Справа № 806/4045/14
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Токарева М.С.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
УХВАЛА

іменем України

"12" травня 2015 р. Справа № 806/4045/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Бондарчука І.Ф.

Хаюка С.М.,

при секретарі Лялевич С.С. ,

за участю

представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної виконавчої служби України на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "25" лютого 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної виконавчої служби України про скасування постанови, зобов'язання вчинити дії ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Державної виконавчої служби України про скасування постанови та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 25.02.2015 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову Державної виконавчої служби України ВП №39507399 від 28 березня 2014 року про закінчення виконавчого провадження.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову. В апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Правильне по суті судове рішення не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань.

Як вірно встановлено судом та вбачається з матеріалів справи постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2012 року ОСОБА_3 було поновлено на посаді першого заступника начальника Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель у Житомирській області з 15 березня 2010 року.

На виконання зазначеного рішення суду було видано виконавчий лист №4679/12 від 05 листопада 2012 року.

На підставі вказаного виконавчого листа, 27 серпня 2013 року, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 38507399.

Державним агентством земельних ресурсів України на адресу відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби було направлено лист від 17 березня 2014 року №6-28-0.17-2851/2-14 про виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2012 року. Також на підтвердження виконання зазначеного рішення було направлено копію наказу Держземагенства від 13 березня 2014 року №74-кт/а.

На підставі зазначених листа та наказу державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби було 28 березня 2014 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку із фактичним виконанням виконавчого документа у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вказану постанову державним виконавцем було винесено передчасно та без врахування всіх обставин, а тому позов у частині визнання протиправною та скасування постанови від 28 березня 2014 року є обґрунтованим, а винесена постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначається резолютивна частина рішення.

На виконання наведеної норми закону державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження від 27 серпня 2013 року резолютивну частину виконавчого документа, було зазначено, як поновлення ОСОБА_3 на посаді першого заступника начальника Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель у Житомирській області з 15 березня 2010 року.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як вбачається з копії наказу Держземагенства від 13 березня 2014 року №74-кт/а у ньому зазначено, що даний наказ винесено на виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2012 року у справі №0670/4692/12, однак, даним наказом ОСОБА_3 поновлено на посаді першого заступника начальника Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель у Житомирській області з 15 березня 2010 року по 30 вересня 2010 року.

Наведені обставини свідчать, що судове рішення не виконано, оскільки у ньому зазначено обмеження у терміні поновлення на посаді, яке ні в судовому рішенні, ні у виконавчому документі, на підставі якого було відкрито виконавче провадження, не встановлено.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що у відповідача були відсутні правові підстави для закінчення виконавчого провадження.

Оскільки, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 25.02.2015 року Житомирським окружним адміністративним судом прийнято відповідно до позовних вимог, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і суд дав правильну оцінку обставинам справи, то колегія суддів апеляційної інстанції не знаходить підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції у справі.

Доводам апелянта щодо строків звернення до суду надана правова оцінка в ухвалі Житомирського апеляційного суду від 26.11.2014 року.

Крім того, в судовому засіданні представник відповідача не зміг пояснити суду, з чим пов'язано зазначення в наказі про поновлення позивача на роботі дати 30 вересня 2010 року. Представник лише висловив припущення, що це може бути датою ліквідації боржника.

Разом з тим, згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленій в Постанові від 16 жовтня 2012 року № 21-267а12 встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) установи, що ліквідується, не виключає, а передбачає зобов'язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної виконавчої служби України залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "25" лютого 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: І.Ф.Бондарчук

С.М.Хаюк

Повний текст cудового рішення виготовлено "14" травня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10002

3- відповідачу/відповідачам: Державна виконавча служба України вул.Артема, 73,м.Київ,04053

4-третій особі: - ,