Справа № 2а/1770/1582/2012
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2012-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Дорошенко Н.О.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"12" жовтня 2012 р. Справа № 2а/1770/1582/2012

Житомирський апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Моніча Б.С.

ОСОБА_2

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "16" серпня 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області про визнання дій і бездіяльності протиправними, скасування наказу,зобов"яання поновити на посаді

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, скасування наказу, поновлення на посаді та про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 16.08.2012 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, позивач подав апеляційну скаргу. В своїй апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 16.08.2012 року та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при прийнятті оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач з 01.03.2006 року обіймав посаду завідуючого сектору організаційної діяльності судів та судової статистики територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області згідно наказу № 24-к від 01.03.2006 року.

20.03.2012 року позивача звільнено з посади завідувача сектору організаційного забезпечення діяльності судів та судової статистики ТУ ДСА України в Рівненській області у зв'язку зі скороченням штату працівників (п.1 ст.40 КЗпП України) на підставі наказу № 23-к від 20.03.2012 року.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно визначив законодавство яке може бути застосоване до правовідносин, які виникли між сторонами. Частина 1 ст. 30 Закону України "Про державну службу", яка передбачає, що загальні підстави припинення державної служби передбачені Кодексом законів про працю України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників

Відповідно до частини 2 статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених, зокрема, у пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до статті 42 КЗпП при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", зі змінами та доповненнями, розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди повинні з'ясовувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу посаду або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.

04.01.2011 року та 16.01.2012 року Головою Державної судової адміністрації України затверджено штатний розпис територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області на 2011 рік та 2012 рік відповідно, у які входили п'ятнадцять штатних посад.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2005 року № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів", на виконання наказу Голови Державної судової адміністрації України від 07.07.2011 року № 107 та у зв'язку із затвердженням Головою Державної судової адміністрації України штатного розпису територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області на 2012 рік, начальником територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області 18 січня 2012 року видано наказ № 4 "Про введення в дію структури та штатного розпису на 2012 рік".

Вищевказаним наказом № 4 від 18.01.2012 року наказано: ввести в дію з 18.01.2012 року структуру та штатний розпис територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області на 2012 рік; ознайомити працівників територіального управління зі структурою та штатним розписом, який вводиться в дію, на виробничій нараді під особистий підпис; головному спеціалісту сектору кадрової роботи підготувати попередження працівникам про майбутнє вивільнення (згідно додатку № 1); вважати таким, що втратив чинність, наказ від 28.02.2011 року № 15 "Про введення в дію штатного розпису на 2011 рік"; головному спеціалісту сектору кадрової роботи забезпечити подання звіту про заплановане вивільнення працівників до державної служби зайнятості.

Позивач звертався до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації в Рівненській області, Державної судової адміністрації України і постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 02.03.2012 року в адміністративній справі № 2а/1770/646/2012 в задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, скасування структури, штатного розпису і наказів, зобов'язання вчинити дії, - відмовлено повністю .

Вищевказаним судовим рішенням в адміністративній справі № 2а/1770/646/2012, яке набрало законної сили встановлено, що згідно додатка 1 до наказу ДСА України від 07.07.2011 року № 107, в типовій структурі територіальних управлінь Державної судової адміністрації в областях передбачено сектор організаційного забезпечення діяльності судів, судової статистики та інформаційних технологій. У структурі та штатному розписі на 2012 рік територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області (затверджених 16.01.2012 року та введених в дію наказом № 4 від 18.01.2012 року) наявність такого сектору не передбачено, а передбачено одну посаду головного спеціаліста організаційного забезпечення діяльності судів, судової статистики та одну посаду головногоголовного спеціаліста інформаційних технологій.

Відповідно до повноважень передбачених законодавством України, головою ДСА України, з метою оптимізації структури територіальних управлінь був виданий наказ від 07.07.2011 р. № 107 "Про затвердження типової структури територіального управління Державної судової адміністрації України", яким було зобов'язано начальників територіальних управлінь привести в межах затвердженої граничної чисельності структуру та штатний розпис у відповідність з Типовою структурою та подати до ДСА України на затвердження. Тобто, після затвердження типової структури територіального управління ДСА України, Головою ДСА України затверджується структура кожного окремо визначеного територіального управління з врахуванням кількості штатних одиниць. У додатку 1 до наказу Голови ДСА від 07.07.2011 р. № 107 зазначено типову структуру територіальних управлінь із штатною чисельністю 13-18 штатних одиниць. Згідно штатного розпису територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області на 2012 рік, штатна чисельність працівників територіального управління ДСА України в Рівненській області становить 15 одиниць.

