Справа № 813/6170/14
Суддя: Дем'яновський Галій Семенович
Дата ухвалення: 2015-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2015 року № 813/6170/14

Львівський окружний адміністративний суд

в складі : головуючого - судді Дем'яновського Г.С.,

при секретарі Гавірко О.О.

з участю представників : представника позивача ОСОБА_1, представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держзмагенства України у Львівській області, Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства у Миколаївському районі Львівської області ,треті особи :Рудниківська сільська рада Миколаївського району Львівської області , ОСОБА_4 про часткове скасування наказу та зобов»язання до вчинення дій.

в с т а н о в и в :

Адміністративний позивач ОСОБА_3 звернувся з позовом до Головного управління Держзмагенства України у Львівській області, Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства у Миколаївському районі Львівської області ,треті особи :Рудниківська сільська рада Миколаївського району Львівської області , ОСОБА_4 про скасування наказу та зобов»язання до вчинення дій.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали повністю.

Представник відповідача-1 позов не визнала з підстав,викладених у запереченні на позов. Після оголошення перерви в судове засідання не з»явилась ,хоча належним чином була попереджена про день розгляду справи.

Відповідач-2 проти позову заперечив з підстав,викладених у запереченні. Після оголошення перерви в судове засідання не з»явився ,хоча належним чином був попереджений про день розгляду справи.

Представник третьої особи-Рудниківської сільської ради просив розглянути справу у його відсутність.

Представник третьої особи-ОСОБА_4 проти позову заперечила.

Вислухавши пояснення сторін , третіх осіб, перевіривши інші докази ,зібрані в справі ,суд приходить до наступних висновків.

Позивач у позовній заяві зазначив ,що 09.09.2011 року розпорядженням голови Миколаївської райдержадміністрації за №417 дано дозвіл громадянину ОСОБА_3 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 98,000 га в урочищі Гнильці, із земель запасу Рудниківської сільської ради для ведення фермерського господарства. Відповідно до вимог ст.50 Закону України «Про землеустрій», ст. ст. 185, 186-1 Земельного кодексу України він в установленому порядку погодив і затвердив розроблену землевпорядну документацію, що підтверджується наданим висновком Управління Держземагенства у Миколаївському pайоні Львівської області від 26.052014р. за №193/14.Позивач стверджує, що на початку червня 2014 року він довідався, що Головне управління Держземагенства у Львівській області видало Наказ № ЛВ/:04:000 від 21.02.2014р., яким оперативно задовольнило клопотання громадянина ОСОБА_4 від 03.02.2014р.про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення меж цієї самої, земельної ділянки, що зазначена в розпорядженні РДА №417 та її реєстрації в Держземкадастрі та Держреєстрі речових прав. Позивач вважає наказ відповідача незаконним, що істотно порушує його права на оренду земельної ділянки.В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вказана земельна ділянка площею 98.0 га кадастровий№НОМЕР_1 була сформована, відповідно ст. 19 Закону України «Про землеустрій», за рахунок земель запасу території Рудниківської сільської ради Миколаївського району з метою передачі її в довгострокову оренду. Рішенням сесії сільської ради за № 67 від 19.08.2011 р. та розпорядженням Миколаївської РДА від 09.09.2011р. за №417 зазначалось про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в урочищі Гнильці площею 98.0 га саме позивачу.Відповідно до розділу X перехідні положення, пункт 1. Земельного кодексу України рішення про надання в користування земельних ділянок прийняті відповідними органами, але не виконані, підлягають виконанню відповідно до вимог чинного земельного законодавства. Згідно з пп..В., п 4 розділу IX ЗК України, зобов'язував з 01.01.2013 року відповідача який діє на підставі Положення про Головне управління Держземагенства у Львівській області відповідно до наказу Держагенстваземресурсів України від 09.08.2012р. №376 вносити пропозиції, щодо розпорядження землями державної та комунальної власності, територіальному плануванні та регулюванні земельних відносин. Відповідно до ст. 15-1 ЗК України, на думку позивача, відповідач розглядаючи клопотання громадянина ОСОБА_4 зобов'язаний був взаємодіяти як з органом влади-Миколаївська Районна Рада, РДА та органом місцевого самоврядування і при підготовці наказу враховувати як інтереси громади так і діюче розпорядження РДА № 417 від 09.09.2011р.До повноважень відповідача, відповідно до п. г. ст. 15-1 ЗК України, належить ведення та адміністрування Держземкадастру. Відповідно до ст. ст. 30, 31 Закону України «Про Державний земельний кадастр», зобов'язував відповідача здійснити інформаційну взаємодію не тільки з Держреєстром прав та обтяжень, але надати перелік відомостей ,щодо кадастрового номера земельної ділянки, площею 111,3959 га, з призначенням для ведення ОСОБА_4 фермерського господарства, тощо.

