Справа № 813/2213/14
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2015-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року Справа № 876/8158/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Попка Я.С., Левицької Н.Г.,

з участю секретаря судових засідань Гелецького П.В.,

представника позивача Думича А.М.,

представника відповідача Хомика В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Сервіс-1» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2014 року у справі за його позовом до управління Укртрансінспекції у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача управління Укртрансінспекції у Сумській області про визнання протиправною постанови,

ВСТАНОВИВ :

У березні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-Сервіс-1» (далі - ТОВ) звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому після уточнення своїх вимог просило визнати протиправною постанову управління Укртрансінспекції у Львівській області від 18.02.2014 року № 012209 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2014 року у справі № 813/2213/14 у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач ТОВ просить скасувати вказану постанову суду першої інстанції та задовольнити його позов у повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що водіїв ТОВ, які закріплені за вантажним автомобілем DAF д.н.з. ВС 0641 СТ, 20.12.2013 року працівники Укртрансінспекції не зупиняли та не складали будь-якого акту. Апелянт зазначає, що згідно з п. 21 Порядку здійснення контролю на автомобільному транспорті у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 % подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування. Разом з тим, жодного подібного випадку з транспортними засобами ТОВ не було, зважувань транспортного засобу не проводилось, довідок не виписувалось.

Крім того, апелянт зазначає, що Укртрансінспекція та її територіальні органи не уповноважені оформляти рахунки плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, а також не уповноважена здійснювати габаритно-ваговий контроль у будь-якому іншому місці, крім автомобільних доріг загального користування.

Представник позивача у ході апеляційного розгляду підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі, та просив скасувати постанову суду першої інстанції, задовольнивши позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційного суду заперечив обґрунтованість доводів апелянта, просив залишити оскаржуване судове рішення без змін,а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що інспекторами управління Укртрансінспекції у Сумській області Співаком М.С. та Голубом І.М. було зафіксовано порушення позивачем 20.12.2013 року п. 2 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів, передбачених ст.ст. 39, 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутність дозволу на рух автомобільними дорогами України з перевищенням допустимої повної маси транспортного засобу.

При цьому загальна вага (маса) автомобіля встановлювалась інспекторами на підставі даних товарно-транспортної накладної № 000866 від 20.12.2013 року, наданої для перевірки водієм транспортного засобу марки DAF, модель XF105.46ОТ, реєстраційний номер ВС0641СТ з причепом марки ПР, модель ВОРЕХ РС2454, реєстраційний номер ВС9649ХТ, що належить ТОВ.

Відповідно до товарно-транспортної накладної № 000866 від 20.12.2013 року позивач здійснював перевезення зерна ПП «Ямпіль інвест», що підтверджується також відповіддю ТОВ «Шалигинське» на запит управління Укртрансінспекції у Сумській області від 06.06.2014 року № 150. У відомостях про вантаж у вказаній товарно-транспортній накладній була зазначена його вага - 59320 кг.

Таким чином, суд встановив перевищення позивачем вагового нормативного параметра перевезень автомобільними дорогами загального користування при здійсненні перевезень 20.12.2013 року вказаним транспортним засобом, а саме максимальної маси транспортного засобу - 38000 кг.

Відповідач не надав суду дозволу на перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень.

Даючи правову оцінку доводам апелянта та висновкам суду, що викладені у оскаржуваному судовому рішення, апеляційний суд виходить із таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, 20.12.2013 року державними інспекторами управління Укртрансінспекції у Сумській області Співаком М.С. та Голубом І.М. відповідно до завдання на перевірку від 16.12.2013 року № 010112 було здійснено зупинку та перевірку транспортного засобу марки DAF, модель XF105.46ОТ, реєстраційний номер ВС0641СТ з причепом марки ПР, модель ВОРЕХ РС2454, реєстраційний номер ВС9649ХТ, що належить ТОВ, на 208 км автодороги Кіпті-Бачівськ.

За результатами перевірки було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 066925 від 20.12.2013 року, у якому зазначено про порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 22.5 Правил дорожнього руху України та постанови Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» від 27.06.2007 року № 879, яке полягає в перевищенні маси зазначеного транспортного засобу нормативам, встановленим у п. 22.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до акту перевірки водій вказаного транспортного засобу, що належить позивачу, зі змістом акту перевірки ознайомився, проте підписати його відмовився. Крім того, водій в категоричній формі відмовився надати для перевірки інспекторам управління Укртрансінспекції у Сумській області посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив вимоги ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

На підставі вказаного акту перевірки 18.02.2014 року відповідачем винесено оспорювань постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 012209 за порушення ч. 1 абз. 3 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів, передбачених ст.ст. 39 та 48 вказаного Закону) та ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» (відсутність дозволу на рух автомобільними дорогами України на повну масу транспортного засобу понад 38000 кг).

Як визначено п. 1 Положення про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті, затвердженого указом Президента України від 06.04.2011 року (далі - Положення) Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті (Укртрансінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури України. Укртрансінспекція входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, на перевезення яким видано ліцензію, міському електричному, залізничному транспорті, експлуатації автомобільних доріг загального користування.

Відповідно до пп. 23 п. 4.2 Положення Укртрансінспекція у сфері автомобільного та міського електричного транспорту здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок).

Приписами пп. 4 п. 2 вказаного Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Пунктом 3 цього Порядку встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансінспекцією, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Відповідно до визначень, наведених у п. 2 Порядку, габаритно-ваговий контроль поділяється на такі види:

- документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу;

- попередній габаритно-ваговий контроль - визначення параметрів великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу для встановлення наявності перевищення нормативів на стаціонарних пунктах;

- точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритновагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

Пунктом 6 зазначеного Порядку передбачено, що габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Виходячи з наведеного апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що здійснення документального габаритно-вагового контролю на автодорогах загального користування може проводитись не лише в пунктах габаритно-вагового контролю, як стверджує апелянт.

Як слідує з акта перевірки від 20.12.2013 року, водій автомобіля позивача у порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у категоричній формі відмовився надати на перевірку посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, протокол перевірки та адаптації тахографа на автомобіль.

Крім того, під час надання послуг з перевезення вантажу загальна вага (маса) автомобіля перевищувала встановлене вагове обмеження у 38000 кг, чим було порушено ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» (а.с. 21).

При цьому загальна вага (маса) автомобіля встановлювалась інспекторами на підставі товарно-транспортної накладної № 000866 від 20.12.2013р., наданої для перевірки водієм транспортного засобу марки DAF модель XF105.46ОТ реєстраційний номер ВС0641СТ з причепом марки ПР модель ВОРЕХ РС2454 реєстраційний номер ВС9649ХТ, що належить ТОВ (а.с. 65).

Частиною 3 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Разом з тим, такого дозволу позивачем надано не було. Тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення позивачем ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції: за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлених документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 вказаного Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, застосований до позивача адміністративно-господарський штраф у сумі 1700,00 грн., на думку апеляційного суду, є правомірним, а тому позовні вимоги про його скасування обґрунтовано відхилено судом першої інстанції.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Сервіс-1» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2014 року у справі № 813/2213/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді Я.С.Попко

Н.Г.Левицька

Ухвала у повному обсязі складена 07 травня 2015 року.