Враховуючи, що штатна чисельність територіального управління ДСА України в Рівненській області становить 15 одиниць, для забезпечення існування всіх напрямів діяльності відповідно до нової структури, Головою ДСА України за поданням начальника територіального управління ДСА України в Рівненській області була затверджена структура, в якій напрям діяльності щодо організаційного забезпечення діяльності судів, судової статистики та інформаційних технологій був забезпечений шляхом передбачення посад головного спеціаліста організаційного забезпечення діяльності судів, судової статистики та головного спеціаліста інформаційних технологій.

Таким чином, затверджена Головою ДСА України, структура ТУ ДСА України в Рівненській області від 16.01.2012 р. не суперечить типовій структурі та в ній збережені всі напрямки діяльності управління відповідно до типової структури, що також відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 12 березня 2005 р. № 179 "Про упорядкування структури апарату центральних органів виконавчої влади, їх територіальних підрозділів та місцевих державних адміністрацій".

Відповідно до ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч.2 ст.255 КАС України обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін, а відтак суд першої інстанції правильно не взяв до уваги встановив доводи позивача щодо фактичної відсутності змін в організації праці та неправомірності змін у штатному розписі територіального управління ДСА України в Рівненській області судом.

Згідно з додатком № 1 до наказу ТУ ДСА України в Рівненській області від 18.01.2012р. № 4, попередженню про наступне вивільнення підлягав позивач - завідувач сектору організаційного забезпечення діяльності судів та судової статистики, посада якого не була передбачена штатним розписом ТУ ДСАУ в Рівненській області на 2012 рік. Позивач ознайомлений з наказом № 4 від 18.01.2012 року та додатком № 1 до обумовленого наказу про майбутнє звільнення з займаної посади за п.1 ст.40 КЗпП з 19 березня 2012 року.

12 березня 2012 року до позивача доведено письмову пропозицію відповідно до ч.3 ст.49-2 КЗпП переведення на посаду провідного спеціаліста з діловодства, контролю та роботи зі зверненнями територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області з окладом згідно штатного розпису з 19 березня 2012 року. Позивач надав згоду на переведення. Не зважаючи на погоджену позивачем пропозицію переведення на іншу посаду та неодноразові нагадування, фактично до 20.03.2012 року позивачем не було написано заяву про переведення на іншу посаду, у зв'язку з чим його було звільнено з роботи спірним наказом на підставі п.1 ст.40 КЗпП України з 20.03.2012 року.

Не написання заяви про переведення позивач мотиву тим, що для видачі наказу про його переведення на посаду було достатньо письмової згоди на переведення на зазначену посаду. Вважає, що відповідач, вимагаючи від нього написання заяви про переведення на посаду, за наявності письмової згоди, вийшов за межі повноважень, звузив права позивача, закріплені в статтях 3,8,21,22,23,24 Конституції України. Зазначив, що звільнення по п.1 ст.40 КЗпП України можливе лише при відсутності згоди працівника, а не при відсутності заяви.

Оцінюючи доводи та заперечення сторін в зазначеній частині адміністративного спору, суд, у відповідності до Інформаційного листа Вищого адміністративного Суду України від 26.05.2010 року № 753/11/13-10, враховує правову позицію Верховного Суду України про те, що під час вирішення спорів щодо звільнення публічних службовців пріоритетними є норми спеціальних законів, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних відносин, та коли можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Відповідно до частини 4 статті 145 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" посадові особи органів Державної судової адміністрації України, її територіальних управлінь є державними службовцями.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.12.2011 року № 1230-р відповідно до Закону України "Про державну службу" посади працівників державної судової адміністрації України віднесено до відповідних категорій посад державних службовців. Отже, на працівників Державної судової адміністрації України розповсюджується дія Закону України "Про державну службу".

З метою упорядкування кадрового діловодства та удосконалення процедури прийняття на посади державних службовців постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.1998 року № 731 затверджено Порядок введення особових справ державних службовців в органах виконавчої влади (далі Порядок), який застосовується також в інших органах, на які поширюється дія Закону України "Про державну службу".

Зазначений Порядок - нормативний документ, який визначає перелік документів, які складають особову справу державного службовця, а також вимоги до їх оформлення, зберігання та обліку. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.1996 року № 912 формування та ведення особової справи здійснюється кадровою службою відповідного державного органу.

