Справа № 320/1712/15-а
Суддя: Колодіна Л. В.
Дата ухвалення: 2015-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 08.05.2015
Справа № 320/1712/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2015 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Колодіної Л.В.,

при секретарі - Арифовій Л.А.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Мальцевої О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання незаконними дій суб'єкта владних повноважень, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання незаконними дій суб'єкта владних повноважень, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди та матеріальної шкоди, про поновлення пропущеного строку звернення до суду .

В обґрунтування позову позивач вказує, що він здійснює постійний догляд за своєю донькою ОСОБА_4, яка є інвалідом другої групи. У квітні 2014 року, позивач отримав лист від Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області, в якому зазначалось про позачергову потребу надання їм пакету документів для переоформлення допомоги на догляд, за підписом начальника управління Короткова О.С.. Також повідомлялось про закінчення виплат допомоги в зв'язку із закінченням терміну встановлення допомоги. В зазначеному повідомленні йшла мова про встановлений пакет документів, один з котрих є підтвердженням встановленої раніше групи інвалідності. Надавши довідку до акту огляду МСЕК МОЗ України, в якій вказаний термін до якого встановлена інвалідність, а саме до 01.12.2015 року, позивач отримав необґрунтовану відмову на призначення щомісячної грошової допомоги по догляду за інвалідом II групи. В кожній відповіді на його листи до Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області зазначалось, що необхідно надати висновок лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу. Таким чином позивач вважає, що відповідач по справі намагався ввести його в оману з метою заволодіння щомісячної грошової допомоги особі, яка здійснює нагляд за інвалідом.

Крім того, на адресу позивача 12.11.2014 року надійшла копія листа від Міністерства соціальної політики України до Департаменту соціального захисту населення Запорізької області, із змісту якого стає зрозумілим про те, що його вимоги щодо призначення грошової допомоги є обґрунтованими.

Крім того позивач зазначає, що діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яка полягає в отриманні нервового занепокоєння та як наслідок госпіталізація до обласної психіатричної лікарні м. Запоріжжя з діагнозом «тривожний розлад з істеричними симптомами». Крім того, позивач є єдиним годувальником в родині та оцінює моральні страждання розміром в 150 000 грн..

Крім того, позивач наполягає на відшкодуванні матеріальної шкоди в розмірі 4 500 грн., яка полягає у витратах на готування звернень щодо оскарження неправомірних рішень. Витратах, пов'язаних, з лікуванням, пересуванням до закладів охорони здоров'я, виготовлення скарг та вимог по неправомірним діям.

У зв'язку з вищевикладеним, позивач наполягає на визнанні дій Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області щодо відмови у здійсненні нарахування щомісячної грошової допомоги особі, який проживає разом з інвалідом 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним за період з 01.05.2014 року до 18.12.2014 року - протиправними, відшкодувати завдану йому матеріальну шкоду в розмірі 4 500 грн. та моральну шкоду в розмірі 150 000 грн., та застосувати до відповідача покарання.

В судовому засіданні від 08.05.2015 року позивач та його представник відмовилися від позову в частині стягнення матеріальної шкоди та в частині застосування заходу покарання до відповідача, на інших вимогах - наполягають. Крім того, просили суд поновити строк звернення до суду для захисту своїх прав.

Ухвалою суду від 08.05.2015 року ОСОБА_3 пропущений строк для звернення до суду за адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області - був поновлений.

Ухвалою суду від 08.05.2015 року провадження за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області в частині вимог стягнення матеріальної шкоди та в частині застосування заходу покарання - закрито.

Представник відповідача позов не визнав в повному обсязі та пояснив суду що, позивач звернувся до управління 18.05.2013 року з заявою про призначення допомоги на догляд (щомісячну грошову допомогу малозабезпеченій особі, яка проживає разом з інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним). Призначення даного виду допомоги регулюється Порядком надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.2000 № 1192 (далі - Порядок). Допомога була призначена з 01.05.2013 по 31.10.2013 у розмірі 1147,00 грн., щомісячно, строком на шість місяців. Будь-яких зауважень щодо строку призначення у позивача не було. Відповідно до п. 8 Порядку допомога на догляд призначається на шість місяців і виплачується щомісяця. У разі коли особа, яка здійснює догляд за інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, є непрацюючим пенсіонером, їй призначається допомога на догляд на 12 місяців на підставі заяви та копії трудової книжки. У разі виникнення обставин, які можуть вплинути на право особи на допомогу, ця особа повинна повідомити про такі обставини орган, що проводить виплату допомоги. Для продовження виплати допомоги на догляд на наступний строк подаються документи, зазначені у пункті 7 Порядку, крім висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, до закінчення строку, на який видано висновок лікарської комісії.

Скориставшись своїм правом (тобто через шість місяців), позивач звернувся з повторною заявою до управління 01.11.2013. Відповідно до рішення про призначення допомоги від 06.11.2013 допомога була призначена з 01.11.2013 по 30.11.2013 у розмірі 1147,00 грн., з 01.12.2013 по 30.04.2014 у сумі 1218,00 грн., щомісячно, строком на шість місяців.

Відповідно п. 4.10 Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги, затвердженої Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 19.09.2006 № 345 (далі - Інструкція) повідомлення про призначення соціальної допомоги (або відмову в її призначенні) видається (надсилається поштою) заявнику.

Отже, позивачем було отримано повідомлення у листопаді 2013, про що свідчить наявність доданої копії, з зазначенням: строку призначення допомоги; строком переоформлення даного виду допомоги; можливості оскарження у вищестоящих органах виконавчої влади або у судовому порядку рішення органу, що призначив допомогу.

Будь-яких зауважень щодо строку призначення у позивача не виникало. Відповідно до порядку позивач повинен був підтвердити право на отримання допомоги починаючи з 01.05.2014, надавши до управління заяву та відповідні документи.

Проте документів щодо оформлення допомоги на адресу управління не надходило. Але, 28.08.2014 позивач звернувся до управління з інформаційним запитом, відповідь на який отримав 05.09.2014.

22.09.2014 позивач звернуся до управління зі скаргою на неправомірність дій відповідача. Управлінням був зробленим запит щодо правомірності нарахування допомоги позивачу строком на шість місяців до Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації (далі - ДСЗН). Враховуючи відповідь ДСЗН від 29.09.2014 № 02.І.3778.2 управлінням була надана відповідь щодо призначеної допомоги відповідно до чинного законодавства.

Не погодившись з рішенням відповідача та ДСЗН позивач звернувся до Міністерства соціальної політики. Враховуючи відповідь Мінсоцполітики від 10.11.2014 № 3022/5/123-14 позивач звернувся до управління з вимогою про перерахунок призначеної допомоги строком на 12 місяців, надавши копію листа. Позивачу листом від 02.12.2014 № І - 127/з було повідомлено про перерахунок раніше призначеної допомоги на 12 місяців з 01.11.2013 по 30.11.2013 у сумі 1147,00 грн. та з 01.12.2013 по 31.10.2014 у сумі 1218,00 грн., щомісячно.

08.12.2014 позивач знову звернувся до Управління з запитом щодо перерахунку допомоги на 12 місяців. Листом від 12.12.2014 № І-135 /з позивача було повторно повідомлено про перерахунок раніше призначеної допомоги на 12 місяців. Сума доплати склала 7308,00 грн., яка була виплачена 18.12.2014 року.

Отже Управління виконало усі зобов'язання, а отже предмет спору відсутній. До того ж, позивач безпідставно неодноразово звертався до Мелітопольського міськрайонного суду з даного приводу.

Щодо відшкодування моральної шкоди, представник відповідача вказує, що позивач в своєму позові зазначає, що незаконні дії спричинили у нього нервове занепокоєння та госпіталізацію до обласної психіатричної лікарні, але відповідно до епікризу, який доданий до матеріалів справи, позивач поступив 17.04.2013 та був виписаний 15.05.2013. Крім того, позивач зазначає, що непризначення допомоги призвело до наявності боргових зобов'язань. Але виникає питання: чому він звернувся до Управління лише 26.08.2014, а не у листопаді 2013 чи у травні 2014.

Крім того, представник відповідача вказує, що моральна шкода відшкодовується особі у разі порушення її законних прав, що призвели до моральних страждань, пов'язаних з утратою нормальних життєвих зв'язків і вимагають від особи додаткових зусиль для організації свого життя. Оскільки ніяких впливів та моральних тисків не було, то й моральних страждань позивач не зазнав і відшкодовувати нема чого. Крім того, відповідно до вимог п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Управління виконало обов'язки перед позивачем.

Суд, заслухав пояснення сторін, представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає необхідним адміністративний позов задовольнити частково: визнати дії відповідача щодо відмови позивачу у здійсненні нарахування щомісячної грошової допомоги - протиправними, в іншій частині вимог - відмовити.

