Справа № 826/2475/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 травня 2015 року письмове провадження № 826/2475/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Персоніос»
до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві
провизнання протиправним дій, зобов'язати вчинити дії

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Персоніос» (надалі - позивач або ТОВ «Персоніос») з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві (надалі - відповідач ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві), в якому просило суд:

1. Визнати протиправними дії відповідача щодо не прийняття податкових декларацій позивача з податку на додану вартість за жовтень-грудень 2014 року.

2. Зобов'язати відповідача зареєструвати податкові декларації позивача з податку на додану вартість за жовтень-грудень 2014 року датою фактичного отримання.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідачем протиправно неприйняті податкові декларації позивача з податку на додану вартість за жовтень-грудень 2014 року, що призвело до паралізації його господарської діяльності та дискредитації перед контрагентами з вини відповідача.

Представник відповідача проти позову заперечував, вважаючи оскаржувані дії відповідача по неприйняттю податкових декларацій позивача з податку на додану вартість за жовтень-грудень 2014 року законними та обґрунтованими, з підстав встановлення невідповідності їх заповнення вимогам оформлення податкової звітності, просив суд відмовити позивачу в задоволенні заявлених ним позовних вимог.

У зв'язку з неявкою в судове засідання 27.04.2015 року представників сторін, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового розгляду, враховуючи клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, керуючись положеннями частини 4 статті 122 та частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства, суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем 03.11.2014 року укладений договір № 031120141 про визнання електронних документів, предметом якого є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Позивачем в електронному вигляді була подана відповідачу податкова звітність:, а саме:

податкова декларація з податку на додану вартість за жовтень 2014 року та додаток 5 до неї «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту розрізі контрагентів (Д5)» 19.11.2014 року, яка прийнята відповідачем 20.11.2014 року, що підтверджується квитанцією № 2;

податкова декларація з податку на додану вартість за листопад 2014 року та додаток 5 до неї «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту розрізі контрагентів (Д5)» 19.12.2014 року, яка прийнята відповідачем 19.12.2014 року, що підтверджується квитанцією № 2;

податкова декларація з податку на додану вартість за грудень 2014 року та додаток 5 до неї «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту розрізі контрагентів (Д5)» 19.01.2015 року, яка прийнята відповідачем 19.01.2015 року, що підтверджується квитанцією № 2.

В той же час, згідно доводів позивача, він отримав від свого контрагента копію листа № 6552/10/08-31-15-013 від 08.12.2014 року від ДПІ у Хортицькому районі у м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області до ТОВ «КП СТРІМ ТРЕЙД», зі змісту якого вбачається заниження податкових зобов'язань та завищення податкового кредиту у зв'язку з тим, що ТОВ «ПЕРСОНІОС» не задекларувало в деклараціях з податку на додану вартість за жовтень 2014 року (з додатком 5) взаємовідносини з вищезазначеним контрагентом.

З наведеного позивач дійшов висновку, що його податкова звітність фізично була отримана відповідачем, проте не була ним прийнята, без повідомлення позивача про причини її неприйняття у встановленому діючим законодавством порядку.

Згідно пояснень представника відповідача, наведених у запереченнях на адміністративний позов, податкова звітність позивача не була прийнята відповідачем у зв'язку з встановленням заповнення її з порушенням вимог оформлення податкової звітності, зазначених в наказі ДПА України від 14.06.2012 року № 516 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в ОДПС України», статтях 46-48 Податкового кодексу України, а саме: невідповідність заповнення податкової звітності - не зазначено П.І.Б. головного бухгалтера. В якості доказів повідомлення позивач про неприйняття поданої ним податкової звітності за жовтень-грудень 2014 року, відповідачем подані до суду копії листів від 21.11.2014 року № 58134/10/26-55-15-05, від 23.12.2014 року № 63810/10/26-55-15-05 та від 20.01.2015 року № 2210/10/26-55-15-05, адресованих позивачу, якими позивачу також було запропоновано подати нову податкову звітність, складену належним чином. В той же час, належних доказів надіслання та отримання позивачем листів від 21.11.2014 року № 58134/10/26-55-15-05 та від 23.12.2014 року № 63810/10/26-55-15-05, відповідачем суду не подано, що виключає можливість суду враховувати їх як належні докази під час вирішення справи.

Позивач вважає дії відповідача щодо не прийняття його податкових декларацій з податку на додану вартість за жовтень-грудень 2014 року протиправними, що стало підставою для його звернення до адміністративного суду з відповідним позовом.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 6 та частини 2 статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-VI (надалі - Кодекс).

Відповідно до пункту 46.1. статті 46 Кодексу, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Згідно пунктів 48.1., 48.2., 48.3., 48.4. та підпункту 48.5.1. пункту 48.5. статті 48 Кодексу, податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити:

тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий);

звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація;

звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку);

повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами;

код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер;

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

місцезнаходження (місце проживання) платника податків;

найменування контролюючого органу, до якого подається звітність;

дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми);

ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків;

підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

У окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.

Податкова декларація повинна бути підписана, зокрема, керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником.

За приписами пункту 48.7. статті 48 Кодексу, податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 49.1. статті 49 Кодексу, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, зокрема, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством (підпункт «в» пункту 49.3. статті 49 Кодексу).

Відповідно до пунктів 49.8., 49.9. статті 49 Кодексу, прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк (підпункт 49.9.2. пункту 49.9. статті 49 Кодексу).

У разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови, у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання (підпункт 49.11.1. пункту 49.11. статті 49 Кодексу).

Під час дослідження та надання оцінки податковій звітності з податку на додану вартість за жовтень-грудень 2014 року, яка подавалася позивачем відповідачу в електронному вигляді, судом не встановлено її невідповідності вимогам Кодексу в частині обов'язкових реквізитів, навпаки, вона містять всі обов'язкові реквізити, у тому числі, ініціали, прізвище та реєстраційний номер облікової картки посадової особи платника податків - Філатов І.М., який є керівником позивача та, одночасно, його головним бухгалтером, отже є належною податковою звітністю.

При цьому, відповідачем не подано суду належних та допустимих доказів на спростування вищезазначеного, а також виконання ним належним чином обов'язку, закріпленого підпунктом 49.11.1. пункту 49.11. статті 49 Кодексу.

Окрім того, суд вважає, що під час формування відповідачем висновку про невідповідність заповнення позивачем податкової звітності (щодо не зазначення в ній П.І.Б. головного бухгалтера), ним не взято до уваги положення підпункту 48.5.1. пункту 48.5. статті 48 Кодексу щодо підписання податкової декларації (у разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником), виходячи з того, що бухгалтерський облік та подання податкової звітності позивача здійснюється його керівником, який, одночасно, є його головним бухгалтером.

Такими чином, суд вважає висновки відповідача про невідповідність заповнення позивачем податкової звітності за жовтень-грудень 2014 року, покладені в основу її неприйняття, - протиправними, отже відмова відповідача у прийняття податкової звітності позивача за жовтень-грудень 2014 року (дії по її неприйняттю) є неправомірною.

За правилами, пункту 49.13. статті 49 Кодексу, у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не виконаний обов'язок щодо доказування з урахуванням вимог встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.69-71,94,160-165,167,254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Персоніос» задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо не прийняття податкових декларацій позивача з податку на додану вартість за жовтень-грудень 2014 року.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві зареєструвати податкові декларації позивача з податку на додану вартість за жовтень-грудень 2014 року датою фактичного отримання.

Судові витрати в сумі 73,08 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Персоніос» за рахунок Державного бюджету України.

Покласти на відповідний підрозділ Державної казначейської служби України виконання постанови суду в частині стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій