Справа № 872/2а-12/15
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2015 рокусправа № 872/2а-12/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську справу за адміністративним позовом Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області до ОСОБА_1, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат», про примусове відчуження земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Нікопольська районна державна адміністрація Дніпропетровської області звернулась до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду із адміністративним позовом, в якому просить:

- примусово відчужити у державну власність з мотивів суспільної необхідності земельну ділянку площею 0,190 га, що належить на праві власності гр. ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_2 від 07 лютого 2005 року та має наступні характеристики: місцезнаходження - на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, площа - 0,190 га: кадастровий номер - НОМЕР_1; цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; категорія - землі сільськогосподарського призначення, за ціною 3350,36 грн. під розміщення об'єктів пов'язаних з видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення (розширення кар'єру ПАТ «ОГЗК» з видобутку корисних копалин загальнодержавного значення);

- зобов'язати гр. ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку площею 0,190 га, яка розташована на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, кадастровий номер НОМЕР_1 протягом 5 (п'яти) днів з дня набрання постановою суду законного рішення;

В обґрунтування позовних вимог, Нікопольська РДА посилалась на те, що земельна ділянка відповідача знаходиться на території Нікопольського району в межах гірничого відводу (для розширення Шевченківського кар'єру), наданого ПАТ «ОГЗК», яке здійснює видобуток корисних копалин (марганцевої руди) загальнодержавного значення, у зв'язку з чим, у ПАТ «ОГЗК» звернулось до позивача з клопотанням про надання дозволу на викуп зазначеної земельної ділянки. За наслідками розгляду клопотання Головою Нікопольської райдержадміністрації прийнято розпорядження про надання дозволу на викуп земельної ділянки гр. ОСОБА_1 Проте, у зв'язку з неотриманням від власника земельної ділянки згоди на здійснення добровільного відчуження земельної ділянки, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом для вирішення питання щодо примусового відчуження земельної ділянки, яка перебуває у власності гр. ОСОБА_1 в порядку визначеному Законом України "Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності".

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги посилаючись на доводи адміністративного позову, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки, в письмових запереченнях позивач просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представники третьої особи ПАТ "ОГЗК" в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, наголошуючи на загальнодержавному значенні власного виробництва, яке також відіграє стратегічне значення для економіки України. Крім того, ПАТ "ОГЗК" зазначає, що без викупу земельних ділянок по фронту роботи кар'єрів, в тому числі без викупу земельної ділянки відповідача, подальше розширення кар'єрів та як наслідок робота ПАТ "ОГЗК" є неможливими. Зазначили, що на рахунках підприємства маються кошти частина яких буде направлена на відшкодування вартості оціненого майна відповідача, просять задовольнити заявлені Нікопольської райдержадміністрацією позовні вимоги у повному обсязі.

Вислухавши пояснення учасників процесу та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справі підтверджено, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_2 від 07 лютого 2005 року у власності громадянки ОСОБА_1 знаходиться земельна ділянка площею 0,190 га, кадастровий номер - НОМЕР_1; цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; категорія - землі сільськогосподарського призначення, знаходиться на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області.

У зв'язку з тим, що вказана земельна ділянка знаходиться в межах запланованого розширення Шевченківського кар'єру з видобування корисних копалин загальнодержавного значення (марганцевої руди) ПАТ "ОГЗК" звернулось до Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області з метою врегулювання питання щодо відчуження земельної ділянки відповідача.

Нікопольською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області було прийнято Розпорядження №Р-157/0/321-14 від 23.04.2014 року "Про початок процедури відчуження шляхом викупу земельних ділянок, які перебувають у власності фізичних осіб, для суспільних потреб та затвердження відповідних попередніх заходів" та Розпорядження №Р-578/0/321-14 від 20.08.2014 року "Про відчуження шляхом викупу земельної ділянки громадянки ОСОБА_1 площею 0,190 га для суспільних потреб" (а.с. 7, 11-12).

Розпорядженням № Р-578/0/321-14 від 20.08.2014 року затверджена викупна ціна земельної ділянки відповідача у розмірі 3350,36 грн., що визначена на підставі звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, витрати зі сплати відповідачу викупної ціни покладено на ПАТ "ОЗК".

