Справа № 588/538/15-а
Суддя: Шевченко В. С.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2015 року м.Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючого - судді Шевченко В.С.,

при секретарі - Лободі Т.С.,

з участю прокурора- Журавльової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Прокурора Тростянецького району в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до Адміністрації Гребениківської спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернату, 3-я особа: Орган опіки та піклування Тростянецької РДА, ДНЗ "Сумське міжрегіональне вище професійне училище" про визнання протиправними дій та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Тростянецького району звернулася до суду в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_1 є дитиною, позбавленою батьківського піклування та до 05.09.2014 року навчався у КЗ Сумської облради -Гребениківській спеціальній загальноосвітній школі-інтернат Тростянецького району, звідки у зв'язку із закінченням строку навчання, вибув, на підставі наказу директора школи - інтернату за №6 від 04.09.2014 року та вступив на навчання до ДНЗ «Сумське міжрегіональне вище професійне училище».

При випуску зі школи-інтернату ОСОБА_2 у 2014 році отримав кошти в сумі 42 грн.50 коп.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» (далі Закон України №2342-УІ), випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи органів праці та соціального захисту населення одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.

Пунктом 2 прикінцевих положень зазначеного Закону передбачено, що інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону, тому прокурор вважає, що виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, під час розгляду та вирішення справ зазначеної категорії застосуванню підлягає даний Закон.

А отже, Законом України №2342-УІ обов'язок по виплаті дітям-сиротам та дітям позбавленим батьківського піклування одноразової грошової допомоги в розмірі шести прожиткових мінімумів покладено на заклад освіти. Тому відповідач, враховуючи ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», яким визначено прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років в розмірі 1286 грн., повинен був при закінченні навчального закладу сплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі 7716 грн. замість виплачених 42 грн.50 коп., тобто ОСОБА_1 не доплачено 7673 грн.50 коп.

Прокурор вважає, що зменшення відповідачем розміру одноразової вихідної допомоги випускникам сиротам та дітей позбавлених батьківського піклування, яким є ОСОБА_1, порушує його майнові права, тому є підстави вважати дії відповідача неправомірними, а тому враховуючи, що ОСОБА_1 у 2012 році набув статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, є неповнолітньою особою, яка не має спеціальної юридичної освіти, відноситься до соціально-незахищеної категорії населення, не має рідних, які б піклувалися про його добробут прокурором прийнято рішення про звернення до суду із позовною заявою про захист його порушених прав та здійснення представництва його інтересів.

З огляду на зазначене, прокурор просила: визнати дії відповідача щодо недонарахування та невиплати випускнику з числа дітей, позбавлених батьківського піклування, ОСОБА_1, одноразової грошової допомоги, відповідно до Закону України №2342-УІ в розмірі 7673 грн.50 коп. неправомірними; зобов'язати відповідача, в особі директора, забезпечити за рахунок навчального закладу та виплатити в установленному законом порядку випускнику з числа дітей, позбавлених батьківського піклування, ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу до розміру 6 прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, тобто 7673 грн.50 коп.

В судовому засіданні прокурор прокуратури Тростянецького району позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, викладених в ньому.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений, причину неявки не повідомляв, а тому суд вважає за можливе розглянути справу в його відсутність, на підставі наявних матеріалів справи.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, вважає, що підстав для його задоволення не має. Свої заперечення представник обгрунтовувала тим, що при визначенні розміру матеріальної допомоги та норм одягу і взуття необхідно керуватися Постановою Кабінету Міністрів України "Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування" за №226 від 05.04.1994 р. (далі постанова КМУ №226), відповідно до п.п.1 та 4 п.13, якої дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування, особам, з їх числа, а також учням та студентам у віці від 18 до 23 років, які залишилися без батьків і перебувають на повному державному утриманні в загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах, при вступі на навчання до професійно-технічних та вищих закладів видається безоплатно за рахунок коштів тих закладів, які вони закінчили, комплект нового одягу і взуття на суму не менше 12 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а також грошова допомога в розмірі не менше як 2,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян; учням студентам з чила дітей -сиріт і детій, позбавлених батьківського піклування, а також учням, студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишилися без батьків, що навчалися або виховувалися в навчально-виховних та вищих навчальних закладах і перебували на повному державному утриманні, при їх працевлаштуванні видається одяг, взуття, м'який інвентар і обладання на суму, не меншу як 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а також одноразово грошова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів. Оскільки ОСОБА_1 05.09.2014 року був переданий на подальше навчання на повне державне забезпечення в Сумське міжрегіональне вище професійне училище, йому було видано предмети гардеробу та текстильної білизни, відповідно до Наказу Міністерства освіти і науки за №763 від 17.11.2003 року «Про затвердження норм матеріального та нормативів фінансового забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також вихованців шкіл-інтернатів», на суму не менше 12 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 204 грн. та одноразову допомогу в сумі 42 грн.50 коп., відповідно до зазначеної Постанови КМУ -2,5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян як вихованцю, влаштованому на подальше навчання на повне державне забезпечення.

Крім того, представник відповідача зауважила, що якщо дитина продовжить навчання після школи, то виходячи з вимог прокурора, вона має отримати двічі допомогу у розмірі 6 прожиткових мінімумів (після школи і після навчання в професійно-технічному чи вищому навчальному закладі), а якщо після школи буде працевлаштована, то лише допомогу, що суперечить ч.9 ст.8 Закону України №2342-УІ, в якій вказано, що державні соціальні стандарти, нормативи споживання, нормативи забезпечення є одинаковими для всіх дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, незалежно від форми їх влаштування та утримання і затверджуються відповідно до законодавства.

Представник 3-ї особи Органу опіки та піклуванні Тростянецької РДА позовні вимоги прокурора підтримав в повному обсязі.

Представник 3-ї особи ДНЗ «Сумське міжрегіональне вище професійне училище» в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений, причину неявки суду не повідомляв, а тому суд вважає за можливе розглянути справу в його відсутність, на підставі наявних матерів справи.

Суд, вислухавши прокурора, представника відповідача та представника 3-ї особи, вивчиши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Встановлено, що рішенням Московського районного суду м.Харкова від 18.10.2012 року було позбавлено батьківських прав ОСОБА_3, яка була матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Рішенням виконкому Харківської міської ради Харківської області за №677 від 07.11.2012 року ОСОБА_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.13).

До 05.09.2014 року ОСОБА_1 навчався у Комунальному закладі Сумської обласної ради- Гребениківській спеціалізованій школі-інтернат Тростянецького району, звідки у зв'язку із закінченням строку навчання, вибув, на підставі наказу директора школи - інтернату за №6 від 04.09.2014 року та вступив на навчання до ДНЗ «Сумське міжрегіональне вище професійне училище» (а.с.5) та з 01.09.2014 року навчається у Державному навчальному закладі «Сумське межрегіональне вище професійне училище» за професією «Маляр», «Лицювальник-плиточник» (а.с.6,11).

Правові, організаційні, соціальні засади та гарантії державної підтримки дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, молоді із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, визначаються Законом України №2342-УІ.

За змістом статті 4 даного Закону заходи соціальної допомоги дітей-сиріт та дітей, що залишилися без батьківського піклування, гарантуються, забезпечуються та охороняються державою.

Відповідно до вимог частини 7 статті 8 цього ж Закону, випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

Зміст вищенаведеної норми свідчить про те, що Кабінету Міністрів України доручено визначити порядок забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування одягом і взуттям, в тому числі встановити нормативи такого забезпечення. Мінімальний розмір одноразової грошової допомоги, яка виплачується випускникам, визначений Законом, виплата цих сум в більшому розмірі здійснюється за рахунок навчального закладу або відповідної установи.

При цьому, частина 7 статті 8 Закону України №2342-УІ встановлює обов'язок з виплати грошової допомоги усім випускникам навчальних закладів, не розмежовуючи їх на окремі категорії - тих, хто продовжив навчання в іншому навчальному закладі, та тих, хто працевлаштувався.

Згідно із статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становив 1286 грн.

Отже, виходячи з вищенаведеної норми, випускникам шкіл-інтернатів з категорії дітей, позбавлених батьківського піклування у віці до 18 років, в тому числі ОСОБА_1, при випуску з навчального закладу має бути нарахована та виплачена одноразова грошова допомога у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, тобто в сумі не менше 7716 грн.

Натомість,згідно відомісті про видачу дітям - сиротам допомоги ОСОБА_1 в жовтні 2014 року відповідачем, відповідно до підпунктом 1 пункту 13 постанови КМУ №226 виплачено 42 грн. 50 коп. допомоги, що дорівнює 2,5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (а.с.12).

Норми статей 25, 39-9 Закону України №2342-УІ, на які відповідач посилається в обґрунтування правомірності виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в сумі 42 грн. 50 коп., тобто у розмірі, визначеному підпунктом 1 пункту 13 постанови КМУ №226, регулюють правовідносини щодо відшкодування навчальним закладам або відповідним установам, в яких виховуються та навчаються діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, понесених ними витрат на харчування, одяг, взуття, м'який інвентар, здійснення грошових виплат при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу, та не розповсюджуються на правовідносини навчальних закладів з їх випускниками, що є предметом спору у цій справі.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України №2342-УІ передбачено, що інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Крім того, відповідно до положень частини 4 статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи з вищенаведеного, а також з урахуванням загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, під час розгляду та вирішення цієї справи застосуванню підлягає частина 7 статті 8 Закону України №2342-УІ.

Таким чином, суд вважає, що при нарахуванні та виплаті грошової допомоги випускнику школи-інтернату ОСОБА_1 відповідач неправомірно керувався підпунктом 1 пункту 13 постанови Кабінету Міністрів України "Про поліпшення виховування, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" № 226 від 05.04.1994 року, при цьому відповідач мав нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі не меншому, ніж визначено частиною 7 статті 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування".

Отже, суд вважає доведеним той факт, що відповідач не нарахував та не виплатив під час випуску ОСОБА_1 з навчального закладу одноразову грошову допомогу у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, а тому дії відповідача є неправомірними.

При таких обставинах справи, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги прокурора Тростянецького району Сумської області підлягають задоволенню, а тому, з метою захисту порушених відповідачем прав ОСОБА_1 необхідно зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити останньому одноразову допомогу у розмірі 6 прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» - 1286 гривень з урахуванням вже проведеної виплати у сумі 42 грн. 50 коп.

Судові витрати суд вважає за необхідне віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.69-71, 158-163 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ :

Позовну заяву Прокурора Тростянецького району в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до Адміністрації Гребениківської спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернату, 3-я особа: Орган опіки та піклування Тростянецької РДА, ДНЗ "Сумське міжрегіональне вище професійне училище" про визнання протиправними дій та стягнення коштів задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Комунального закладу Сумської обласної ради - Гребениківської спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернату Тростянецького району Сумської області щодо недонарахування та невиплати ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, одноразової грошової допомоги, відповідно до Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» у розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.

Зобов'язати Комунальний заклад Сумської обласної ради - Гребениківську спеціалізовану загальноосвітню школу-інтернат Тростянецького району Сумської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, одноразову грошову допомогу в розмірі шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, згідно з частиною 7 статті 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» - 1286 (одна тисяча двісті вісімдесят шість) гривень, з урахуванням раніше виплаченої 42 грн. 50 коп. суми вказаної допомоги.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя