Справа № 2а/1770/5304/2011
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2012-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Дудар О.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"27" серпня 2012 р. Справа № 2а/1770/5304/2011

Житомирський апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Рівне Рівненської області Державної податкової служби на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "27" березня 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Літа Холдинг" до Державної податкової інспекції у м. Рівне Рівненської області Державної податкової служби про визнання неправомірними дій та скасування податкового повідомлення - рішення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Літа Холдинг» звернулося з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівне про скасування податкового повідомлення-рішення від 18.02.2011р. №/0/15-212 про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 3 948 664,40грн. та визнання неправомірними дій щодо прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 27.03.2012 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкового повідомлення-рішення від 18.02.2011р. №/0/15-212 про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 3 948 664,40грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. В своїй апеляційній скарзі відповідач посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 27 березня 2012 року та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при прийнятті оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 3 лютого 2011 року ДПІ у м. Рівне було проведено документальну невиїзну (камеральну) перевірку податкової декларації з податку на додану вартість ТОВ «Літа Холдинг» за лютий 2010 року, за результатами якої складено акт від 03.02.2011р. №48. На підставі акта перевірки від 03.02.2011р. №48 ДПІ у м.Рівне прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.02.2011р. №/0/15-212, яким ТОВ «Літа Холдинг» збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 3948664,40грн. ( за основним платежем). Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржувалося позивачем в адміністративному порядку. Рішенням ДПА в Рівненській області від 06.05.2011р. №9208/25-16/167 скарга позивача залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 18.02.2011р. №/0/15-212 - без змін.

Відповідно до п.184.7 ст.187 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин слідує, що якщо в останньому звітному (податковому) періоді на обліку у платника податку залишаються товари та необоротні активи, при придбанні яких суми податку були включені до податкового кредиту, платник податку не пізніше дати подання заяви про анулювання його реєстрації як платника податку зобов'язаний визнати умовне постачання таких товарів та необоротних активів та нарахувати податкові зобов'язання виходячи із звичайної ціни відповідних товарів чи необоротних активів, крім випадків реорганізації платника податку шляхом приєднання, злиття, перетворення, поділу та виділення відповідно до закону.

Отже, законодавством встановлено дві обов'язкові умови, за яких платник податку зобов'язаний у разі анулювання його реєстрації як платника податку на додану вартість визнавати умовний продаж:

1) наявність на момент анулювання реєстрації платником податку на додану вартість на обліку залишків товарів та необоротних активів;

2) включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту при придбанні вказаних товарів та необоротних активів.

Існування цих умов податковим органом не доведено.

Згідно з актом акта перевірки від 03.02.2011р. №48 під час перевірки податковий орган прийшов до висновку про порушення позивачем п.184.7 ст.184 ПК України, а саме: ТОВ «Літа Холдинг» не визнало умовного продажу на суму 19743322,00грн., з них на суму ПДВ - 3948664,40грн., та не віднесло їх до податкового зобов'язання. При цьому, ДПІ у м.Рівне перевірялася податкова декларація ТОВ «Літа Холдинг» з податку на додану вартість за лютий 2010 року, дані щодо балансової вартості запасів та залишкової вартості основних фондів здобуті податковим органом з додатку К1/1 до декларації з податку на прибуток за 2009 рік, а дата анулювання реєстрації позивача платником податку на додану вартість у акті не вказана.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Літа Холдинг» зареєстроване як юридична особа виконавчим комітетом Рівненської міської ради 01.10.2004р. (свідоцтво про державну реєстрацію серії А01 №538685 9. 25.05.2009р. ТОВ «Літа Холдинг» було зареєстроване як платник податку на додану вартість - свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість від 25.05.2009р. №100226723 (бланк серії НБ №134257). Рішенням ДПІ у м.Рівне від 03.02.2011р. №8 анульовано реєстрацію ТОВ «Літа Холдинг» платником податку на додану вартість на підставі пп.184.1 г) п.184.1 ст.184 Податкового кодексу України у зв'язку з неподанням протягом дванадцяти послідовних податкових місяців податкових декларацій з податку на додану вартість. Вказане рішення було надіслано податковим органом позивачу за місцезнаходженням, яке зазначене в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (м.Рівне, вул.Дворецька, 131), проте кореспонденція повернулася не врученою адресату у зв'язку з відсутністю підприємства за вказаною адресою, що вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення .

Із зазначеного вище слідує, що 03.02.2011р. ДПІ у м. Рівне за власним самостійним рішенням (як це передбачено п.184.2 ст.184 ПК України) було анульовано реєстрацію ТОВ «Літа Холдинг» платником податку на додану вартість і цього ж числа проведено документальну невиїзну (камеральну) перевірку податкової декларації з податку на додану вартість позивача за лютий 2010 року та встановлено порушення підприємством п.184.7 ст.184 ПК України, в ході судового розгляду справи відповідачем не доведено, яким чином вже 03.02.2011р. позивач міг дізнатися про рішення податкового органу про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 03.02.2011р. №8 (зважаючи на те, що вказане рішення надсилалося ТОВ «Літа Холдинг» рекомендованим листом з повідомленням) та, більше того, виконати вимоги п.184.7 ст.184 ПК України і визнати умовне постачання товарів та необоротних активів, при придбанні яких суми податку були включені до податкового кредиту та які залишалися в нього на обліку в останньому звітному (податковому) періоді, нарахувавши податкові зобов'язання й відобразивши їх у податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2010 року, що подана до ДПІ у м. Рівне 10.03.2010р. за вх.№10395.

Суд вважає безпідставним посилання ДПІ у м.Рівне у акті перевірки на дані додатка К1/1 до податкової декларації з податку на прибуток ТОВ «Літа Холдинг» за 2009 рік, оскільки вказаний період не може вважатися в даному випадку останнім звітним (податковим) періодом з огляду на те, що анулювання реєстрації позивача платником податку на додану вартість було здійснене 03.02.2011р.

Крім того, вказаний додаток К1/1 містить лише дані про балансову вартість запасів всього у сумі 19577631,00грн. (рядок А таблиці 1, графа 5), проте залишкова вартість основних фондів у розмірі 165691,00грн. (як про це вказано в акті перевірки від 03.02.2011р. №48) у ньому не відображена.

Відповідно до пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні органу державної податкової служби виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Згідно з листом ДПА України від 23.03.2011р. N8073/7/16-1617 «Щодо питань адміністрування податку на додану вартість» під час камеральних перевірок аналізуються розбіжності, виявлені за результатами електронної обробки (звірки) податкової звітності з податку на додану вартість та обробки даних Єдиного реєстру податкових накладних, реєстрів виданих та отриманих податкових накладних. Тобто, згідно з вказаним листом-роз'ясненням, під час камеральної перевірки податковим органом аналізуються лише розбіжності, виявлені за результатами електронної обробки (звірки) податкової звітності з податку на додану вартість та обробки даних Єдиного реєстру податкових накладних, реєстрів виданих та отриманих податкових накладних.

Згідно з п.3 розд.І Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010р. N984, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.01.2011р. за N34/18772 (далі - Порядок N984), акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Пунктом 6 розділу І Порядку N984 передбачено, що факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Відповідно до пп.5.2 п.5 розд.ІІ Порядку N984 у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення.

Як встановлено судом, у порушення Порядку №984, в акті перевірки, на підставі якого прийняте спірне податкове повідомлення-рішення, відсутні посилання на первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, регістри бухгалтерського обліку тощо ТОВ «Літа Холдинг», пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, які б засвідчували наявність порушень підприємством податкового законодавства, а саме заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість на 3948664,40грн.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що висновки відповідача про порушення позивачем податкового законодавства у частині невизнання умовного продажу залишків запасів та основних фондів при анулюванні реєстрації платника податку на додану вартість, зроблені під час проведення камеральної перевірки є не обґрунтованими, оскільки дані податкових декларацій з податку на додану вартість та податку на прибуток не дають можливості податковому ревізору-інспектору встановити факт нарахування податкового кредиту саме стосовно товарних залишків або основних фондів, які знаходилися у залишку платника податку на день такого анулювання. Додаток К1/1 до податкової декларації з податку на прибуток містить дані лише щодо балансової вартості запасів та основних фондів у разі наявності останніх, проте не містить інформації щодо періоду та способу їх придбання (зокрема, з нарахуванням податку на додану вартість чи без такого). Проводячи камеральну перевірку, ревізор позбавлений можливості перевірити обставини щодо формування показників декларації з податку на прибуток та податку на додану вартість та дослідити первинні або інші документи, що зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку платника податків, які б підтверджували, зокрема, обумовлене порушення.

Відповідачем не доведено, що на момент анулювання реєстрації позивача платником податку на додану вартість, в останнього знаходилися на обліку будь-які залишки товарних запасів та необоротних активів. Крім того, відповідачем не доведено факт обізнаності ТОВ «Літа Холдинг» станом на 03.02.2011р. про існування рішення ДПІ у м. Рівне від 03.02.2011р. №8 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Пункт 184.7 ст.184 ПК України (у редакції, чинній на момент анулювання реєстрації позивача платником податку на додану вартість) передбачає обов'язок платника податків визнати умовне постачання товарів та необоротних активів (за існування відповідних умов) не пізніше дати подання заяви про анулювання його реєстрації як платника податку.

В даному випадку анулювання реєстрації ТОВ «Літа Холдинг» платником податку на додану вартість було здійснене 03.02.2011р. за самостійним рішенням податкового органу. Відтак, висновок ДПІ у м.Рівне про обов'язок позивача визнати умовне постачання товарів та необоротних активів станом на 03.02.2011р. є необґрунтованим.

Судова колегія апеляційного адміністративного суду погоджується з думкою суду першої інстанції щодо того, що відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду доказів у підтвердження обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності податкового повідомлення-рішення від 18.02.2011р. №/0/15-212 про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 3948664,40грн. (3948664,40грн. - за основним платежем), а відтак суд першої інстанції правомірно задовольнив позов в частині скасування цього податкового повідомлення-рішення і правомірно визначив, що визнавати ще й протиправними дії відповідача щодо прийняття вказаного податкового повідомлення - рішення є безпідставним заходом.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без зміни, якщо визнає, що суди першої інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З урахуванням наведеного, постанова суду першої інстанції у даній справі є обґрунтованою та законною, а тому її слід залишити без змін, доводи ж відповідача не є переконливими, спростовуються наведеним вище та відповідно, не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 197,198, 200, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Рівне Рівненської області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "27" березня 2012 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: ОСОБА_4

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Літа Холдинг" вул.Дворецька,131,м.Рівне,33000

3- відповідачу ОСОБА_5 податкова інспекція у м.Рівне Рівненської області Державної податкової служби вул.Відінська , 8,м.Рівне,33023