Справа № 804/8184/14
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2015-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 рокусправа № 804/8184/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередниченко В.Є.,

суддів: Коршуна А.О., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з додатковою відповідальністю «Дніпродзержинський лакофарбовий завод «Спектр» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2014 року у справі №804/8184/14 за позовом Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області до товариства з додатковою відповідальністю «Дніпродзержинський лакофарбовий завод «Спектр» про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 11 червня 2014 року звернулось до суду з адміністративним позовом до товариства з додатковою відповідальністю "Дніпродзержинський лакофарбовий завод "Спектр" (далі - ТДВ «Дніпродзержинський лакофарбовий завод «Спектр»), згідно з яким з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просить: стягнути з відповідача заборгованість по виплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсії за списком №1 в розмірі 125 693,51 грн. та за списком № 2 в розмірі 16 394,75 грн., що в загальній сумі складає 142 088,26 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідач є підприємством з особливо важкими умовами праці за списком №1 та списком №2 виробництва, робіт професій, посад і показників, затверджений КМ України. На підприємстві позивача працювали громадяни, які на теперішній час отримують пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» та п. «б-з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах має здійснюватись підприємством на рахунок органу Пенсійного фонду за місцем реєстрації. Станом на дату розгляду справи відповідачем несплачені суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій працівникам за попередні періоди.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2014 року позов задоволено повністю.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за 2004-2007 роки з списком №1 у сумі 127 561,89 грн. та за 2004-2005 роки за списком №2 у сумі 18 838,48 грн. та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за 2004-2007 роки з списком №1 у сумі 127 561,89 грн. та за 2004-2005 роки за списком №2 у сумі 18 838,48 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у позивача відсутні правові підстави для донарахування додаткової суми відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за попередній період, оскільки така можливість передбачена лише на поточний рік, отже позовні вимоги в частині стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за попередній період є такими, що не відповідають законодавству України та задоволенню не підлягають.

Отже, вимоги позивача щодо стягнення донарахованих сум річних відшкодувань за 2004-2007 роки за списком №1 у сумі 127 561,89 грн. та за 2004-2005 роки за списком №2 у сумі 18 838,48 грн. є незаконними, а тому суд першої інстанції мав в цій частині відмовити.

Звертає увагу на те, що позивач не заперечує факту того, що заборгованість за попередні роки виявлена внаслідок проведення інвентаризації (що не є підставою для нарахування витрат згідно з Інструкцією), а відповідач вправно виконував свій обов'язок по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій протягом багатьох років згідно з отриманих розрахунків, про що свідчать, в тому числі, проведені акти звірки розрахунків, якими зафіксовано відсутність заборгованості відповідача перед позивачем за попередні роки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення представника позивача який заперечував щодо її задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що відповідач у справі є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», а також платником страхових внесків відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058 (надалі - Закон №1058), який повинен своєчасно та в повному обсязі сплачувати збір та внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України.

ТДВ «Дніпродзержинський лакофарбовий завод «Спектр» зобов`язане вносити з коштів, призначених на оплату праці, плату, що покриває фактичні витрати на виплату та доставку пенсій застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №1 та списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Як вбачається з матеріалів справи, спірна сума заборгованості структурно складається з витрат на виплату та доставку пенсій, призначених позивачем на пільгових умовах особам відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (список №1) в розмірі 125693,51 грн. та відповідно до п. «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (список №2) в розмірі 16 394,75 грн.

Позивачем надсилались відповідачу 23.05.2014 року, та передавались в 16.042014 року розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій призначених відповідно до пункту «а», «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (після проведення інвентаризації справ платника) (а.с.8 -9).

Стягнення з відповідача донарахованих сум заборгованість по виплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №1 в розмірі 125693,51 грн. та за списком № 2 в розмірі 16394,75 грн. за 2004 - 2008 роки є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції зробив висновок про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списками №1 та №2.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закону) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Згідно з пунктом 1 статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників. Відповідно до абзацу четвертого пункту першого статті другої цього Закону для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду у порядку, визначеному законодавством України.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Вимогами абзацу четвертого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду України плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Згідно з пунктом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 19.12.22003р. № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за №64/8663, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За приписами пункту 6.4 вказаної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствами до 20-го січня поточною року протягом десяти днів з новопризначених пенсій.

Пунктом 6.5 передбачено, що розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

У відповідності до пункту 6.8 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

З аналізу наведених правових норм слідує, що відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, які регулюють спірні відносини, а також іншими законодавчими актами з питань пенсійного забезпечення не передбачено права Управління Пенсійного фонду здійснювати відшкодування витрат по пільговим пенсіям за попередні періоди, оскільки така можливість передбачена лише на поточний рік.

Тобто, відповідач в порушення положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування включив до розрахунків фактичних витрат для відшкодування з боку відповідача донараховані суми заборгованість по виплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №1 за період 2004-2007 роки в розмірі 125693,51 грн. та за списком № 2 за період 2004-2005 роки в розмірі 16394,75 грн.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи те, що при повному та всебічному з'ясуванні обставин в цій адміністративній справі, судом апеляційної інстанції було встановлено порушення з боку позивача щодо включення до розрахунків фактичних витрат для відшкодування з боку відповідача донарахованих сум заборгованість по виплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №1 та за списком № 2, а також те, що відповідач неодноразово наголошував як в суді першої так і в суді апеляційної інстанції на це порушення з боку позивача, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, та у задоволенні позову відмовити.

Керуючись: пунктом 3 частини 1 статті 198, статтями 205, 207 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Дніпродзержинський лакофарбовий завод «Спектр» - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2014 року у справі №804/8184/14 - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлений 12 травня 2015 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко