Справа № 127/1538/15-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2015-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/1538/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Луценко Л.В.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

07 травня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про оскарження дій суб'єкта владних повноважень при призначенні пенсії та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до відповідача УПФ України в м. Вінниці про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 16 березня 2015 року позов задоволено частково, а саме: визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо неврахування ОСОБА_2 при призначенні пенсії розміру середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2011-2013 роки та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 призначену пенсію з урахуванням розміру середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2011-2013 роки в розмірі 80% в редакції Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», що діяла на час призначення пенсії, з 09.09.2014 року. В іншій частині задоволення позову - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити .

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, однак надали заяви про розгляд даної справи в порядку письмового провадження, тому відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України колегія суддів вважає можливим здійснювати розгляд справи у письмовому провадженні за наявними у ній матеріалами. Відповідно, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина 6 статті 12 та частина 1 статті 41 КАС України).

Як встановлено з матеріалів справи, звертаючись до суду першої інстанції та на аргументацію позовних вимог, позивач вказав на те, що він з 19.03.1991 року по 09.09.2014 року перебував на обліку в Пенсійному фонді України та отримував пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання.

Після призначення позивачу пенсії по інвалідності останній ще 23 роки пропрацював на посадах, які дають йому право отримувати інший вид пенсійного забезпечення у відповідності до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», при цьому станом на 31.07.2014 року загальний страховий стаж позивача складає 40 років 1 місяць 4 дні, а науковий 29 років 11 місяців 29 днів. Позивач не досяг пенсійного віку, однак має необхідний страховий стаж для виникнення права на пенсію.

09.09.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії у відповідності до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність». На що, 01.10.2014 року відповідачем на адресу позивача було скеровано лист №1283/06-33-2/02-1, в якому вказувалось, що позивачем подані довідки, які не відповідають Додатку 4, тому відділом призначення пенсій №1 направлено службову записку у відділ контрольно-перевірочної роботи для проведення зустрічної перевірки заробітної плати та витребування довідки відповідного зразка, та що перерахунок буде зроблений при надходженні акту перевірки.

В подальшому, 23.09.2014 року позивач подав уточнюючу заяву та вимагав призначення наукової пенсії згідно статтей 23, 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» в порядку визначеним ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2013, 2012, 2011 роки.

У письмових відповідях УПФ України в м. Вінниці №221/Т-1 від 07.10.2014 року та ГУПФ України у Вінницькій області №510/Т-05 від 30.10.2014 року, зазначено, що пенсія позивачу буде перераховуватись відповідно до абз.2 ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та буде застосовано показник середньої заробітної плати, який враховувався під час попереднього перерахунку попереднього виду пенсії, а відтак, вважаючи дії відповідача протиправними та такими, що не відповідають чинному законодавству України,позивач і звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Частково задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу необхідно призначити пенсію згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто 2011, 2012, 2013 роки.

Судова колегія апеляційної інстанції повністю погоджується з даним рішенням суду першої інстанції та надаючи правову оцінку публічно- правовому спору, в межах апеляційної скарги, зазначає наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 10 вказаного закону передбачено право особи вибору пенсійних виплат.

Згідно ч.1 вказаної статті, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Тобто, у разі наявності у особи права на декілька видів пенсій , вона може за бажанням вибрати один із видів пенсії передбачених вказаним законом.

Згідно статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 зазначеного закону переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З системного аналізу наведеної норми можна зробити висновок, що показник «середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії» застосовується виключно при призначенні пенсії та залишається незмінним під час здійснення перерахунку пенсії на підставі частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно матеріалам справи, позивач отримуючи пенсію по інвалідності звернувся до відповідача за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

Натомість, у відповідності до ч.21 ст.24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» науковим (науково-педагогічним) працівникам, які визнані інвалідами I, II і III груп, призначається пенсія по інвалідності в розмірі пенсії наукового (науково-педагогічного) працівника незалежно від віку за наявності стажу наукової роботи, передбаченого частиною другою цієї статті, та страхового стажу, передбаченого статтею 32 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а особам із числа інвалідів з дитинства - незалежно від часу встановлення інвалідності, а відтак, судова колегія апеляційної інстанції повністю погоджується з рішенням суду першої інстанції на рахунок того, що позивач не досяг пенсійного віку, однак має необхідний страховий стаж для виникнення права на пенсію.

Таким чином, у даному випадку позивач звернулася за призначенням зовсім іншої пенсії за іншим законом ніж йому була призначена раніше, а тому при призначенні йому пенсії за віком відповідно до ст. 26 зазначеного закону необхідно застосовувати показник середньої заробітної платні у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2011-2013 року, відповідно до правил статті ст.40 зазначеного закону.

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини сторін, та встановлених обставин даної справи, колегія суддів дійшла висновку про правомірність заявлених позивачем вимог, які підтверджуються належними доказами, а тому обґрунтовано задоволені судом першої інстанції.

Апелянтом не надано достатніх доказів в підтвердження доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим остання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16 березня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О.

Курко О. П.