Справа № 463/6658/14-а, 2а-463/32/15
Суддя: Ільчишин Н.В.
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 р. Справа № 876/1778/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 14.01.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова про визнання дій протиправними, зобов'язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12.12.2014 року звернувся до суду із позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова про визнання протиправною відмови відповідача у призначенні пенсії за віком, зобов'язання призначити пенсію із зменшенням пенсійного віку на підставі ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 14.01.2015 року позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова подало апеляційну скаргу. В якій посилається на порушення судом норм матеріального права, просить постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Оскільки апеляційну скаргу подано на постанову суду першої інстанції, яка прийнята в порядку скороченого провадження за результатами розгляду справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 1832 КАС України, суд відповідно до ч. 1 п. 3 ст.197 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1, досягнувши віку, з якого може бути йому призначена пенсія, з врахуванням положень ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», звернувся 03.12.2014 року в управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова про призначення йому відповідної пенсії.

Як вбачається з відповіді управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова від 10.12.2014 року №10815/11-14 (а.с.6-7) позивачу відмовлено у задоволенні заяви від 03.12.2014 року про призначення йому пенсії за віком, відповідно до положень ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки ним не підтверджено первинними документами факту перебування у зоні відчуження на ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Положеннями ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів - 10 років.

Позивачем до заяви про призначення пенсії долучено посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (а.с.5), архівну довідку Вінницького національного медичного університету ім. М.І.Пирогова про проходження навчання ОСОБА_1 з 01.09.1982 року по 25.06.1988 року (а.с.13), наказ Вінницького національного медичного університету ім. М.І.Пирогова від 25.06.1986 року № 125 про відрядження ОСОБА_1 разом з іншими студентами та викладачами в Житомирську область для надання допомоги закладам охорони здоров'я в період 22.05.1986 року по 26.05.1986 року (а.с.16-18), довідку Народницької центральної районної лікарні від 21.10.2013 року №806 про відсутність первинних документів, які підтверджують факт перебування ОСОБА_1 у зоні відчуження та інших документів (а.с.15).

Крім цього, позивачем долучено рішення Личаківського районного суду м. Львова від 21.05.2014 року ( а.с.8-9) про встановлення юридичного факту, що ОСОБА_1 брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження в період з 22.05.1986 року по 26.05.1986 року у населених пунктах Нове Шарне, Довгий Ліс, Мотилі Народницького району Житомирської області.

Таким чином, судом встановлено, що дійсно позивачем при подачі заяви про призначення пенсії за віком не було подано відповідачу первинних документів, передбачених Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які б підтверджували факт його перебування у зоні відчуження на ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Однак, у відповідності до положення ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

А оскільки позивачем представлено судове рішення у цивільній справі, яке набрало законної сили, і яким встановлено юридичний факт, що він брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження за період з 22.05.1986 року по 26.05.1986 року, тому колегія суддів вважає вказані обставини доведеними та такими, що не потребують додаткового доказування при розгляді вказаної адміністративної справи.

За таких обставин суд приходить до переконання, що позивач досягнувши віку, з якого йому може бути призначена пенсія відповідно до положень ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», хоча і не представив первинних документів про перебування на роботі в зоні відчуження в період з моменту аварії по 01.07.1986 року, однак набув право на призначення йому пенсії з моменту звернення з 03.12.2014 року, оскільки підтвердив даний факт в інший передбачений законом спосіб.

З урахуванням вищевикладених норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини між сторонами та встановлених обставин даної справи, колегія суддів дійшла висновку про правомірність заявлених позивачем вимог, які підтверджуються належними доказами, а тому вимоги викладені в апеляційній скарзі є не обґрунтованими та не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова - залишити без задоволення.

Постанову Личаківського районного суду м. Львова від 14.01.2015 року у справі №463/6658/14-а провадження №2-а/463/32/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, є остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

Т.І. Шинкар