Справа № 454/1022/15-а
Суддя: Струс-Духнич Т. В.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 454/1022/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2015 року Сокальський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Струс-Духнич Т. В.

при секретарі Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сокалі адміністративну справу за позовом фермерського господарства «ОСОБА_1» до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, з участю третьої особи Сокальської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов'язання до вчинення дій,

в с т а н о в и в:

14.04.2015р. фермерське господарство «ОСОБА_1» (далі - ФГ) звернулося до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області (далі - ДВС) в якому просило: визнати протиправною бездіяльність відповідача при виконанні виконавчого листа №1321/1916/2012 виданого Сокальським районним судом Львівської області 16.02.2015 (далі - виконавчий лист); скасувати постанову ДВС від 30.03.2015р. ВП №46853145 про закінчення виконавчого провадження (далі - Постанова); зобов'язати відповідача здійснити всіх заходів для виконання виконавчого листа.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем безпідставно прийнято оскаржувану постанову, оскільки надана Сокальською районною державною адміністрацією Львівської області (далі - РДА) відповідь на його звернення від 20.02.2012р. №111 та від 26.03.2012р. №182 на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2015 року, є неповною, а відтак не може вважатися належним виконанням рішення суду та відповідно виконавчого листа, який виданий на його підставі. Також, зазначає, що державним виконавцем не вчинено усіх можливих дій для виконання зазначеного виконавчого листа належним чином, оскільки в разі якщо у такого були сумніви щодо обґрунтованості відповіді РДА, а такі очевидні, такий міг звернутися до суду за роз'ясненням, що саме повинна містити відповідь суб'єкта владних повноважень.

В запереченні на позовну заяву представник відповідача зазначив, що вважає даний позов необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки на виконанні у відділі перебував виконавчий лист № 1321/1916/2012 виданий 16.02.2015р. Сокальським районним судом про зобов'язання Сокальської РДА розглянути відповідні звернення Фермерського господарства "ОСОБА_1" від 20.02.2012р. за № 111 та від 26.03.2012р. за № 182 в порядку передбаченому Законом України "Про звернення громадян", Законом України "Про місцеві державні адміністрації" та надати обгрунтовану відповідь. Зазначає, що згідно вимог ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем 13.03.2015р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та зобов'язано боржника виконати рішення суду у строк до семи днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. На виконання вимоги державного виконавця Сокальською РДА листом від 19.03.2015р. за вих. № 293/02-25 за підписом голови, повідомлено, що боржником - Сокальською РДА надано відповідь на звернення заявника - Фермерського господарства "ОСОБА_1" від 20.02.2012р. та від 26.03.2012р. відповідно до вимог ЗУ "Про звернення громадян" та ЗУ "Про місцеві державні адміністрації"", яку за вих. № 292/02-25 від 19.03.2015р. рекомендованою кореспонденцією згідно квитанції УДППЗ "Укрпошта" від 20.03.2015р. скеровано на адресу заявника. Згідно ч. 8 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Таким чином, надання відповіді на поставлені запитання, свідчить про фактичне виконання в повному обсязі виконавчого документа від 30.03.2015р. №1321/1916/2012, що в свою чергу на підставі п. 8 ч 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» є наслідком закінчення виконавчого провадження. Вказує, що державний виконавець не наділений повноваженнями щодо правової оцінки інформації, яку надав боржник у листі за № 292/02-25 від 19.03.2015р., тобто він не може перевіряти її достовірність чи повноту, оскільки інформація, про яку запитував стягувач у виконавчому провадженні, не належить до відання компетентного у цій сфері органу, в даному випадку до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області. Стосовно покликання позивача на обов'язок державного виконавця щодо звернення до суду з заявою про роз'яснення судового рішення у процесі виконання виконавчого листа № 1321/1916/2012 виданого 16.02.2015р. Сокальським районним судом зазначає, що звернення до суду з заявою про роз'яснення судового рішення згідно з ч. 1 ст. 170 КАС України є правом, а не обов'язком державного виконавця. Щодо вимоги позивача про встановлення повноважень УДВС Головного управління юстиції у Львівській області належить здійснення заходів для виконання зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст. 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. У спірних правовідносинах предметом оскарження, по суті, є постанова про закінчення виконавчого провадження, тому під час судового розгляду суд перевіряє наявність у державного виконавця законних підстав для прийняття такого рішення, а також наявність інших обставин, які мали значення для прийняття рішення/вчинення дій під час виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого документа. Критерії, на відповідність яким суд повинен надати оцінку рішенням/діям чи бездіяльності відповідача - суб'єкта владних повноважень наведено у ч. 3 ст. 2 КАС України, де серед іншого передбачено, що в таких справах суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Таким чином, адміністративний позов може містити вимоги про встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень, оскільки це прямо передбачено у п. 6 ч. 4 ст. 105 КАС України. Проте з огляду на наведені вище законодавчі норми, такі вимоги можуть розглядатися у спорі між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень. Просить відмовити у задоволенні позову фермерського господарства «ОСОБА_1» до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, скасування постанови, зобов'язання вчинити дії.

В запереченні на позовну заяву представник третьої особи Сокальської РДА зазначив, що Сокальська РДА своїм листом за вих. №293/02-25 від 19.03.2015 року надала обґрунтовану відповідь по пункту 5 звернення від 20.02.2012 року №111 та звернення від 26.03.2012 року №182 наступного змісту: ознайомившись з копією рішення IX сесії VI скликання Поторицької сільської ради від 21.06.2011 року «Про спорудження спортивного майданчика на заплавах річки Західний Буг» та планом зовнішніх меж землекористування громадянина ОСОБА_1 вважають, що дане рішення прийнято з порушенням оскільки, відповідно до наданої інформації майданчик споруджувався на земельній ділянці, яка згідно державного акту зареєстрованого за №233 від 15.12.1999 року належить ОСОБА_1 на праві постійного користування землею. В зв'язку з тим, що ст. 4 ЗУ «Про прокуратуру» передбачено, що діяльність органів прокуратури спрямована на всемірне утвердження верховенства закону, зміцнення правопорядку і має своїм завданням захист від неправомірних посягань; закріплених Конституцією України незалежності республіки, суспільного та державного ладу, політичної та економічної систем, прав національних груп і територіальних утворень; гарантованих Конституцією, іншими законами України та міжнародними правовими актами соціально-економічних, політичних, особистих прав і свобод людини та громадянина; основ демократичного устрою державної влади, правового статусу місцевих Рад, органів самоорганізації населення та статтею 19 цього ж закону визначено, що прокуратура здійснює нагляд за відповідністю актів які видаються всіма органами, установами, організаціями та посадовими особами, вимогам Конституції України та чинним законам, питання щодо правомірності дій та межі повноважень Поторицької сільської ради при прийняті даного рішення віднесено до повноважень прокуратури. При виконанні виконавчого провадження №46853145 державний виконавець керуючись п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», виніс постанову про закінчення виконавчого провадження отримавши від Сокальської РДА документальне підтвердження, щодо надання відповіді ФГ «ОСОБА_1», тобто діяв в межах чинного законодавства. Зазначає, що не підлягають до задоволення вимоги позивача про зобов'язання Сокальської РДА дотримуватись Конституції України та Законів України, оскільки цей обов'язок прямо передбачений ст.68 Конституції України та стосується кожного. Крім того із повідомлення голови Поторицької сільської ради відомо, що у 2013 році Прокуратурою Сокальського району проводились ряд перевірок щодо правомірності прийнятого рішення сільської ради в результаті яких порушень не виявлено. Просить фермерському господарству "ОСОБА_1" відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, надав суду клопотання в якому просить розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області будучи належно повідомленим про час розгляду справи в судове засідання не прибув та не повідомив суд про причину неявки.

Представник третьої особи Сокальської РДА Евель Т.В. в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечила. Підтримала обґрунтування викладене у письмовому запереченні.

Заслухавши представника третьої особи та дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав.

Дослідженою постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2015 року, встановлено, що такою скасовано постанову Сокальського районного суду від 03.08.2012 року, та задоволено частково позов ФГ. Визнано протиправними дії РДА щодо розгляду звернень від 20.02.2012р. №111 та від 26.03.2012р. №182, що вчинені не в повному обсязі. Зобов'язано РДА розглянути відповідні звернення ФГ від 20.02.2012р. №111 та від 26.03.2012р. №182 в порядку передбаченому Законом України «Про звернення громадян», Законом України «Про місцеві державні адміністрації» та надати обґрунтовану відповідь.

На виконання вказаного рішення Сокальським районним судом Львівської області 16.02.2015р. видано виконавчий лист.

Дослідженою копією матеріалів виконавчого провадження №1284/8, з виконання виконавчого листва №1321/1916/2012 від 16.02.2015р., встановлено, що в таких міститься постанова про відкриття виконавчого провадження від 13.03.2015р., винесена державним виконавцем відділу ПВР УДВС ГУЮ у Львівській області Романом Н.О.. В постанові боржнику - Сокальській РДА, зокрема пропонується самостійно виконати рішення суду у строк до семи днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

19.03.2015р. Сокальською РДА, на виконання виконавчого листа суду, скеровано начальнику ВПВР УДВС Головного управління юстиції копію відповіді, яку за вих. №292/02-25 19.03.2015р. надіслано представнику фермерського господарства.

