Справа № 820/20812/14
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 р. Справа № 820/20812/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

представника відповідача - Рябініна С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2015р. по справі № 820/20812/14

за позовом ОСОБА_2

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк "Меркурій" Куліша Віктора Миколайовича

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

29.12.2014 року позивач - ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк "Меркурій" Куліша Віктора Миколайовича внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ Банк "Меркурій", згідно яких зазначити в реєстрі ОСОБА_2 кредитором ПАТ Банк "Меркурій" на суму 416727, 97 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2015 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивача представник уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк "Меркурій" Куліша В. М., посилаючись на законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції просив постанову суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення.

Позивач в судове засідання суду апеляційної інстанції не прибула, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши представника відповідача, переглянувши в межах апеляційної скарги постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що між Акціонерним комерційним банком "Меркурій" (Банк) і ТОВ "Гратіс-2006" (Інвестор) укладено угоду від 22.11.2006 року №12-04-01 про залучення коштів на умовах субординованого боргу, згідно з п.п. 1.1. якої з метою підвищення рівня капіталізації Банк залучає у Інвестора, а Інвестор розміщує у банку грошові кошти в сумі 8 000 000,00 (вісім мільйонів) гривень на строк 7 (сім) років з 22 листопада 2006 року по 22.11.2013 року зі сплатою Банком Інвестору процентів за користування залученими коштами з розрахунку 10 (десять) процентів річних. (а.с. 43).

16.11.2009 року між Публічним акціонерним товариством банк "Меркурій" (Банк) і ТОВ "Гратіс-2006" (Інвестор) укладено додаткову угоду №1 до Угоди №12-04-01 про залучення коштів на умовах субординованого боргу від 22.11.2006 року, згідно з п.п. 1 якої пункт 1.1 Угоди №12-04-01 про залучення коштів на умовах субординованого боргу від 22.11.2006 року викласти в наступній редакції: "З метою підвищення рівня капіталізації, Банк залучає у Інвестора, а Інвестор розміщує грошові кошти в сумі 8 000 000,00 грн. (вісім мільйонів) гривень на строк 12 (дванадцять) років з 22.11.2006 року по 22.11.2018 року зі сплатою Банком Інвестору процентів за користування залученими коштами з розрахунку 10 (десять) процентів річних" (а.с. 46).

23.06.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гратіс-2006" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Меркурій-прогрес" (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги за договором №12-04-01 про залучення коштів на умовах субординованого боргу від 22.11.2006 року, відповідно до п.п.1.1 якого первісний кредитор передає, а Новий кредитор приймає у повному обсязі права вимоги Первісного кредитора до АТ Банк "Меркурій" (Боржник) в сумі 8 284 931,51 грн. за договором №12-04-01 про залучення коштів на умовах субординованого боргу від 22.11.2006 року, та усіх додаткових договорів до нього, укладених між Первісним кредитором і Боржником, та стає кредитором в зобов'язаннях за договором та всіма додатковими угодами до нього в повному обсязі та на умовах, визначених цим Договором, а саме право вимоги: повернення заборгованості за договором №12-04-01 про залучення коштів на умовах субординованого боргу від 22.11.2006 року в розмірі 8 284 931,51 грн. (а.с. 48).

13.03.2014 року Національним банком України прийнято постанову № 133 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства банку "Меркурій" до категорії неплатоспроможних.

14.03.2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 15 "Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації", якою в банку запроваджена тимчасова адміністрація строком на 3 місяці з 14.03.2014 року по 13.06.2014 року.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №27 від 10.04.2014 року призначено з 11.04.2014 року уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства Банк "Меркурій" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Куліша Віктора Миколайовича на період до 13 червня 2014 року включно.

10.06.2014 року Національним банком України винесено постанову № 340 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства банку "Меркурій", якою прийнято рішення про ліквідацію банку з 12.06.2014 року.

12.06.2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 47 "Про початок ліквідації АТ банк "Меркурій" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію".

Відомості про відкликання банківської ліцензії АТ Банк "Меркурій" та про початок з 12.06.2014 року процедури ліквідації Банку опубліковано 17.06.2014 року в газеті "Урядовий кур'єр" №107.

Як убачається із довідки № 1065/03 від 17.12.2014 року, виданої уповноваженою особою фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк "Меркурій" , відповідно до переліку(реєстру) акцептованих вимог АТ БАНКУ "Меркурій", затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.08.2014 року №182/14 ТОВ "Меркурій-Прогрес" визнано кредитором АТ Банку "Меркурій", вимога підлягає задоволенню на суму 8 284 931, 51 грн. ( а.с.11).

22.08.2014 р. між ТОВ "Меркурій - Прогрес" та ОСОБА_2 укладено договір відступлення права вимоги за договором № 12-04-01 про залучення коштів на умовах субординованого боргу від 22 листопада 2006 р., за яким ОСОБА_2 передано право вимоги до АТ банку "Меркурій" на суму 416727, 97 грн. (а.с. 6).

04.12.2014 року за вих. № 10221014 ТОВ "Меркурій-Прогрес" письмово повідомило уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк "Меркурій" Куліша В.М., що 22.08.2014 року між ТОВ "Меркурій-Прогрес" та фізичною особою ОСОБА_2 укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого до ОСОБА_2 перейшло право вимоги за договором №12-04-01 про залучення коштів на умовах субординованого боргу від 22.11.2006 року частково, у сумі 416 727,97 грн. , у зв'язку з чим вона є кредитором у вищевказаному зобов'язанні. ( а.с.10).