Відповідно до пункту 3 Порядку заяви про призначення, переміщення на іншу посаду, продовження терміну перебування на державній службі, звільнення з посади оформляються власноручно і підписуються із зазначенням дати. За змістом заяви керівником органу приймається відповідне рішення, на підставі якого кадрова служба готує наказ (розпорядження).

Таким чином судова колегія вважає, що суд першої інстанції на підставі системного аналізу вищевказаних норм матеріального права зробив правильний висновок, що згода державного службовця на переведення на іншу посаду у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці, є необхідною умовою для переведення на іншу посаду, однак підставою для видачі наказу про переведення на іншу посаду є заява державного службовця, оформлена у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 25.05.1998 року № 731, а саме виконана та підписана власноручно, із зазначенням дати виконання.

Заяву про переведення на посаду провідного спеціаліста з діловодства, контролю та роботи зі зверненнями територіального управління ДСА України в Рівненській області позивач не писав, а тому суд приходить до висновку, що у відповідача були відсутні підстави для переведення позивача на зазначену посаду.

Відповідно до частини 2 статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Таким чином відсутність заяви державного службовця про переведення на іншу посаду, за наявності його згоди, на думку суду, є обставиною, яка унеможливлює переведення державного службовця на іншу посаду, а відтак приписи частини 2 статті 40 КЗпП України при звільненні позивача відповідачем не порушено. Пропозиція про переведення позивача на іншу посаду свідчить про дотримання відповідачем статті 42 КЗпП України, однак позивач наданим йому правом на залишення на роботі не скористався.

З урахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, які виразилися у скороченні штату працівників; відповідачем дотримано норми трудового законодавства, що регулюють вивільнення працівника, а саме: позивач був попереджений за два місяці про наступне вивільнення, було враховано його переважне право на залишення на роботі шляхом пропозиції бути переведеним на іншу посаду; відсутність письмової заяви про переведення на запропоновану посаду унеможливила переведення позивача з його згоди на іншу посаду в територіальному управлінні. Суд вважає, що при звільненні позивача за п.1 ст.40 КЗпП України відповідачем було дотримано вимоги трудового законодавства та спеціального законодавства, яким регламентовано порядок прийняття та переміщення по службі державних службовців, а відтак позовні вимоги про визнання протиправними дій територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області при прийнятті наказу від 20.03.2012 року № 23-к про звільнення позивача, скасування пункту 1 цього наказу, поновлення його на посаді завідувача сектора організаційного забезпечення діяльності судів та судової статистики, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу - до задоволення не підлягали.

Крім того судова колегія апеляційного адміністративного суду вважає, що суд першої інстанції надав правильної оцінки обставинам щодо розгляду відповідачем заяви позивача про призначення його на вакантну новостворену посаду завідувача сектору матеріально-технічного та господарського забезпечення, організації діяльності служби судових розпорядників з огляду на наступне.

Позивач зазначає, що на ім'я начальника ТУ ДСА України в Рівненській області ним подано заяву від 12.03.2012 року, в якій зазначено його прохання призначити його на вакантну новостворену посаду завідувача сектору матеріально-технічного та господарського забезпечення, організації діяльності служби судових розпорядників. Однак судом не встановлено обставин дотримання порядку передачі її керівнику установи на розгляд.

Крім цього, судом встановлено, що наказом територіального управління № 20-к від 12.03.2012 року дозволено стажування, а з 19.03.2012 року переведено працівника, який проходив стажування, на посаду завідувача сектору матеріально-технічного та господарського забезпечення, організації діяльності служби судових розпорядників. Таким чином, доводи позивача про те, що на дату його звільнення посада завідувача сектору матеріально - технічного та господарського забезпечення, організації діяльності служби судових розпорядників була вакантною, спростовуються матеріалами справи.

Правильною є позиція суду першої інстанції, що відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що докази, які підтверджують обставини звернення позивача із заявою від 13.03.2012 року до начальника територіального управління ДСА України в Рівненській області - відсутні. За встановлених обставин позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не розгляду заяви позивача від 13.03.2012 року та ненадання відповіді на це звернення, не відповідає матеріалам справи, а тому до задоволенню не підлягала.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "16" серпня 2012 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) І.Г. Охрімчук

судді: (підпис)

(підпис) ОСОБА_4

ОСОБА_2

З оригіналом згідно: суддя ________________________________ І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,33027

3- відповідачу ОСОБА_5 управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області вул.Замкова, 22 а,м.Рівне,33028