Позивач посилається на те, що в даному випадку, відповідно до Висновку про погодження проекту землеустрою №193/14 від 26.05.2014р. загальна площа відведення земельної ділянки складає 98,0 га, в наказі відповідача від 21.02.14р. розмір земельної ділянки 111,3959 га. Вважає, що ці заявлені відомості вже незаконно занесені як до Поземельної книги, так і до Держреєстру прав, оскільки згідно з ст.27 Закону України «Про Державний кадастр», у разі поділу або об'єднання земельних ділянок запис про державну реєстрацію земельної ділянки та її кадастровий номер скасовується, а Поземельна книга на таку земельну ділянку закривається. Поземельна книга, як документ Держземкадастру обов'язково повинна містити відомості про нормативну грошову оцінку землі, відповідно до п. д, ст.25 Закону України 3613-УІІ від 07.07.2011р., на сьогодні така нормативна грошова оцінка незатверджена.24.06.2014р. XXV сесія Миколаївської райради визнала недоцільність затвердження нормативно грошової оцінки і передачу в оренду громадянину ОСОБА_4 земельної ділянки площею 111.3958 га для ведення фермерського господарства на території Рудниківської сільради за межами населеного пункту.

На подану 27.06.2014р. позивачем заяву за реєстр. №ЗВ-014 до Держземкадастру про внесення відомостей до Держземкадастру йому було відмовлено в реєстрації з підстав знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати іншої земельної ділянки про що вже є ці відомості в Поземельній книзі. На думку позивача, це означає, що не маючи затвердженої нормативно-грошової оцінки Держреєстратор незаконно, одночасно з держреєстрацією договору оренди земельної ділянки за гр. ОСОБА_4 відкрив неточні відомості Поземельної книги на підставі п.3.2 Наказу відповідача, який зобов'язав Начальника Управління Держземагенства у Миколаївському районі забезпечити реєстрацію земельної ділянки площею 111,3959 га в Держземкадастрі .

Врахування приватних інтересів при здійсненні землеустрою на місцевому рівні полягає у забезпеченні фізичним особам рівних можливостей набуття права користування на умовах оренди земельних ділянок в захисті їхніх прав на землю, позивач посилається на ст. 59 Закону України «Про землеустрій».Згідно з вимогами ст. ст. 4, 5 Закону України «Про оренду землі», орендодавцем земельних ділянок що перебувають у комунальній власності є сільські ради в межах повноважень визначених законом, а орендарем земельних ділянок є фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право користування земельною ділянкою.

Тому позивач просить скасувати дію п.3.2 Наказу Головного управління Держземагенства у Львівській області від 21.02.2014р. № ЛВ/НОМЕР_1/00001731 про реєстрацію земельної ділянки загальною площею 111,3959 га у Державному земельному кадастрі , як незаконного , на підставі наявного позивача -ОСОБА_3. Акта втановлення і узгодження меж цієї земельної ділянки загальною площею 98.0 га , підтвердженого п.1 Висновку відповідача -1 та дозволом Рудниківської сільської ради про встановлення та погодження меж землекористування ОСОБА_3 в натурі /намісцевості/ загальною площею 98.0 га.