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ БАНК "Меркурій" Куліш В.М. листом від 17.12.2014 року за вих.№4821/08 повідомив, що кредиторські вимоги приймались в період з 17.06.2014 року по 16 липня 2014 року включно. Також повідомлено, що порядок внесення змін до кредиторських вимог регулюється п. 4.30. Рішенням ФГВФО від 05.07.2012 року №2 "Про затвердження Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку". (а.с. 9)

ТОВ "Меркурій-Прогрес" листом від 19.12.2014 року за вих. №023-1/014 повідомило ОСОБА_2 про відмову відповідача вносити зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ "БАНК "МЕРКУРІЙ". (а.с. 8).

Не погодившись з діями відповідача щодо не включення її до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ Банк "Меркурій", позивач звернулася із зазначеним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у спірних правовідносинах відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

За змістом ст. 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Згідно з ч. 17 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини третьої статті 12 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавча дирекція Фонду у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами, зокрема, визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Частиною першою статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Зобов'язання з виплати відсотків за вкладами, нарахованих під час здійснення тимчасової адміністрації, задовольняються відповідно до черговості, встановленої пунктом 4 частини першої статті 52 цього Закону.

Відповідно до частини п'ятої статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр", "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з частиною третьою статті 28 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" фонд не пізніше ніж за 30 днів до закінчення визначеного цим Законом строку ліквідації банку публікує оголошення в газетах "Урядовий кур'єр", "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет про завершення Фондом виплат гарантованої суми відшкодування.

Відповідно до ч.5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

Згідно з ч.1 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Частиною 2 статті 49 цього Закону передбачено, що протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи:1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду (ч. 3 ст. 49 Закону).

Частиною 4 статті 49 цього Закону визначено, що будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Таким чином, законодавством у галузі гарантування вкладів фізичних осіб регламентовано чіткий порядок звернення кредиторів із вимогами про забезпечення відшкодування коштів за вкладами, зокрема, щодо включення їх до реєстру кредиторів на повернення банківських вкладів, та правові підстави задоволення Фондом таких вимог.

Статтею 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обов'язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду. Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює повноваження, визначені ст. 48 зазначеного Закону, виконує повноваження органів управління банку, складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів. Крім того, уповноважена особа Фонду може здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та/або нормативно-правовими актами Фонду, які є необхідними для завершення процедури ліквідації банку.

Судовим розглядом встановлено, що уповноваженою особою фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ БАНК "Меркурій" Куліш В.М. визнані кредиторські вимоги ТОВ "Меркурій - Прогрес" на суму 8284931, 51 гри. та включено їх до реєстру кредиторів.

Відповідно до пункту 10 частини першої та пункту 1 частини п'ятої статті 12, а також на виконання пункту 13 розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішенням від 05.07.2012 р. N 2, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.09.2012 р. за N 1581/21893, було затверджено Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку (далі - Положення).

Це Положення розроблено на підставі Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон), "Про банки і банківську діяльність" та встановлює порядок прийняття рішень та вчинення дій Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) щодо виведення з ринку банку, який визнаний неплатоспроможним рішенням Національного банку України (далі - НБУ).( п.п.1.1 глави 1 розділу І Положення).

Пунктом 4.31 глави 4 розділу V (у редакції рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 30.12.2013 р. N 42) визначено, що у разі необхідності уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку вносить пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог на підставі: рішення суду, яке набрало законної сили; свідоцтва про право на спадщину за вимогами кредиторів, які визнані уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку та включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів; документів, які відповідно до законодавства України підтверджують правонаступництво юридичної особи внаслідок реорганізації, за вимогами кредиторів, яких включено до реєстру акцептованих вимог кредиторів; письмової відмови кредитора від вимог; клопотання уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку про виправлення помилки, допущеної нею чи попередньою уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку під час акцептування вимог кредиторів.

Не приймаються до уваги посилання апелянта на те, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб може розглядати і інші документи на підтвердження необхідності внесення змін до реєстру, оскільки перелік внесення змін до реєстру акцептованих вимог, передбачений п.4.31 Положення, є вичерпним.

Крім того, колегія суддів зазначає, що вказане Положення не суперечить правовим актам, які мають вищу юридичну силу, оскільки розроблено на підставі Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", "Про банки і банківську діяльність", встановлює порядок прийняття рішень та вчинення дій Фондом гарантування вкладів фізичних осіб щодо виведення з ринку банку, який визнаний неплатоспроможним рішенням Національного банку України.

Відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.4, ч.5 ст.105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про:1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності. Адміністративний позов суб'єкта владних повноважень може містити інші вимоги у випадках, встановлених законом.

Із наведених положень вбачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин у спосіб, вичерпний перелік яких передбачений законодавством.

На час звернення до суду з адміністративним позовом ОСОБА_2 не зверталась до відповідача із заявою про внесення змін до реєстру акцептованих вимог АТ Банк "Меркурій" та не отримувала відмови щодо внесення таких змін.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до уповноваженої особи Фонду з приводу внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ БАНК "Меркурій" лише 09.02.2015 року, тобто, під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що в ході судового розгляду не встановлено наявності порушених прав та законних інтересів ОСОБА_2, які би потребували захисту на час звернення позивача з позовом до суду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2015року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта - позивача у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2015р. по справі № 820/20812/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Курило Л.В.
Судді Русанова В.Б. Присяжнюк О.В.
Повний текст ухвали виготовлений 30.04.2015 р.