумі 10521,94 гривень, а також не визначено податкових зобов'язань екологічного збору за розміщення відходів.

На підставі вищезазначеного акта відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми від 07.11.2011 № , яким позивачу збільшено суму податкового зобов'язання за платежем «надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення» за основним платежем 10521,94 та штрафними (фінансовими) санкціями 1 грн.

Пунктом 240.2. ст. 240 Податкового кодексу України встановлено, що платниками податку є суб'єкти господарювання, юридичні особи, що не провадять господарську (підприємницьку) діяльність, бюджетні установи, громадські та інші підприємства, установи та організації, постійні представництва нерезидентів, включаючи тих, які виконують агентські (представницькі) функції стосовно таких нерезидентів або їх засновників, а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферу пересувними джерелами забруднення у разі використання ними палива.

Нормою статті 241, в редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України» від 07.07.2011 №3609-VI, було передбачено, що податок, що справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин пересувними джерелами забруднення у разі використання палива, утримується і сплачується до бюджету податковими агентами під час реалізації такого палива. (п.1) До податкових агентів належать суб'єкти господарювання, які: здійснюють оптову торгівлю паливом; (пп. 241.2.1); здійснюють роздрібну торгівлю паливом (крім тих, які реалізують паливо, придбане у суб'єктів господарювання, зазначених у підпункті 241.2.1 пункту 241.2 цієї статті). (пп. 241.2.2 п. 241.2 ст. 241 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.18.1 ст.18 цього Кодексу, податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

Судом апеляційної інстанції встановлено, , що за договорами поставки та купівлі-продажу нафтопродуктів, підприємство позивача придбавало паливо у ПП «ЮГ-200», ТОВ «Альянс Ойл Україна», ТОВ «Черкасинафтосервіс» та ТОВ «Атіс Трейд».

В матеріалах справи містяться копії листів зазначених вище підприємств, у яких позивачем придбавалося паливо, з яких вбачається, що останні нараховують та сплачують до бюджету екологічний податок за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин пересувними джерелами забруднення, зокрема, у спірний період, як податкові агенти, які здійснюють оптову торгівлю.

Зважаючи на викладе, колегія суддів погоджує висновок суду апеляційної інстанції, що оскільки позивач не відноситься до податкових агентів, визначених п. 241.2. ст. 241 Податкового кодексу України, то порушення вимог податкового законодавства ТОВ «ТЕХАРТ», яке полягає у не нараховані екологічного податку, що справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин пересувними джерелами забруднення у разі використання палива не відбулося.

Рішення суду апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм процесуального та матеріального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Враховуючи вищевикладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що касаційну скаргу Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Черкаської області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2012 у справі 2а/2370/8349/2011 слід відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 2201, 221, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Черкаської області відхилити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2012 у справі 2а/2370/8349/2011 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2392 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий М.О. Федоров
Судді С.Е. Острович
О.І. Степашко