Зобов»язати відповідача-2-ґДержавного кадастрового реєстратора Венчур В.Л. /інд. Номер НОМЕР_2 за ЄДР/ здійснити державну реєстрацію довгострокової оренди земельної ділянки ОСОБА_3 для ведення фермерського господарства загальною 98.0 га /13.0 га,12.9 га,12.5 га, 16.0 га, 43.6 га/ за рахунок земель запасу /землі сільськогосподарського призначення , сіножатті/ , яка розташована на території Рудниківської сільської ради /за межами населених пунктів/ урочище «Гнильці» Миколаївського району Львівської області

Відповідач-1 - Головне управління Держземагентства у Львівській області проти позовних вимог заперечило, просило в позові відмовити. В обґрунтування своєї правової позиції, посилається на те, що розпорядженням голови Миколаївської районної державної адміністрації від 09.09.2011 № 417 надано дозвіл позивачу на виготовлення землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 98,0 га в урочищі «Гнильці» із земель запасу Рудниківської сільської ради (за межами населеного пункту) Миколаївського району Львівської області для надання в оренду для ведення фермерського господарства.

Згідно з вимогами ст. 123 ЗК України, надання земельних ділянок державної абокомунальної власності у користування здійснюється органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про землеустрій» максимальний строк складання документації із землеустрою не повинен перевищувати шести місяців з моменту укладення договору. Тому, відповідач стверджує, що позивач в порушення вимог Закону України «Про землеустрій» не виготовив у вказаний строк відповідний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та не затвердив його у Миколаївській районній державній адміністрації. Крім того зазначає, що у відповідача- 1 відсутня інформація про розпорядчі документи відповідних компетентних органів, які згідно закону мали повноваження щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення до 01.01.2013р.

Відповідно до вимог ст. 125 ЗК України визначено, право власності на мельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з п. 1 Порядку проведення інвентаризації земель, затвердженого постановою КМ України від 23.05.2012 № 531 до розмежування земель державної та комунальної власності формування земельних ділянок із земель запасу, не переданих у власність та користування, визначення їх угідь, а також віднесення таких земельних ділянок до певної категорії може здійснюватися за результатами інвентаризації земель, проведеної за рішенням сільських, селищних, міських рад - у межах населених пунктів, райдержадміністрацій - за їх межами.

Розпорядженням голови Миколаївської районної державної адміністрації від 28.08.2013р. № 273 «Про проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Миколаївського району» визначено провести інвентаризацію земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Миколаївського району орієнтовною площею 2000 га та виготовити за її результатами технічну документацію із землеустрою. В подальшому, розпорядженням голови Миколаївської районної державної адміністрації від 15.11.2013 № 432 «Про затвердження матеріалів інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності» затверджено матеріали інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих за межами населених пунктів на території Миколаївського району.

У відповідності до вищевказаних розпоряджень Миколаївської районної державної адміністрації, на території Рудниківської сільської ради проінвентаризовано 179,955 га земель, в т.ч. і земельну ділянку площею 111,3958 га, яку в подальшому передано в оренду ОСОБА_4.

З 01.01.2013 року внесено зміни до земельного законодавства в частині розпорядження певними категоріями земель. Зокрема, відповідно до ст.122 ЗК України повноваження щодо надання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб відноситься до компетенції центрального виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів.

Наказом Мінагрополітики України від 25.01.2013 № 40, зареєстрованому у Міністерстві юстиції України 14 лютого 2013 за №260/22792, внесено зміни до Положення про Головне управління Держземагентства в області, згідно з яким Головні управління Держземагентства у областях наділено повноваженнями щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування для всіх потреб.

Згідно з приписами ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Статтею 123 цього Кодексу визначено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Відповідач-1 вважає, що зважаючи на вищевказані норми законодавства, 03.02.2014 гр. ОСОБА_4 звернувся до відповідача- 1 з клопотанням про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки, орієнтовною площею 111,3959 га для створення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, які знаходяться на території Рудниківської сільської ради (за межами населеного пункту) Миколаївського району Львівської області.