До 01.12.2015 року ОСОБА_4 було встановлено другу групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 10-ААБ №488357. /а.с.20/

Згідно листа Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області, який був надісланий на адресу ОСОБА_3, за підписом начальника управління Короткова О.С. повідомляється, що особа яка, здійснює догляд за інвалідом, з 01.05.2014 року повинна надати документи для переоформлення допомоги на догляд /а.с.18/.

13 жовтня 2014 року на адресу позивача був направлений лист про надання роз'яснень за підписом начальника управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області Короткова О.С., де було вказано, що Департамент соціального захисту населення Запорізької ОДА підтвердив правильність призначення допомоги (призначення допомоги строком на 6 місяців) /а.с.24-26/.

Згідно листа Міністерства соціальної політики України від 10.11.2014 року № 3022/5/123-14 вказано на необхідність здійснення правомірного призначення щомісячної грошової допомоги ОСОБА_3 терміном на 12 місяців та необхідність проведення перерахунку допомоги за минулий період без подання заяви /а.с.9-10/.

26.11.2014 року Управлінням соціального захисту населення Мелітопольської міської ради було винесено рішення про призначення допомоги ОСОБА_3 до 30.11.2015 року, тобто на 12 місяців.

Згідно повідомлення головного лікаря КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради Резніченко О.Л., донька позивача 18.10.2014 року потрапила до КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради, звідки 18.10.2014 року була переведена до реанімаційного відділення МЛ №1 і 20.10.2014 року була переведена знову в стаціонарне психіатричне відділення КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради /а.с.13/.

Згідно виписки з епікризу, 17.04.2013 року ОСОБА_3 потрапив до психіатричної лікарні м. Запоріжжя з діагнозом «органічний тривожний розлад внаслідок судинного захворювання головного мозку», де був виписаний 15.05.2013 року /а.с.27-28/.

Згідно із нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсіонер - це особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім'ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 8 Порядку надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.2000 № 1192, допомога на догляд призначається на шість місяців і виплачується щомісяця. У разі коли особа, яка здійснює догляд за інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, є непрацюючим пенсіонером, їй призначається допомога на догляд на 12 місяців на підставі заяви та копії трудової книжки. У разі виникнення обставин, які можуть вплинути на право особи на допомогу, ця особа повинна повідомити про такі обставини орган, що проводить виплату допомоги.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відтак, підставою для відшкодування моральної шкоди є, зокрема, фактична наявність такої шкоди у вигляді понесених позивачем моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В свою чергу, ОСОБА_3 була розрахована сума моральної шкоди у розмірі 150 000 грн., але ним не надано доказів заподіяння йому моральної шкоди. Зокрема, не надано доказів, що підтверджують факт заподіяння моральних страждань, за яких обставин вони заподіяні, чому позивач оцінив моральну шкоду на таку суму та з чого він при цьому виходив, а також інші обставини, що мають значення для вирішення цієї вимоги.

Таким чином, суд вважає що дії відповідача щодо відмови ОСОБА_3 у здійсненні нарахування щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним за період з 01.05.2014 року до 18.12.2014 року - є протиправними, оскільки позивач є непрацюючим пенсіонером, що дає йому право на призначення допомоги на 12 місяців, а відповідач, як суб'єкт владних повноважень, повинен вчасно здійснити позивачу правомірне призначення грошової допомоги. В частині позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди - суд вважає необхідним відмовити, т.я. позивач не надав суду доказів наявності причинно-наслідкового зв'язку між оспорюваними позивачем діями суб'єкта владних повноважень та станом здоров'я позивача та його доньки, оскільки ОСОБА_3 вже тривалий час страждає тяжкою хворобою, потребує догляд та лікування. Крім того, згідно епікризу від 17.04.2013 року ОСОБА_3 на протязі останніх 4 років вважає себе хворим, та перебував на лікуванні з 17.04.2013 та по 15.05.2013 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 9-11, 41, 70-71, 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання незаконними дій суб'єкта владних повноважень, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди - задовольнити частково:

Визнати дії Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області щодо відмови ОСОБА_3 у здійсненні нарахування щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним за період з 01.05.2014 року до 18.12.2014 року - протиправними.

В іншій частині вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, судовий збір на користь держави в розмірі 73 грн. 08 коп. (отримувач - державний бюджет м. Мелітополя, Код отримувача 37968956, р/р 0013, Код ЄДРПОУ суду 36969096, МФО 813015, код виду платежу: 22030001, п. 3.1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»).

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.В. Колодіна