Справа № 190/631/15-а
Суддя: Семенников О. Ю.
Дата ухвалення: 2015-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 190/631/15-а
Провадження №2-а/190/18/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року м.П'ятихатки

П'ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі : головуючого - судді Семенникова О.Ю., секретарі - Меньковій О.З., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.П'ятихатки адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС РДПС м.Дніпропетровська Прокопенко Дмитра Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №372973 від 14.04.2015 року, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425,00 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовано тим, що 14.04.2015 року позивач, керуючи автомобілем марки ВАЗ 21099, номерний знак НОМЕР_1, на перехресті вул.Горького та просп..К.Маркса в м.Дніпропетровську, зупинений прапорщиком міліції інспектором ДПС РДПС м.Дніпропетровська Прокопенко Дмитром Анатолійовичем, який склав відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП, на підставі якого відповідачем Прокопенко Д.А. з підстав порушення ОСОБА_1 вимог п.8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України за проїзд перехрестя на червоне світло прийняв постанову про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1, якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Позивач вважає постанову незаконною і просить її скасувати, оскільки він контролював світло світофора, аварійної ситуації не створював, жодних вимог Правил дорожнього руху України не порушив, у зв'язку з чим не згоден із складеним протоколом про адміністративне правопорушення та постановою про накладення адміністративного стягнення. Крім того, ОСОБА_1 в позові зазначив, що відповідач запропонував йому підписати протокол і визнати свою вину, в разі чого штраф за начебто вчинене правопорушення буду мінімальним, чим чинив моральний тиск на позивача, з урахуванням чого, з посиланням на норми законодавства, просив задовольнити позов та скасувати вищевказану постанову від 14.04.2015 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, 05.05.2015 року надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі при викладених в позові обставинах, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач - прапорщик міліції інспектор ДПС РДПС м.Дніпропетровська Прокопенко Дмитро Анатолійовича в судове засідання 05.05.2015 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином згідно вимог ст.35 КАС України, про що є відповідне поштове повідомлення про отримання судової повістки в матеріалах справи.

З урахуванням заяви позивача, суд на підставі положень ч.4 ст.128 КАС України, у зв'язку з неприбуттям в судове засідання відповідача, який є належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, проте про жодні причини неможливості явки суд не повідомив, вважає за можливе не відкладати розгляд справи та розглянути справу на підставі наявних у ній доказів за відсутності сторін, у зв'язку з чим, дослідивши письмові матеріали справи, встановлено наступне.

Відповідно до оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення від 14.04.2015 року серії ПС2 №372973, складеної прапорщиком міліції інспектором ДПС РДПС м.Дніпропетровська Прокопенко Дмитром Анатолійовичем на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №502174 від 14.04.2015 року, 14.04.2015 року в м.Дніпропетровськ на перехресті доріг вул.Горького та просп.К.Маркса водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_1, проїхав перехрестя на червоне світло, чим порушив п.8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р. (далі - ПДР України), та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, у зв'язку з чим на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Положення ч.2 ст.122 КУпАП передбачають відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, у виді накладення штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог п.8.7.3 (е) ПДР України червоний сигнал світлофора, утому числі миговий, або два червоних мигових сигнали забороняють рух.

Згідно наданих ОСОБА_1 в позовній заяві пояснень, останній рухаючись у тісному потоці автомобілів контролював світло світофора та діяв відповідно до п.16.8 ПДР України, який зобов'язує водія, що виїхав на перехрестя на дозволюючий сигнал світлофора, продовжити рух у вказаному напрямку, незалежно від сигналу світлофора на виїзді, та щоб не застосовувати екстрене гальмування і не створити небезпечну аварійну ситуації керувався п.8.11 ПДР України, у зв'язку з чим звільнив перехрестя.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.251 цього ж Кодексу доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показанням технічних приладів та технічних засобів , що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень зобов'язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, проте будь-яких доказів в підтвердження вини позивача відповідачем при розгляді справи не надано, як і не надано до суду заперечень проти заявленого позову.

Проте будь-яких доказів правомірності рішення відповідача - оскаржуваної постанови (пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речових доказів, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису тощо) до суду не надано, в т.ч. доказів будь-яких свідків правопорушення, показань приладів чи інш., в протоколі про правопорушення від 14.04.2015 року не зазначено.

Також суд враховує посилання позивача у поданій позовній заяві щодо психологічного тиску з боку відповідача під час складення протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі неї - оскаржуваної постанови, у зв'язку з чим вважає за неможливе прийняти в якості належного та допустимого доказу вини позивача у вчинені адміністративного правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП пояснення ОСОБА_1 в протоколі від 14.04.2015 року про ненавмисне порушення вимог.

У зв'язку з відсутністю будь-яких доказів проїзду позивачем перехрестя на червоне світло (в т.ч. з дотриманням вимог п.п.8.11, 16.8 ПДР України, як зазначає у позові заявник), суд не може на підставі наявних у справі документів встановити факт проїзду позивача на червоне світло світлофору, в т.ч. з дотриманням вказаних вимог ПДР України, як зазначено заявником в обґрунтування позовних вимог.

Враховуючи наведене, оскільки відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, як не надано до суду і судом не досліджено жодних заперечень проти заявленого позову та викладених в ньому обставин, в т.ч. доказів порушення позивачем будь-яких вимог Правил дорожнього руху України (в т.ч. факту проїзду перехрестя на червоне світло), суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 прийнята з порушенням норм чинного законодавства, зокрема норм КУпАП України в частині того, що інспектором при складені як протоколу, так і оскаржуваної постанови не з'ясовано обставин, передбачених ст.280 КУпАП, зокрема - чи вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, не з'ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (не встановлені свідки правопорушення, не надано показання технічного приладу (відеопристрою чи інш), який використовувався при нагляді за виконанням правил дорожнього руху та інші докази на підтвердження вини водія у порушенні вимог ПДР).

Відтак, оскільки відповідачем належним чином при розгляді адміністративної справи відповідно до вимог ст.71 КАС України не доведено наявність вини позивача, як відповідно і не спростований факт відсутності порушення позивачем положень Правил дорожнього руху України відповідно норм ч.2 ст.122 КУпАП, на підставі вищевикладеного суд вважає позовні вимоги про визнання постанови відповідача від 14.04.2015 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП протиправною та про її скасування обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно вимог ст.293 КУпАП скасовуючи постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд на підставі п.1) ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення закриває справу про адміністративне правопорушення.

На підставі ст.ст.9,10,122 ч.2,293 КУпАП, керуючись ст.ст.11,71,158-163,171-2 КАС України, ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до прапорщика міліції інспектора ДПС РДПС м.Дніпропетровська Прокопенко Дмитра Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову серії ПС2 №372973 від 14.04.2015 року, складену прапорщиком міліції інспектором ДПС РДПС м.Дніпропетровська Прокопенко Дмитром Анатолійовичем, про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) грн., скасувати, справу про адміністративне правопорушення за вказаною постановою від 14.04.2015 року закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили відповідно до положень ч.3 ст.254 КАС України.

Суддя О.Ю. Cеменников