Справа № 308/168715а
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 р. Справа № 876/2742/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Коваля Р.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ТзОВ «Юридична фірма-МС», ТзОВ «Галоч 34» на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 лютого 2015 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ТзОВ «Юридична фірма-МС», ТзОВ «Галоч 34» до Ужгородської міської ради, виконавчого комітету Ужгородської міської ради, третя особа - Громадська організація «Закарпатська обласна організація захисту прав споживачів», про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

16 лютого 2015 року ТзОВ «Юридична фірма-МС» та ТзОВ «Галоч 34» звернулися до суду з адміністративним позовом, в якому просили поновити пропущений строк звернення до суду, визнати незаконним та скасувати рішення виконкому Ужгородської міської ради про заборону суб'єктам підприємницької діяльності здійснювати законну підприємницьку діяльність з реалізації алкогольних напоїв у м. Ужгороді.

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області ухвалою від 19 лютого 2015 року відмовив у відкритті провадження у справі.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивачі подали апеляційну скаргу, оскільки вважають, що ухвала прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що згідно частини 1 статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З огляду на викладене, просять скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Оскільки особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до пункту 2 частини 1 статі 197 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України вважає можливим здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження в справі, суд першої інстанції виходив з того, що поданий позов стосується обмеження здійснення позивачами підприємницької діяльності, а тому, даний спір має розглядатися в порядку господарського судочинства.

Проте, такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, не відповідають обставинам справи та нормам процесуального права і є помилковими.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Компетенцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ визначено статтею 17 КАС України, згідно частини 1 цієї статті, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін ,,суб'єкт владних повноважень", відповідно до пункту 7 частини 1 статті 3 цього Кодексу, означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі при виконанні делегованих повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини виникли у зв'язку з прийняттям міською радою рішення про заборону продажу алкогольних напоїв у нічний час.

Враховуючи те, що Ужгородська міська рада відповідно до ст. 140 Конституції України та ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» належить до системи органів місцевого самоврядування, та оскаржуються дії та бездіяльність відповідача як органу місцевого самоврядування при реалізації ним управлінських функцій, даний спір на лежить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, у рішенні Конституційного суду України №10-рп/2010 від 01.04.2010 року зазначено, що системний аналіз положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (ч.1 ст.10, ст.ст.16, 17, 18, 25, 26 та інших) свідчить, що органи місцевого самоврядування при вирішенні питань місцевого значення, віднесених Конституцією України та законами України до їхньої компетенції, є суб'єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції, зокрема нормотворчу, координаційну, дозвільну, реєстраційну, розпорядчу.

Конституційний Суд України прийшов до висновку, що вирішення спорів фізичних та юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності належить до юрисдикції адміністративних судів, крім публічно-правових спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення (ч.2 ст.4, ч.3 ст.17 КАС України).

Суд першої інстанції не звернув уваги на наведені обставини, а тому дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження в справі.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

В силу п.4 ст. 204 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Оскільки суд першої інстанції допустився помилки в частині застосуванням норм матеріального та процесуального права, ухвала суду першої інстанції підлягає до скасування з направленням справи до цього ж суду для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 195, 197, п.3 ч.1 ст. 199, п.4 ч.1 ст. 204, ст. ст. 205, 206, 211, 254 КАС України, апеляційний суд ,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ТзОВ «Юридична фірма-МС», ТзОВ «Галоч 34» задовольнити, ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 лютого 2015 року про відмову у відкритті провадження у справі № 3081687/15-а - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

Р.Й. Коваль