Справа № 2а-10090/08/1570
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

27 квітня 2015 року м. Одеса
У залі судових засідань № 31
Одеський окружний адміністративний суд в складі:
головуючого судді - Балан Я.В.,
при секретарі судового засідання - Свириді Х.С.
позивач - ОСОБА_1
представник відповідача - не з`явився
В судове засідання щодо розгляду вищезазначеної заяви прибув позивач.
Представник відповідача ГУ ПФУ в Одеській області у судове засідання не з`явився, належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце судового розгляду заяви. Про причини неприбуття суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду заяви до суду не надав (том 2 аркуші справи 97, 98).
Представник відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання не прибув, в матеріалах справи наявні відомості щодо своєчасного надіслання судом на адресу відповідача Одеського обласного військового комісаріату судової кореспонденції із повісткою суду про виклик відповідача у судове засідання, призначене на 27.04.2015 року о 15 год. 30 хв. Таким чином відповідач вважається належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду заяви представника позивача. про причини неприбуття суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду заяви до суду не надав (том 2 аркуш справи 99).
Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Також, приписами ч. 3 ст. 261 вказаного Кодексу, яка регулює розгляд питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання передбачено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази в рамках розгляду заяви про визнання причин пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа поважними та поновлення пропущеного строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд дійшов висновку про доцільність відмови у задоволення заяви представника позивача з наступних підстав.
Частиною 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.
У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року, у виконавчому документі зазначається строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.
При цьому, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року, строки, зазначені у ч. 1 цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.
У виконавчому листі вказано дату набрання судовим рішенням законної сили 16.11.2011 року та зазначено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - до 16.11.2012 року.
Вказане свідчить, що позивач (стягувач) отримав виконавчий лист до закінчення строку пред`явлення його до виконання.
Вказана обставина не може бути визнана судом поважною причиною неможливості пред`явити виконавчий лист до виконання, оскільки позивачем не зазначеного жодних об`єктивних та обґрунтованих причин, які перешкоджали для своєчасного пред`явлення до виконання отриманого виконавчий лист.
У відповідності до ч. 1 ст. 261 Кодексу адміністративного судочинства України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Проте, встановлені судом, зазначені вище обставини, на переконання суду, свідчать про відсутність будь-яких обґрунтованих причин поважності пропуску встановленого строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Доказів поважності причин пропуску такого строку стягувачем суду не надано.
При цьому, пунктом 4 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», яка регулює питання повернення виконавчого документа стягувачу, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.
За приписами ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред`явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову.
Проте, як встановлено у судовому засіданні, заявником не було надано до суду постанови органу ДВС, якою б було відмовлено у відкритті виконавчого провадження у зв`язку із пропуском строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 165, 261 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Ухвала суду може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали, з урахуванням перебування головуючого судді на лікарняному, складено та підписано 12 травня 2015 року.

Суддя Я.В. Балан