Нікопольською районною державною адміністрацією було направлено на адресу відповідача письмове повідомлення № 240 від 22.08.2014 року про прийняття рішення про викуп земельної ділянки відповідача із додаванням плану земельної ділянки, що підлягає викупу, і посвідчену належним чином копію Розпорядження про її викуп. Вказані документи отримано відповідачем 23.09.2014 року, що підтверджено повідомленням про поштове відправлення (а.с.13 зворот)

Однак, всупереч вимогам ч. 1 ст. 11 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності» відповідач не надав Нікопольській районній державній адміністрації Дніпропетровської області згоди на проведення переговорів щодо умов викупу.

Відсутність добровільної згоди ОСОБА_1 на викуп земельної ділянки для суспільних потреб стала підставою для звернення Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області до суду з даним адміністративним позовом про примусове відчуження в порядку визначеному ч. 1 ст. 15 Закону України "Про примусове відчуження земельних ділянок, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності" земельної ділянки відповідача.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам з приводу можливості здійснення примусового відчуження земельної ділянки, що належить ОСОБА_1 з мотивів суспільної необхідності, суд виходить з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про примусове відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб та з мотивів суспільної необхідності" (далі закон №1599-VI), органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та в порядку, визначених цим Законом, мають право викупу земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, для таких суспільних потреб.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону №1599-VI, викуп земельних ділянок для суспільних потреб, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, може здійснюватися за умови відшкодування їх вартості відповідно до закону.

За приписами ч. 4 ст. 4 Закону №1599-VI, викуп земельних ділянок для суспільних потреб, примусове відчуження земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності здійснюються як виняток з дотриманням вимог екологічної безпеки, із забезпеченням подальшого раціонального використання земельних ділянок, у разі якщо об'єкти, визначені у статтях 8 і 9 цього Закону, можна розмістити виключно на земельних ділянках, що відчужуються, або якщо розміщення таких об'єктів на інших земельних ділянках безпосередньо завдасть значних матеріальних збитків або спричинить негативні екологічні наслідки відповідній територіальній громаді, суспільству або державі в цілому.

Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону №1599-VI, заходи щодо відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності здійснюються за рахунок коштів відповідних бюджетів та коштів юридичних осіб, що ініціювали відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна для суспільних потреб.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону №1599-VI, органи виконавчої влади відповідно до своїх повноважень та в порядку, визначених цим Законом, приймають рішення про викуп земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені (крім об'єктів, викуп яких віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування), для таких суспільних потреб, зокрема, з метою розміщення та обслуговування об'єктів, пов'язаних із видобуванням корисних копалин.

Також, згідно із ч. 1 ст. 15 Закону №1599-VI, у разі неотримання згоди власника земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з викупом цих об'єктів для суспільних потреб зазначені об'єкти можуть бути примусово відчужені у державну чи комунальну власність лише як виняток з мотивів суспільної необхідності і виключно під розміщення об'єктів, пов'язаних з видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 16 Закону №1599-VI, орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що прийняв рішення про відчуження земельної ділянки, у разі недосягнення згоди з власником земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, щодо їх викупу для суспільних потреб відповідно до розділу II цього Закону звертається до адміністративного суду із позовом про примусове відчуження зазначених об'єктів. Вимога про примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, підлягає задоволенню, у разі якщо позивач доведе, що будівництво, капітальний ремонт, реконструкція об'єктів, під розміщення яких відчужується відповідне майно, є неможливим без припинення права власності на таке майно попереднього власника.

Аналіз зазначених норм права в своїй сукупності свідчить про те, що визначальною підставою для примусового відчуження земельної ділянки, що знаходиться в приватній власності з мотивів суспільної необхідності є фактичне доведення органом місцевого самоврядування неможливості проведення подальшого видобування корисних копалин, або інших суспільно потрібних дій без припинення права власності на земельну ділянку відповідача.

Під час розгляду справи судом встановлено обставини, які свідчать що Публічне акціонерне товариство «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» здійснює діяльність з видобутку корисних копалин загальнодержавного значення (марганцевої руди) західної частини Нікопольського марганцевого родовища на території Нікопольського марганцевого родовища на території Нікопольського району Дніпропетровської області на підставі Спеціального дозволу на користування надрами №597 від 06.08.1996 року.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 року №827 марганцева руда, яку видобуває підприємство, входить до переліку корисних копалин загальнодержавного значення.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.12.2004 року №1723 ПАТ "ОГЗК" включено до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки України.

Так, земельна ділянка відповідача знаходиться в межах гірничого відводу, наданого ПАТ "ГЗК" згідно Акту про надання гірничого відводу, виданого Державною службою гірничого нагляду та промислової безпеки України 26 грудня 2011 року за №1921. Згідно з вказаного акту, у межах гірничого відводу підлягають використанню поклади марганцевих руд.

В судовому засіданні судом було досліджено карту місцевості, в якій розташована земельна ділянка відповідача, вислухано пояснення сторін по даному питанню, та встановлено, що по фронту робіт кар'єрів з видобування корисних копалин, в межах гірничого відводу ПАТ "ОЗК", знаходяться земельні ділянки приватної власності сільськогосподарського призначення, в тому числі й ділянка відповідача, без викупу яких, розширення кар'єрів з видобування корисних копалин та подальша робота підприємства не є можлива.

Отже, діяльність ПАТ "ОЗК" - підприємства, що має стратегічне значення неможливе без припинення права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розміром 0,190 га.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено суспільну необхідність та мотиви суспільної потреби у примусовому відчуженні земельної ділянки ОСОБА_1 для проведення ПАТ "ОГЗК" подальшого видобування марганцевої руди, що має стратегічне значення до держави. Вказане є достатньою підставою для задоволення вимоги Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області примусово відчужити земельну ділянку, площею 0,190, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1

Згідно із ст. 5 Закону №1599-VI, викупна ціна включає вартість земельної ділянки (її частини), житлового будинку, інших будівель, споруд, багаторічних насаджень, що на ній розміщені, з урахуванням збитків, завданих власнику внаслідок викупу земельної ділянки, у тому числі збитків, що будуть завдані власнику у зв'язку з достроковим припиненням його зобов'язань перед третіми особами, зокрема упущена вигода, у повному обсязі. Розмір викупної ціни затверджується рішенням органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, що здійснює викуп земельної ділянки, або встановлюється за рішенням суду.

Вартість земельної ділянки, що відчужується або передається у власність замість відчуженої, визначається на підставі її експертної грошової оцінки, проведеної відповідно до закону.

Суб'єкти оціночної діяльності для проведення такої оцінки визначаються органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування або особою, яка ініціювала відчуження об'єктів нерухомого майна, в порядку, визначеному законом, а вартість надання послуг з рецензування або проведення державної експертизи звітів з експертної грошової оцінки сплачується за рахунок коштів відповідних бюджетів.

У разі, якщо власник виступає проти відчуження свого нерухомого майна за оцінкою, проведеною суб'єктом оціночної діяльності, визначеним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, він може залучити іншого суб'єкта оціночної діяльності для визначення вартості нерухомого майна чи проведення рецензування звіту з оцінки такого майна. У цьому разі витрати на виконання таких послуг несе власник майна.

У матеріалах справи міститься звіт про експертну оцінку земельної ділянки площею 0,190 га, що належить ОСОБА_1, проведена на замовлення ПАТ "ОЗК" та який був чинний на час звернення з адміністративним позовом. Визначена у звіті ціна земельної ділянку площею 0,190 га, що належить ОСОБА_1 затверджена Нікопольською районною державною адміністрацією.

Заперечень щодо оцінки проведеної проведеної на замовлення ПАТ «ОЗК» та іншого експертного висновку про оцінку землі від ОСОБА_1 не надходило.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що розширення меж кар'єрів з видобування корисних копалин загальнодержавного значення (марганцевої руди) ПАТ "ОГЗК" є неможливим без припинення права власності відповідача на земельну ділянку.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин та наявності суспільної необхідності примусового відчуження земельної ділянки відповідача та загальнодержавних інтересів територіальної громади, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 122, ч.1 ст. 158, ст. 162, 183-1 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області - задовольнити.

Примусово відчужити, з мотивів суспільної необхідності, у державну власність об'єкт нерухомого майна - земельну ділянку, площею 0,190 га, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_2 від 07 лютого 2005 року, знаходиться на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, кадастровий номер НОМЕР_1; цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія - землі сільськогосподарського призначення, за ціною 3350,36 гривень за рахунок коштів Публічного акціонерного товариства «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат».

Зобов'язати ОСОБА_1 звільнити об'єкт нерухомості - земельну ділянку площею 0,190 га, яка розташована на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, кадастровий номер НОМЕР_1 протягом 5 (п'яти) днів з дня виплати їй коштів у розмірі 3350,36 гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вищого адміністративного суду України через Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Вищого адміністративного суду України, як суду апеляційної інстанції.

Повний текст виготовлено 14 квітня 2015 року.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов