Справа № 195/1531/14-а
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2015 рокусправа № 195/1531/14-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області

на постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області в якому просив визнати протиправною відмову відповідача в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов'язати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах як електрозварнику згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-ХІІ).

Постановою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2014 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального права та ухвалити нове рішення по справі, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарг і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню а постанова суду скасуванню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України у Томаківському районі Дніпропетровської області з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням комісії з призначення пенсій управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі №170 від 16.06.2014 року йому відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Приймаючи дане рішення, комісія виходила з того, що особові рахунки колгоспу «Іскра», у якому позивач працював на посаді електрозварювальника, згідно рішення №37/V виконавчого комітету Чумаківської сільської ради від 29.01.2007 року були прийняті на централізоване тимчасове зберігання.

В довідці Чумаківської сільської ради Томаківського району від 11.03.2014 року №12/03-12, де зберігаються архівні документи колгоспу «Іскра» (особові рахунки) зазначено, що ОСОБА_1 з квітня 1980 року по березень 2000 року працював в колгоспі «Іскра», КСП «Іскра».

В довідці від 18.03.2014 року №19/03-12 зазначено, що в особових рахунках колгоспу, КСП «Іскра» за 1992 рік - 2000 рік посади працівників не зазначені.

Крім того, відсутні відомості про проведення атестації робочих місць КСП «Іскра» щодо підтвердження права працівників господарства на пільгову пенсію за Списком №2.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що показаннями свідків підтверджується пільговий стаж роботи позивача в період з 1984 року по 2000 рік на посаді електрозварника та дає йому право виходу на пенсію на пільгових умовах. Також суд зазначив, що за діючим на той час законодавством атестація робочих місць електрозварників не передбачалася.

Апеляційний суд вважає такий висновок суду першої інстанції необґрунтованим з огляду на наступне.

Позивач з 01.09.1976 року по 18.07.1977 року навчався в професійно-технічному училищі №42 м. Нікополя Дніпропетровської області у якому здобув професію електрозварника, що підтверджується атестатом.

З 26.07.1977 року по 11.10.1977 року працював на заводі «Буддетальтреста Нікопольбуд» Дніпропетровської області на посаді електрозварника другого розряду, після чого був звільнений у зв'язку з призовом до лав збройних сил Радянської армії, що підтверджується записами трудової книжки.

З 21.04.1980 року по 23.03.2000 року працював у колгоспі «Іскра», який було реорганізовано за час роботи позивача в КСП «Іскра» Томаківського району Дніпропетровської області.

У трудовій книжці посада електрозварника за період роботи в колгоспі, КСП «Іскра» не зазначена, так само в особових рахунках, які знаходяться на зберіганні в Чумаківській сільській раді Томаківського району Дніпропетровської області посада зварника зазначена тільки в період з січня 1984 року по грудень 1991 року. Тоді як період з січня 1992 року по березень 2000 року посада не значиться.

Стосовно висновку суду першої інстанції про підтвердження пільгового стажу позивача показаннями свідків, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637, у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

З аналізу даної норми вбачається, що показами свідків може бути підтверджено саме стаж працівника, а не характер його роботи, у зв'язку з чим суд не може врахувати такі показання при встановленні права позивача на призначення пільгової пенсії.

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Згідно з вимогами Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1 таке підтвердження здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідною комісією розглянуто питання про характер стажу позивача та зроблено висновок про відсутність підстав вважати частину стажу пільговим. На підставі цього висновку винесене оскаржуване рішення Управління ПФ про відмову в призначенні пенсії. До такого висновку, комісія дійшла у зв'язку з не підтвердженням роботи позивача на посаді зварювальника у період 1992-2000 років та у зв'язку з відсутністю відомостей про проведення атестації робочих місць КСП «Іскра».

Таким чином, апеляційний суд вважає обґрунтованим рішення відповідача про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції було допущено порушення норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому постанова суду підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області - задовольнити.

Постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2014 року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Повний текст виготовлено 22 квітня 2015 року.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов