Справа № 521/21702/13-а
Суддя: Буран О. М.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№пр.2а/521/27/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Буран О. М.

при секретарі - Янкул Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради, Управління земельних ресурсів Департаменту Комунальної власності Одеської міської ради, за участю третьої особи: ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльність та скасування рішення, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до Малиновського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради, Управління земельних ресурсів Департаменту Комунальної власності Одеської міської ради та просять суд визнати протиправним та скасувати рішення Управління земельних ресурсів Одеської міської ради оформлене у вигляді висновку № 575 від 31 липня 2000 року про можливість передачі у приватну власність гр. ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0154 га, за адресою: АДРЕСА_1, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель; визнати протиправною бездіяльність Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради щодо невиконання ухвали Суворівського районного суду міста Одеси від 10 квітня 2013 року у справі № 1527/2-281/11, якою зобов'язано надати в суд інформацію - чи проводилось будівництво підземної шахти для укріплення покрівлі підземних виробіток за адресою: АДРЕСА_1, та чи необхідно таку шахту збудувати для збереження житлових будівель за адресами: АДРЕСА_1, №35, №35а, № 37; стягнути солідарно з відповідачів на користь позивачів понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 68 (шістдесят вісім) грн. 82 (вісімдесят дві) коп.

Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що відповідно до доповідного листа протизсувного управління на адресу Головного інженера ЖЕО Ленінського району Одеської міської ради, ОСОБА_5 «Щодо огляду будинку АДРЕСА_2» від 23.11.1987 року № 302, висновків Управління земельних ресурсів Одеської міської ради від 27.03.2000 р. № 199, Управління екологічної безпеки Виконавчого комітету Одеської міської ради № 17 від 2000 року, Управління архітектури та містобудування Виконавчого комітету Одеської міської ради № 23 від 20.01.2000 р., доповідної Начальника Управління земельних ресурсів Одеської міської ради, Пастушенко П.П., Начальника Управління архітектури та містобудування Одеської міськради № 4634 від 30.12.1999 р., Начальника Управління земельних ресурсів Одеської міськради Пастушенко П.П. до ОСОБА_4 № 4435 від 21.12.1999 р., Начальника Управління земельних ресурсів Одеської міської ради, Пастушенко П.П. до Начальника Управління екології Одеської міськради Созинову В.А. № 4632 від 30.12.1999 р., пояснювальної записки заступнику начальника Управління земельних ресурсів Луговському А.І., доповідної Управління інженерного захисту території міста на адресу заступника голови Суворівської районної адміністрації Либерову Г.Е. № 06-591 кг від 12.06.2007 р. - фактично встановлено наявність аварійних підземних виробіток, «катакомб» і розповсюдження цих виробіток по всім земельним ділянкам і безпосередньо під житловими будинками позивачів, а такж третьої особи, ОСОБА_4. З контексту даних документів передбачається можливість виникнення провалів денної поверхні і обвалення поверхні фундаменту домобудівлі. Позивачі стверджують, що оскаржуване рішення та бездіяльність відповідачів не забезпечує формування повноцінного життєвого середовища та якнайкращих умов життєдіяльності людини, призвело до обвалення їх будинків, а також встановлює загрозу їх життю, життю їх родин та позбавлення власності, що є порушенням їх законних та Конституційних прав, свобод та інтересів. З метою відновлення свого порушеного права, позивачі змушені звернутися з вказаним адміністративним позвом до суду.

У судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача, Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради, сповіщений належним чином, у судове засідання не з*явився, заперечень стосовно предмету позову, або заяви про розгляд справи за його відсутності, до суду не надходило.

Представник відповідача, Управління земельних ресурсів Департаменту Комунальної власності Одеської міської ради у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, пояснивши суду що державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, площею 0,0154 га був виданий ОСОБА_4 на законних підставах, тобто в діях Управління земельних ресурсів Департаменту Комунальної власності Одеської міської ради під час видачі оскаржуваного висновку, ознак порушення закону не вбачається. Проте за весь час розгляду справи, представником відповідача письмових заперечень суду надано не було.

Третя особа, ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, підтримуючи позицію представника Управління земельних ресурсів Департаменту Комунальної власності Одеської міської ради. Вважає позовні вимоги безпідставними та такими що не відповідають дійсності, тому у задоволенні даного адміністративного позову просив відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені таки факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 31 липня 2000 року Управлінням земельних ресурсів Одеської міської ради було прийнято рішення у вигляді висновку № 575 від «Про можливість передачі у приватну власність гр. ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0154 га, за адресою: АДРЕСА_1, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель».

Проте відповідно до доповідного листа протизсувного управління на адресу Головного інженера ЖЕО Ленінського району Одеської міської ради ОСОБА_5 «Щодо огляду будинку АДРЕСА_2» від 23.11.1987 року № 302, висновків Управління земельних ресурсів Одеської міської ради від 27.03.2000 р. № 199, Управління екологічної безпеки Виконавчого комітету Одеської міської ради № 17 від 2000 року, Управління архітектури та містобудування Виконавчого комітету Одеської міської ради № 23 від 20.01.2000 р., доповідної Начальника Управління земельних ресурсів Одеської міськради Пастушенко П.П. до Начальника Управління архітектури та містобудування Одеської міськради № 4634 від 30.12.1999 р., Начальника Управління земельних ресурсів Одеської міськради Пастушенко П.П. до ОСОБА_4 № 4435 від 21.12.1999 р., Начальника Управління земельних ресурсів Одеської міськради Пастушенко П.П. до Начальника Управління екології Одеської міськради Созинову В.А. № 4632 від 30.12.1999 р., пояснювальної записки заступнику начальника Управління земельних ресурсів Луговському А.І., листа Управління інженерного захисту території міста на адресу заступника голови Суворівської районної адміністрації Либерову Г.Е. № 06-591 кг від 12.06.2007 р. - фактично встановлено наявність аварійних підземних виробіток «катакомб» і розповсюдження цих виробіток по всім земельним ділянкам і безпосередньо під житловими будинками позивачів та третьої особи ОСОБА_4. В текстах цих документах передбачається можливість виникнення провалів денної поверхні і обвалення поверхні фундаменту домобудівлі.

Всі перелічені документи були і є чинними під час ухвалення відповідачем оскаржуваного рішення і вчинення бездіяльності, а отже були і є чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

Так, 27.03.2000 року Управління земельних ресурсів Одеської міської ради, видав третій особі, ОСОБА_4 висновок № 199, яким погодило виділення йому земельної ділянки, площею 0,0154 га (колишня ділянка ОСОБА_10.) для ліквідування аварійного стану житлового будинку без права забудови.

На підставі цього висновку, рішенням Одеської міської ради від 28.04.2000 р. № 1117-ХХІІІ, ОСОБА_4 у постійне користування була виділена земельна ділянка, площею 0,0154 га без права забудови. Дане рішення Одеської міської ради є чинним і до теперішнього часу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

В супереч рішенню Одеської міської ради від 28.04.2000 р. № 1117-ХХІІІ, відповідач Управління земельних ресурсів Одеської міської ради, без врахування гідрогеологічних умов місцевості, прийняв рішення у вигляді висновку № 575 від 31 липня 2000 року «Про можливість передачі у приватну власність гр. ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0154 га, за адресою: АДРЕСА_1, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель».

Суд погоджується з доводами позивачів, що при наявності рішення Одеської міської ради про виділення третій особі земельної ділянки для ліквідації аварійного стану підземних виробіток без права будівництва на них, відповідач, Управління земельних ресурсів Одеської міської ради протиправно прийняло рішення, у вигляді висновку, про можливість передачі третій особі земельної ділянки для будівництва жилого будинку.

Між цим, суд критично відноситься до оскаржуваного рішення відповідача, оскільки раніше він же видавав третій особі, ОСОБА_4 висновок, яким погодив виділення йому земельної ділянки для ліквідації аварійного стану катакомб без права будівництва, враховуючи попередні висновки профільних органів.

Оскаржуване рішення відповідача не забезпечує формування повноцінного життєвого середовища та якнайкращих умов життєдіяльності людини.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про основи містобудування» від 16 листопада 1992 року N 2780-XII, будівельні норми, державні стандарти, норми і правила встановлюють комплекс якісних та кількісних показників і вимог, які регламентують розробку і реалізацію містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів з урахуванням соціальних, природно-кліматичних, гідрогеологічних, екологічних та інших умов і спрямовані на забезпечення формування повноцінного життєвого середовища та якнайкращих умов життєдіяльності людини.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що житлові будинки позивачів опинилися в аварійному стані, що підтверджується доповідним листом заступника голови Суворівської райдержадміністрації Одеської міськради на адресу Начальника Управління інженерного захисту території міста від 15.05.2008 р.; доповідним листом Начальника Управління інженерного захисту території міста на адресу заступника голови Суворівського райдержадміністрації Одеської міської ради від 28.05.2008 р..

За ознаками спірних правовідносин, вбачається порушення прав, свобод та інтересів позивачів, в розумінні ст. 2 КАС України.

Суд вважає, що в задоволенні інших позовних вимог стосовно визнання протиправною бездіяльність Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради, щодо невиконання ухвали Суворівського районного суду міста Одеси від 10 квітня 2013 року у справі № 1527/2-281/11 слід відмовити, оскільки питання невиконання ухвали суду яке зобов'язує певного суб'єкта владних функцій виконати певні дії, можливо вирішити шляхом її звернення до примусового виконання в порядку встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Позивачами не було надано суду жодного доказу на підтвердження пред'явлення до державної виконавчої служби заяви про примусове виконання ухвали суду, постанови державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження та доказів невиконання вимоги державного виконавця.

Суд не погоджується з доводами третьої особи, ОСОБА_4, щодо пропущення позивачами строків звернення до адміністративного суду, оскільки судом встановлено, що 16 грудня 2013 року позивачам стало відомо, після ознайомлення з технічною землевпорядною документацією, наданої до Суворовського районного суду м. Одеси в іншому судовому провадженні, про те, що відповідач, Управління земельних ресурсів Одеської міськради незаконно видало третій особі оскаржуване рішення у формі висновку № 575 від 31 липня 2000 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи приписи ч. 2 ст. 99 КАС України, строк для звернення до адміністративного суду вираховується з моменту коли позивачі були ознайомлені з матеріалами справи до якої судом була приєднана технічна документація в якій міститься оскаржуваний висновок (рішення) відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, зокрема, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Ч.1 ст.69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свобод в наданні ними суду доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з положеннями частини 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вище викладеного, суд критично відноситься до позиції відповідача, Управління земельних ресурсів Департаменту Комунальної власності Одеської міської ради, який знаходячись в статусі суб'єкта владних повноважень, в порушення вимог ст. 71 КАС України, не надав суду жодних доказів, які б спростували доводи позивачів, щодо законності прийнятого ним оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст.7-9, 11, ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 21, 69-71, 158-163,167, 171 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради, Управління земельних ресурсів Департаменту Комунальної власності Одеської міської ради, за участю третьої особи ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльність та скасування рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління земельних ресурсів Одеської міської ради оформлене у вигляді висновку № 575 від 31 липня 2000 року про можливість передачі у приватну власність гр. ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0154 га, за адресою: АДРЕСА_1, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: О.М. Буран