Справа № 807/642/14
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2015-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року Справа № 876/5580/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

прокурора Шимін Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу прокуратури Закарпатської області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 березня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до прокуратури Закарпатської області, прокуратури м. Ужгорода про визнання протиправною бездіяльністю та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

27 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив зобов'язати прокуратуру м. Ужгорода надати відповідь на звернення позивача від 12.01.2014р. шляхом надсилання її рекомендованим листом на його поштову адресу, зобов'язати прокуратуру Закарпатської області розглянути скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність прокуратури м. Ужгорода та визнати протиправну бездіяльність прокуратури м. Ужгорода та прокуратури Закарпатської області.

Закарпатський окружний адміністративний суд постановою від 26 березня 2014 року задовольнив частково. Визнав протиправною бездіяльність прокуратури Закарпатської області.

Зобов'язав прокуратуру Закарпатської області розглянути скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність прокуратури м. Ужгорода.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, заступник прокурора Закарпатської області оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, при неповно з'ясованих обставинах справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що 11.01.2014р. прокуратурою Закарпатської області була отримана скарга ОСОБА_1 від 08.01.2014р. на бездіяльність прокуратури міста Ужгорода.

Зі змісту позову та додатків до нього вбачається, що скарга позивача від 08.01.2014р. стосується розгляду прокуратурою міста Ужгорода заяви ОСОБА_1 від 15.11.2013р. щодо законності прийняття виконавчим комітетом Ужгородської міської ради рішення № 143 від 20.04.2011р.

Зі змісту скарги позивача від 08.01.2014р. прокуратурі Закарпатської області незрозуміло чиї дії оскаржуються, прокуратури чи виконавчого комітету, які заходи реагування необхідно вжити та стосовного кого. А тому, прокуратурою Закарпатської області було прийнято рішення про направлення такої 17.01.2014 на адресу прокурора м. Ужгорода. Дану скаргу було скеровано з контролем та зобов'язано повідомити автора звернення та прокуратуру області про результати проведеної перевірки.

З огляду на викладене, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні апеляційного суду підтримала вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з'явився, що відповідно до приписів ч.4 ст. 196 КАС України не є перешкодою для розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що позивачем було направлено звернення до прокуратури м. Ужгорода про проведення перевірки виконання Ужгородським міськрайонним судом Закону України «Про звернення громадян» у зв'язку з ненаданням Ужгородським міськрайонним судом роздрукованого технічного запису судових засідань по справі №308/2618/13ц за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради та виконавчого комітету міської ради про визнання рішення нечинним на підставі заяви позивача від 02.10.2013 року.

Прокуратурою м. Ужгорода було надано ОСОБА_1 відповідь в якій зазначено про відсутність підстав для прокурорського реагування стосовно вищезазначеного звернення у зв'язку з тим, що винні особи у порушенні прав ОСОБА_1 звільненні із займаних посад та пройшли строки давності, згідно яких останніх можна притягнути до дисциплінарної відповідальності.

Не погодившись із відповіддю, наданою прокуратурою м. Ужгорода, ОСОБА_1 звернувся до прокуратури Закарпатської області зі скаргою на бездіяльність прокуратури м. Ужгорода з направленням копії скарги до Генеральної прокуратури України із проханням прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства стосовно бездіяльності прокуратури м. Ужгорода щодо розгляду його зверення від 12.01.2012 року.

Зазначену скаргу ОСОБА_1 на дії прокуратури м. Ужгорода прокуратурою Закарпатською області було надіслано разом з супровідним листом прокурору м. Ужгорода для організації перевірки та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права та є вірними.

Так, згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

За змістом ст. 19 Закону України ,,Про звернення громадян" Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані, зокрема, об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Порядок розгляду звернень громадян регулюється розділом 2 Закону України "Про звернення громадян", відповідно до статті 18 якого громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою, зокрема, до органів державної влади, має право одержувати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Згідно ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Стаття 7 Закону України «Про звернення громадян» встановлює заборону направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

На підставі викладеного, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності дій прокуратури Закарпатської області по направленню скарги на дії прокуратури м. Ужгорода для розгляду і вирішення вказаною ж прокуратурою.

При цьому, колегія суддів не бере до уваги покликання апелянта на незрозумілість скарги ОСОБА_1 від 08.01.2014 року до прокуратури Закарпатської області, а саме незрозумілість чиї дії оскаржуються прокуратури чи виконавчого комітету, оскільки з тексту вказаної скарги чітко вбачається, що позивач оскаржує бездіяльність саме прокуратури м. Ужгорода щодо неналежного розгляду його звернення.

Крім того, позивач зазначив, що подана скарга саме на бездіяльність прокуратури м. Ужгорода, що виключає двозначне її трактування.

Доводи апеляційної скарги не містять жодного доказу на спростування висновків суду першої інстанції, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для її задоволення.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що приймаючи оскаржену постанову, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови немає.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206, 211, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу прокуратури Закарпатської області залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 березня 2014 року у справі № 807/642/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов

Ухвала в повному обсязі складена 12 травня 2015 року.