Справа № 817/866/15
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2015-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №817/866/15

05 травня 2015 року 16 год. 10хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Шарапи В.М., за участю секретаря судового засідання Климчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представники Полюхович Л.С., Ярмолюк Т.Д.,

відповідача: представник Якутчик М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Державної фінансової інспекції в Рівненській області

до Відділу освіти Сарненської районної державної адміністрації
про зобов'язання вчинення певних дій , -
ВСТАНОВИВ:

Державна фінансова інспекція в Рівненській області звернулась до суду з позовом до Відділу освіти Сарненської районної державної адміністрації про зобов'язання забезпечити виконання пунктів 4,6 вимоги "Про усунення виявлених ревізією порушень" від 04.07.2014 року №17-03-17/5210.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Пояснили суду, що в межах та на підставі передбачених законодавством повноважень органом державного фінансового контролю було проведено планову ревізію відповідача, якою виявлено неналежне використання бюджетних коштів внаслідок покриття витрат на оплату комунальних послуг, спожитих сторонніми юридичними особами та завищення підрядниками фактичної вартості будівельних робіт, виконаних на замовлення відповідача. На виконання виявлених порушень позивачем пред'явлено керівнику відповідача вимогу, пунктами 4,6 якої зобов'язано відшкодувати завдані державі збитки шляхом їх стягнення з контрагентів або у порядку визначеному ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України. Представники позивача вказали, що станом на час звернення до суду зазначені пункти вимоги відповідачем не виконані. Вважають, що з огляду на норми п. 10 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 року №2939-ХІІ позивач має право звернутися до суду із позовом до підконтрольної установи щодо зобов'язання виконання нею цих пунктів вимоги.

Просили позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечила. Пояснила суду, що описані у пунктах 4,6 вимоги порушення не визнаються відповідачем, оскільки їх існування фактично не мало місця, ґрунтується на невірному аналізі документів та припущеннях позивача. Представник відповідача зазначила, що договорами про організацію харчування учнів загальноосвітніх шкіл, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, не передбачено відшкодування вартості послуг з теплопостачання. Крім того, представник відповідача наголосила на частковому відшкодуванні завищеної підрядниками вартості будівельних робіт та пропуску строків позовної давності щодо звернення до суду з позовами про відшкодування підрядниками решти завищення їх вартості. З цих підстав представник відповідача вважає неможливим виконання пунктів 4,6 вимоги Державної фінансової інспекції в Рівненській області.

Просила у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Судом встановлено, що 23.04. - 19.06.2014 року Державною фінансовою інспекцією у Рівненській області проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Відділу освіти Сарненської районної державної адміністрації за період з 01.10.2009 року по 31.03.2014 року, за результатами якої складено акт від 19.06.2014 року №17-03-06/238 (а.с. 9-39).

На підставі акту ревізії органом державного фінансового контролю пред'явлено Начальнику Відділу освіти Сарненської районної державної адміністрації Аврамишину Г.Л. вимогу "Про усунення виявлених ревізією порушень" від 04.07.2014 року №17-03-17/5210, пунктами 4 та 6 якої останнього у строк до 01.10.2014 року зобов'язано (а.с. 40-42):

- стягнути вартість спожитих іншими юридичними особами, а саме: КП "Комбінат громадського харчування Сарненської райспоживспілки", СГПП "Мир", СГПП "Случ", КПГХ "Зоря", КПГХ "Школяр", комунальних послуг на опалення кухонь (підсобних приміщень), в тому числі, з КП "Комбінат громадського харчування Сарненської райспоживспілки" у сумі 466988,85 грн., з СГПП "Мир" у сумі 12147,51 грн., з СГПП "Случ" у сумі 5917,66 грн., з КПГХ "Зоря" у сумі 4142,00 грн., з КПГХ "Школяр" у сумі 12832,94 грн. В іншому випадку, стягнути з винних у незаконному покритті витрат сторонніх юридичних осіб за надані послуги з опалення осіб кошти у загальній сумі 502028,85 грн. у порядку визначеному ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України;

- стягнути оплачене Відділом освіти Сарненської районної державної адміністрації завищення вартості виконаних підрядними організаціями будівельних робіт у загальній сумі 21222,49 грн., в тому числі, ТВП ТОВ "Укрполь" на суму 6614,00 грн., ТОВ "Захід-метал" на суму 6488,00 грн., ТОВ "Топаз ЛТД" на суму 2560,00 грн., ДП "Будсервіс" та ТОВ "Сарниагробуд" на суму 5560,49 грн. В іншому випадку, стягнути з винних у завищенні вартості виконаних підрядними організаціями будівельних робіт осіб кошти у загальній сумі 21222,49 грн. у порядку визначеному ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України.

В основу зазначених пунктів вимоги покладено наступні висновки позивача:

- ревізією надання приміщень загальноосвітніх навчальних закладів для організації харчування та повноти відшкодування комунальних послуг виявлено, що відповідачем здійснено покриття витрат КП "Комбінат громадського харчування Сарненської райспоживспілки", СГПП "Мир", СГПП "Случ", КПГХ "Зоря", КПГХ "Школяр" на опалення кухонь (підсобних приміщень) за рахунок асигнувань загального фонду районного бюджету, виділених за КФКВ (КТКВК) 070201 "Загальноосвітні школи (в тому числі, школа-дитячий садок, інтернат при школі), спеціалізовані школи, ліцеї, гімназії, колегіуми" на 2010-2013 роки, січень-лютий 2014 року, на загальну суму 502028,85 грн., що є порушенням абз. 2 п. 5 Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 року №228, котрим передбачено, що бюджетні установи мають право брати бюджетні зобов'язання витрачати бюджетні кошти на цілі та в межах, установлених затвердженими кошторисами;

- контрольними обмірами фактичних обсягів виконаних будівельних робіт на об'єктах: "Реконструкція приміщення клубу під гуртожиток з спортзалом економіко-правового ліцею "Лідер" по вул. Технічній, м. Сарни" (підрядник ТВП ТОВ "Укрполь"), "Реконструкція котельні на твердому паливі під електрокотельню ЗОШ І-ІІІ ст. №4 по вул. Чорновола, 1, м. Сарни" та "Капітальний ремонт приміщення Зносицької ЗОШ І-ІІІ ст. в с. Зносини Сарненського району" (підрядник ТОВ "Захід-метал"), "Капітальний ремонт старого приміщення (заміна вікон) НВК "Школа - колегіум" та "Капітальний ремонт приміщення з відновленням роботи внутрішніх вбиралень, системи водопостачання та водовідведення, заміна вікон Клнсівської ЗОШ І-ІІ ст. - ліцей" (підрядник ТОВ "Топаз ЛТД"), "Реконструкція покрівлі спортивної зали, підсилення стін Люхчанської ЗОШ І-ІІІ ст. в с. Люхча Сарненського району" (підрядники ДП "Будсервіс" та ТОВ "Сарниагробуд") виявлено завищення підрядниками витрат по актах виконаних робіт на загальну суму 21222,49 грн.

У строк, встановлений у вимозі, пункти 4, 6 відповідачем у повному обсязі не виконано (а.с. 77-86).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з такого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 113 Бюджетного кодексу України, до повноважень органів державного фінансового контролю з контролю за дотриманням бюджетного законодавства належить здійснення контролю за цільовим і ефективним використанням коштів державного бюджету та місцевих бюджетів.

Згідно з п. 1 Положенням про Державну фінансову інспекцію України, яке затверджене Указом Президента України від 23.04.2011 року №499/2011, дана інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Підпунктом 1 пункту 4 вказаного Положення передбачено, що державна фінансова інспекція України відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний фінансовий контроль за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у бюджетних установах, за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів.

Частиною 2 статті 2, частиною 1 статті 4 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 року №2939-ХІІ визначено, що державний фінансовий контроль забезпечується, в тому числі, через проведення інспектування, яке здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

В свою чергу, відповідно п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 року №2939-ХІІ, орган державного фінансового контролю вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб.

Згідно з до п. 7 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 року №2939-ХІІ, органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.

Повноваження аналогічного характеру закріплені в абзаці 2 підпункту 4 пункту 4 Положення про Державну фінансову інспекцію України, яке затверджене Указом Президента України від 23.04.2011 року №499/2011.

Частиною 2 статті 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 року №2939-ХІІ встановлено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Таким чином, органу державного фінансового контролю надано право здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства, пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення цих правопорушень.

Відповідно до пп. 21 п. 6 Положення про Державну фінансову інспекцію України, яке затверджене Указом Президента України від 23.04.2011 року №499/2011, Державна фінансова інспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26.01.1993 року №2939-ХІІ та абз. 3 пп. 4 п. 4 Положення про Державну фінансову інспекцію України, яке затверджене Указом Президента України від 23.04.2011 року №499/2011, органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Разом з тим, пунктами 49-50 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 року №550 встановлено, що в разі коли діями чи бездіяльністю працівників об'єкта контролю державі або підконтрольній установі заподіяна матеріальна шкода, орган служби ставить вимоги перед керівником об'єкта контролю та органом його управління щодо пред'явлення цивільних позовів до винних осіб. За результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

Системний аналіз наведених правових норм дає суду підстави для висновків, що у разі виявлення під час ревізії збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю повинен визначити їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, про що може зазначити в обов'язковій до виконання вимозі. Водночас, вимога органу державного фінансового контролю спрямована виключно на коригування роботи підконтрольної установи та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

Що стосується відшкодування виявлених під час ревізії збитків, завданих державі та/або об'єкту контролю, то попри зазначення у вимозі про їх наявність, вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом пред'явлення вимоги.

Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом і правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не шляхом пред'явлення позову до підконтрольної установи про виконання вимоги.

Висновок щодо застосування наведених норм права висловлений Верховним Судом України у постанові від 17.02.2015 року по справі №21-4а15 та в силу вимог статті 244-2 КАС України є обов'язковим для суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Отже, враховуючи, що пункти 4, 6 вимоги Державної фінансової інспекції у Рівненській області "Про усунення виявлених ревізією порушень" від 04.07.2014 року №17-03-17/5210 стосуються відшкодування завданих органу контролю збитків, позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права держави шляхом звернення до суду із адміністративним позовом до підконтрольної установи.

З огляду на це, суд відмовляє у задоволенні адміністративного позову повністю.

Судові витрати на користь сторін не присуджуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позивачу - Державній фінансовій інспекції в Рівненській області, у задоволенні адміністративного позову до Відділу освіти Сарненської районної державної адміністрації про зобов'язання вчинення певних дій відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Шарапа В.М.