30.03.2015р. державним виконавцем у зв'язку із фактичним виконанням Сокальською РДА виконавчого документа шляхом надання відповідної відповіді та п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №46853145, яке скеровано сторонам.

Не погодившись із такими діями та рішенням ДВС, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон №606-ХІV.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.11 Закону №606-XIV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

В силу вимог ст.17 Закону №606-ХІV примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема і виконавчих листів, що видаються судами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 Закону №606-XIV державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст.17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.75 Закону №606-XIV після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого ч.2 ст.25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.49 Закону №606-XIV виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, державний виконавець закінчив виконавче провадження, оскільки рішення суду боржником фактично виконано.

Однак, із змісту постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2015 року на виконання якої видано виконавчий лист, судом встановлено, що належним способом захисту права ФГ судом апеляційної інстанції було визначено зобов'язання РДА розглянути відповідні звернення позивача від 20.02.2012р. №111 та від 26.03.2012р. №182 в порядку передбаченому Законом України «Про звернення громадян», Законом України «Про місцеві державні адміністрації» та надати обґрунтовану відповідь.

Тобто, фактично РДА було зобов'язане надати обґрунтовану відповідь ФГ на звернення від 20.02.2012р. №111 та від 26.03.2012р. №182 у повному обсязі та на усі поставлені у них запитання.

Проте, із листа РДА від 19.03.2015р. №292/02-25 вбачається, що таким надано ФГ відповідь, лише на запитання зазначене у п.5 звернення від 20.02.2012р. №111, а також на звернення від 26.03.2012р. №182, у спосіб, який РДА вважала достатнім.

Відтак, належної та обґрунтованої відповіді на усі поставлені питання ФГ у своєму зверненні від 20.02.2012р. №111 РДА не надано.

При цьому, надання відповідної інформації на звернення позивача попередніми відповідями, судом до уваги не береться, оскільки це не звільняло РДА від обов'язку надати повну відповідь на виконання судового рішення, яким чітко зазначено про те, що така має відповідати Законам України «Про звернення громадян» та «Про місцеві державні адміністрації», а відтак бути повною та обґрунтованою. Вказане, зумовлено тим, що саме такий спосіб захисту обрав апеляційний суд для відновлення порушеного права ФГ на належну відповідь.

Суд вважає, що ДВС не доведено виконання судового рішення РДА та не вжито всіх заходів для цього, зокрема за наявності сумнівів щодо повного виконання судового рішення РДА та інформації яка повинна міститися у відповіді останньої, такий був в праві звернутися у відповідності до ч.1 ст.170 КАС України до суду із заявою про роз'яснення судового рішення, однак вказаного не вчинив.

Також, оскільки факт надання РДА відповіді не в повному обсязі є беззаперечним та чітко прослідковується із аналізу звернень ФГ, державний виконавець повинен був діяти в подальшому відповідно до ст.ст.75, 89 Закону №606-XIV.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи ДВС спростовуються встановленими судом обставинами та наявними в матеріалах справи доказами.

За таких обставин, суд приходить до переконання про те, що відповідач не вчинив усіх дій по виконанню виконавчого листа, а приймаючи оскаржувану постанову діяв не на підставі, поза межами повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому така підлягає скасуванню.

Що ж стосується позовних вимог ФГ про зобов'язання здійснити усіх заходів для виконання виконавчого листа, то такі на думку суду є безпідставними, оскільки такий обов'язок на ДВС покладено в силу Закону, зокрема відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.11 Закону №606-XIV.

Додатково суд вважає за необхідне звернути увагу на безпідставність та необґрунтованість доводів позивача про те, що виконавчий лист може вважатися виконаним лише після його письмового звернення до ДВС про належне його виконання РДА, оскільки на останню судовим рішенням покладено лише обов'язок у відповідності до Закону надати відповідь на звернення ФГ, однак така не повинна відповідати уявленням позивача про її належність чи повноту здійснені ним в межах свого розуміння та довільної інтерпретації, а бути надана в чіткій відповідності із чинним законодавством та в межах компетенції РДА.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 6, 17, 104, 158, 160, 161,162,163 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву фермерського господарства «ОСОБА_1» задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області при виконанні виконавчого листа №1321/1916/2012 виданого Сокальським районним судом Львівської області 16 лютого 2015 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 30 березня 2015 року ВП №46853145 про закінчення виконавчого провадження.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сокальський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Головуючий: Т. В. Струс-Духнич