Справа № 2-а-3917/11
Суддя: Коваленко І. В.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №2-а-3917/11
номер провадження 6-а/489/82/15
УХВАЛА

Іменем України

13 травня 2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

секретаря Коденко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві подання Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області (далі - Відділ примусового виконання рішень) про зміну способу виконання судового рішення

встановив:

У квітні 2015 року Відділ примусового виконання рішень звернувся до суду із поданням про зміну способу виконання виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва 12.03.2015, відповідно до якого зобовязано управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва (далі - УПФ) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з її підвищенням на 30% мінімальної пенсії за віком, у відповідності до вимог статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 23 серпня 2010 року по 22 липня 2011 року з урахуванням сум, виплачених у цей період.

Посилаючись на відсутність фінансових ресурсів у боржника, як на ускладнюючу обставину виконання постанови суду, та положення Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», за яким виконання рішень про стягнення коштів з державних установ покладається на органи Державної казначейської служби, Відділ примусового виконання рішень просить змінити спосіб виконання постанови суду із зобовязального характеру на стягнення з УПФ на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 1905,91 грн.

У судове засідання Відділ примусового виконання рішень представника не направив. У поданні просив здійснити розгляд подання за відсутності його представника.

УПФ представника до суду не направило. У письмових заперечення проти заміни способу виконання рішення заперечувало, так як його виконання фактично можливо після фінасування з бюджету.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає, що подання задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Зі змісту подання вбачається, що на примусовому виконанні у ВПВР знаходиться виконавчий лист, виданий Ленінським районним судом м. Миколаєва відповідно до постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2015, якою змінено постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.04.2011, якою зобовязано УПФ здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з її підвищенням на 30% мінімальної пенсії за віком, у відповідності до вимог статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 23.08.2010 по 22.07.2011 з урахуванням сум, виплачених у цей період.

Постанова суду УПФ виконана частково в частині нарахування ОСОБА_1 доплати до пенсії в розмірі 1905,91 грн.

Виплата коштів буде можливою за наявності відповідного фінансування з державного бюджету, про що заначено у письмових запереченнях УПФ.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС України встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 263 КАС України передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Між тим, Відділ примусового виконання рішень фактично просить змінити судове рішення, оскільки вимога про стягнення коштів не була предметом розгляду та дослідження судом під час прийняття постанови від 18.04.2011 та постанови суду апеляційної інстанції від 04.02.2015.

Крім того, відсутність у боржника бюджетних асигнувань не є обставиною, що ускладнює виконання судового рішення, оскільки виплата доплати до пенсії буде можливою боржником після надходження відповідних сум із державного бюджету.

Наведений вище висновок суду відповідає постанові Верховного Суду України від 13.01.2015 по справі № 21-604а14, застосування якою є обовязковою судами.

Керуючись статтею 263 КАС України, суд -

ухвалив:

У задоволенні подання Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області про зміну способу виконання судового рішення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.В.Коваленко