Згідно п. З Положення про Управління (Відділ) Держземагентства у районі, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 10.05.2012р. №258, завданням Управління (Відділу) є реалізація повноважень Держземагентства України на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці. Управління (Відділ) відповідно до покладених на нього завдань здійснює ведення державного земельного кадастру та отримує інформацію про відведення земельних ділянок; здійснює ведення Поземельних книг та їх зберігання; створює інформаційну базу даних з питань формування земельних відносин, землеустрою, охорони та проведення моніторингу земель, ведення державного земельного кадастру, оціночної діяльності і земельних торгів.

У зв'язку з цим, рішення щодо передачі у власність чи надання у користування відповідачем -1 приймається на підставі інформації наданої територіальним органом Держземагентства нижчого рівня в межах області.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦК України встановлено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Тому, на думку відповідача- 1, стаття 15-1 ЗК України, на яку посилається позивач, не встановлює обов'язку для відповідача- 1 погоджувати своє рішення щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення із відповідними органами місцевого самоврядування на території, яких знаходяться відповідні земельні ділянки. Тому, в результаті розгляду цього клопотання відповідачем- 1 прийнято наказ від 21.02.2014р. № ЛВ/:04:000/00001731, яким надано дозвіл гр. ОСОБА_4 на розроблення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розташованої на території Рудниківської сільської ради (за межами населеного пункту) Миколаївського району Львівської області.

В подальшому, відповідним наказом відповідача- 1 від 12.05.2014 № 13-409/16- 14-СГ затверджено технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки та передано в оренду гр. ОСОБА_4 земельну ділянку площею 111, 3958 га для ведення фермерського господарства, строком на 20 років, на території Рудниківськоїсільськоїради(за межами населеного пункту) Миколаївського району.

З 1 січня 2013 року у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про державний земельний кадастр» та окремих положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», змінено порядок виготовлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10. 2013 № 868, державна реєстрація речових прав на земельні ділянки проводиться після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводять органи державної реєстрації прав.

Положення ч. 3 ст. 4-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначають, що державна реєстрація права держави чи територіальної громади на земельні ділянки, які сформовані із земель державної чи комунальної власності, здійснюється після затвердження в порядку, встановленому Земельним кодексом України, документації із землеустрою, за якою здійснено таке формування, одночасно із державною реєстрацією похідного речового права на такі земельні ділянки (постійне користування, оренда, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут), крім випадків, коли рішенням відповідного органу про затвердження документації із землеустрою передбачено здійснення державної реєстрації переходу права власності на земельні ділянки.

На виконання вищевказаних норм законодавства, 16.06.2014 Реєстраційною службою Миколаївського районного управління юстиції Львівської області здійснено державну реєстрацію права держави в особі Головного управління Держземагентства у Львівській області, а в подальшому 15.07.2014 зареєстровано право оренди на земельну ділянку загальною площею 111, 3958 га для ведення фермерського господарства за ОСОБА_4.

Щодо фактів вказаних у позовній заяві про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 98,0 га в оренду позивачу, що підтверджується висновком Управління Держземагентства у Миколаївському районі, відповідач- 1 стверджує, що дана інформація не відповідає дійсності, і в обґрунтування посилається на те, що згідно з ст. 186 ЗК України, розгляд і затвердження землевпорядної документації проводиться в такому порядку: проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому цим Кодексом, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, встановлених цим Кодексом, розпоряджаються земельними ділянками або приймають рішення про зміну їх цільового призначення.

Відповідно до вимог ст. 186-1 цього Кодексу визначено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин. Згідно з п. 4.21. Положення про Управління (Відділ) Держземагентства у районі, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 10.05.2012р. № 258, Управління (Відділ) у межах, визначених законодавством, бере участь у погодженні документації із землеустрою.

Повноваження щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення належать Головному управлінню Держземагентства у Львівській області, разом з тим, Головним управлінням не здійснювалось затвердження відповідної документації позивачу, а відтак висновок Управління Держземагентства у Миколаївському районі про погодження документації, не може бути доказом, що підтверджує факт затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Щодо зволікання відповідачем- 1 у реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, останній стверджує, що згідно з ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Відповідно до п. 4.18. вищевказаного Положення про Управління (Відділ) Держземагентства у районі, Управління (Відділ) відповідно до покладених на нього завдань здійснює державну реєстрацію земельних ділянок та обмежень у їх використанні. У зв'язку з цим, повноваження щодо реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі згідно закону, належать, відповідно Управлінню Держземагентства у Миколаївському районі, а не Головному управлінню Держземагентства у Львівській області. Також відповідач-1 повідомляє, що у відповідача- 1 не зареєстроване клопотання позивача від 22.04.2014р. щодо реєстрації земельної ділянки. Тому відповідач-1 просить в позові відмовити.

Відповідач-2- державнийкастровий реєстратор ВенчурB.Л.у запереченні на позов зазначив ,що не погоджується з вимогами позивача та вважає, що позивачу слід відмовити у задоволенні його вимог з наступних підстав:

Статтею 79- Земельного Кодексу України встановлено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Частинами 3,4 зазначеної статті визначено, що сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру установлені Законом України «Про Державний земельний кадастр». Статтею 1 даного Закону визначено поняття кадастрового номера згідно якої - кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом всього часу існування.

У зв'язку із цим твердженням позивача про те, що земельна ділянка площею 98 ,0 га. на території Рудниківської сільської ради мала присвоєний кадастровий номер не відповідає дійсності оскільки формування та реєстрація такої ділянки в державному земельному кадастрі Управлінням Держземагентства у Миколаївському районі Львівської області не проводилась.

Крім того вказаний позивачем номер НОМЕР_1: являється номером кадастрового кварталу, а не ділянки. Відповідно до представленої технічної документації земельна ділянка загальною площею 98,0 га складається з 5 окремих ділянок площами 13,0 га, 12,9 га, 12,5 га, 16,0 га та 43,6 га) , тому кожній повинен присвоюватися кадастровий номер.

Процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначено «Порядком ведення Державного земельного кадастру» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051.

Державним кадастровим реєстратором Управління ДЗА у Миколаївському районі було розглянуто заяви позивача про внесення відомостей земельні ділянки, на території Рудниківської сільської ради до Державного земельного кадастру разом з доданими до неї документами відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру та прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з таких підстав:

- Заявлені відомості вже внесені до Поземельної книги;

-Знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

На підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населених пунктів) 10.02.2014 було сформовано та внесено до Державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 111,3958 га., державної власності, місце розташування якої Львівська область, Миколаївський район, Рудниківська сільська рада. Внаслідок чого цій ділянці присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1:0005, та на підтвердження державної реєстрації земельної ділянки видано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку

Враховуючи викладене при розгляді заяви позивача було встановлено що земельні ділянки які позивач мав намір отримати в оренду, знаходяться в межах іншої земельної ділянки, а саме :земельна ділянка державної власності, сільськогосподарського призначення площею 111,3958 га кадастровий номер НОМЕР_3.

У зв'язку із чим державним кадастровим реєстратором керуючись ч.б ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та п.111 «Порядку ведення державного земельного кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051, 27.06.2014 було прийнято аргументоване рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Щодо твердження позивача про те, що кадастровий реєстратор не мав права проводити реєстрацію земельної ділянки за відсутності технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, то таке твердження є незаконним , оскільки нормативна грошова оцінка кожної окремої земельної може проводитись лише післяформування такої земельної ділянки, після її державної реєстрації та присвоєння кадастрового номера.

Крім цього оцінка сільськогосподарських угідь на території Рудниківськоїсільської ради, в тому числі і даної земельної ділянки, проведена станом на 1995р. та підлягає індексації в порядку встановленому законодавством. Після затвердження в установленому законодавством порядку технічної документації з землі (щодо конкретної ділянки) такі відомості підлягають внесенню до державного земельного кадастру.

Порядком ведення Державного земельного кадастру» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051 визначені вичерпні підстави відмови в реєстрації ділянки. Не передбачених законодавством документів чи відомостей про земельну ділянку, в тому числі про її оцінку, державний кадастровий реєстратор вимагати не має права.

Необгрунтованими та такими, що суперечать законодавству, є вимоги позивача "зобов'язати здійснити державну реєстрацію довгострокової оренди земельної ділянки ОСОБА_3 для ведення фермерського господарства,,,". Державний кадастровий реєстратор як посадова особа зобов'язаний діяти в межах повноважень, визначених законом, жодним законодавчим актом не передбачено право державного кадастрового реєстратора здійснювати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, державна реєстрація права оренди здійснюється відповідно до Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень «.Тому відповідач-2 просив в позові відмовити.

Представник третьої особи-Рудниківської сільської ради просив у заяві позов задовольнити.

Представник третьої особи-Козака Б.Р. зазначив ,що земельна ділянки, про яку йдеться в позові, а саме загальною площею 98,0 га, складається з 5 окремих ділянок площами 13,0 га, 12,9 га, 12,5 га, 16,0 га та 43,6 га .Відповідно до пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 6 вересня 2012 року № 5245-YI, дані землі є землями державної власності. Частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України (зі змінами внесеними Законом від 6 вересня 2012 року № 5245-VI) передбачено - «Центральний орган виконавчої владиз питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб».Дані норми закону діють з 1 січня 2013 року.

Ознайомившись із вимогами чинного законодавства та маючи намір займатися фермерським господарством на землях Миколаївського району, зокрема на території Рудниківської сільської ради, ОСОБА_4 в 2014 році звернувся до Головного управління Держземагентства у Львівської області із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки площею 11,3959 га в натурі, з метою отримання її в оренду для ведення фермерського господарства. Про жодні претензії щодо даної ділянки інших осіб, зокрема ІльківаP.M., йому не було відомо. Наказом №ЛВ/НОМЕР_1/00001731 від 21.02.2014р. ОСОБА_4 надано дозвіл на виготовлення відповідної документації із землеустрою. Даний наказ повністю відповідає вимогам статті 123 Земельного кодексу України.Основним доводом щодо незаконності даного наказу Відповідача -1 позивач називає наявність у нього розпорядження голови Миколаївської райдержадміністрації №417 від 09.09.2011р. «Про надання дозволу ІльківуP.M. на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки». Третя особа зазначає ,що незважаючи на те, що дане розпорядження позивач отримав ще у вересні 2011 року, він не називає жодних причин, чому він не використовував свого права на виготовлення проекту відведення земельної ділянки до 2014 року. Пунктом, «г» частини 2 статті 28 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що максимальний строк складання документації із землеустрою не повинен перевищувати шести місяців з моменту укладення договору. Такий значний період часу (з вересня 2011 року до травня 2014), тобто більше ніж 2,5 роки, на протязі якого позивач не звертався до жодних органівякі, наділені повноваженнями щодо розпорядження цими землями, свідчитьпро те, що позивач втратив інтерес до даної земельної ділянки.Посилання відповідача на розділи IX (підпункт «в» пункту 4 ) та X (пункт 1) Земельного кодексу України є помилковими, оскільки дані пункти закону мають зовсім інше значення.При цьому закон, наділяючи органи земельних ресурсів повноваженнями щодо розпорядження землями державної власності, не ставить жодних вимог щодо взаємодії (як стверджує позивач) з іншими органами влади. А тому Головне управління Держземагентства у Львівській області не мало підстав погоджуватиоспорюваний позивачем наказ з Миколаївською райдержадміністрацією, Миколаївською районною радою чи Рудниківськоюсільською радою (як того вимагає позивач).

Правомірними є також рішення державного кадастрового реєстратора ВенчураB.JI. щодо відмови ІльківуP.M. в проведенні державної реєстрації земельних ділянок, оскільки заявлені реєстрації земельні ділянки знаходяться в межах вже зареєстрованої земельної ділянки площею 111,3958 га державної власності, місце розташування якої :Львівська область,/ Миколаївський район, Рудниківська сільська рада, кадастровий номер НОМЕР_1:0005.

Земельна ділянка площею 98,0 га чи 5 окремих ділянок не сформовані, кадастрові номери не присвоєні, а тому ділянка не може бути об'єктом цивільних прав.Вказаний позивачем номер НОМЕР_1:0000 не є кадастровим номером земельної ділянки, оскільки не дозволяє її ідентифікувати, а дає змогу лише визначити номер кадастрового кварталу.Враховуючи викладене, державним кадастровим реєстратором у відповідності до вимог 6 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та п.111 «Порядку ведення Державного земельного кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051, 27.06.2014 було прийнято аргументоване рішення про відмову у несенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.Щодо твердження "позивача про те, що кадастровий реєстратор не мав права проводити реєстрацію земельної ділянки за відсутності технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, то таке твердження є помилковим, оскільки нормативна грошова оцінка кожної окремої земельної ділянки може проводитись лише після формування такої земельної ділянки, тобто після її державної реєстрації та присвоєння кадастрового номера. На сьогоднішній день така технічна документація розроблена та після її затвердження в установленому законодавством порядку відомості про нову нормативну оцінку землі підлягають внесенню до Державного земельного кадастру.Оцінка сільськогосподарських угідь на території Рудниківської сільської ради, в тому числі і даної земельної ділянки, проведена станом на 1.07.1995р. та застосовується із врахуванням коефіцієнтів індексації в порядку встановленому законодавством.

Необгрунтованими та такими, що суперечать законодавству, є вимоги позивача до відповідача 2 - "зобов'язати здійснити державну реєстрацію довгострокової оренди земельної інки ОСОБА_3 для ведення фермерського господарства...". Державна реєстрація права оренди земельної ділянки здійснюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

25.06.2014р. між Головним управлінням Держземагентства у Львівській області юендодавець) та ОСОБА_4 (Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки площею 111,3958 га на території Рудниківської сільської ради, кадастровий номер НОМЕР_1:0005, строком на 20 років для ведення фермерського господарства, право оренди земельної ділянки зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15 липня 2014 року. Станом на сьогоднішній день орендна плата за користування даною земельною ділянкою в 2014 році сплачена повністю. Тому третя особа-Козак Б.Р. просив в позові відмовити.

Судом також встановлено наступне.

09.09.2011 року розпорядженням голови Миколаївської райдержадміністрації за №417 дано дозвіл громадянину ОСОБА_3 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 98,000 га в урочищі Гнильці, із земель запасу Рудниківської сільської ради для ведення фермерського господарства.

Згідно з вимогами ст. 123 ЗК України, надання земельних ділянок державної абокомунальної власності у користування здійснюється органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про землеустрій» максимальний строк складання документації із землеустрою не повинен перевищувати шести місяців з моменту укладення договору. Позивач в порушення вимог Закону України «Про землеустрій» не виготовив у вказаний строк відповідний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та не затвердив його у Миколаївській районній державній адміністрації.

З 01.01.2013 року внесено зміни до земельного законодавства в частині розпорядження певними категоріями земель. Зокрема, відповідно до ст.122 ЗК України повноваження щодо надання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб відноситься до компетенції центрального виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів.

Наказом Мінагрополітики України від 25.01.2013 № 40, зареєстрованому у Міністерстві юстиції України 14 лютого 2013 за №260/22792, внесено зміни до Положення про Головне управління Держземагентства в області, згідно з яким Головні управління Держземагентства у областях наділено повноваженнями щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування для всіх потреб.

Згідно з приписами ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Статтею 123 цього Кодексу визначено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки.

Згідно п. З Положення про Управління (Відділ) Держземагентства у районі, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 10.05.2012р. №258, завданням Управління (Відділу) є реалізація повноважень Держземагентства України на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці. Управління (Відділ) відповідно до покладених на нього завдань здійснює ведення державного земельного кадастру та отримує інформацію про відведення земельних ділянок; здійснює ведення Поземельних книг та їх зберігання; створює інформаційну базу даних з питань формування земельних відносин, землеустрою, охорони та проведення моніторингу земель, ведення державного земельного кадастру, оціночної діяльності і земельних торгів.

03.02.2014 гр. ОСОБА_4 звернувся до Головного управління Держземагенства у Львівській області з клопотанням про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки, орієнтовною площею 111,3959 га для створення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, які знаходяться на території Рудниківської сільської ради (за межами населеного пункту) Миколаївського району Львівської області.

Головним управлінням Держземагенства у Львівській області прийнято наказ від 21.02.2014р. № ЛВ/НОМЕР_1/00001731, яким надано дозвіл гр. ОСОБА_4 на розроблення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розташованої на території Рудниківської сільської ради (за межами населеного пункту) Миколаївського району Львівської області.

В п.3 означеного Наказу начальнику управління Держземагенства у Миколаївському районі при наданні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі / на місцевості/ «забезпечити у установленому законодавством порядку :

П.3.2. реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Позивач просить скасувати дію п.3.2 Наказу Головного управління Держземагенства у Львівській області від 21.02.2014р. № ЛВ/НОМЕР_1/00001731 про реєстрацію земельної ділянки загальною площею 111,3959 га у Державному земельному кадастрі , як незаконного , на підставі наявного позивача -ОСОБА_3. Акта втановлення і узгодження меж цієї земельної ділянки загальною площею 98.0 га , підтвердженого п.1 Висновку відповідача -1 та дозволом Рудниківської сільської ради про встановлення та погодження меж землекористування ОСОБА_3 в натурі /намісцевості/ загальною площею 98.0 га. Враховуючи наведене , суд приходить до наступних висновків з даної позовної вимоги.

Встановлено , що означеним Наказом ОСОБА_4 лише надано право на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки, яка має кадастровий номер, в натурі /намісцевості/, що не породжує автоматично право ОСОБА_4 на власність або оренду вказаної земельної ділянки . Означений правовий Акт є Актом індивідуальної дії і стосується лише відносин відповідача -1 із третьою особою ОСОБА_4На момент видання Наказу позивачем не було затверджено технічну документацію , не було також визначено кадастровий номер земельної ділянки , на яку міг би претендувати позивач. Відповідно до частини другої статті 171 КАС право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто оскаржити такий акт інші особи не можуть.

Зі змісту регулювання, яке міститься у КАС, також убачається, що і право оскаржити індивідуальний акт має особа, якої він стосується.

Позивач оспорив наказ, який є правовими актами індивідуальної дії. Такі правові акти породжують права й обов'язки тільки тих суб'єктів (чи визначеного цим актом певного кола суб'єктів), яким його адресовано. Докази про надання кадастрового номеру земельній ділянці ,на яку претендує позивач , не надано.

Право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Таким чином, відсутність у будь-кого (крім власників вказаних земельних ділянок), в тому числі і позивача, прав чи обов'язків у зв'язку із оскаржуваними наказами не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом.

Посилання позивача на порушення його прав є безпідставними, оскільки зазначені накази не стосуються його безпосередньо, що вбачається із тексту позовної заяви , в якій позивач не оскаржує п.1 Наказу .

Оскаржується лише п.3.2. Наказу , який на думку сторін , враховуючи встановлену умову « при наданні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі /намісцевості/ « носить не імперативний , а роз»яснювальний характер , оскільки без надання зазначеної документації виконуванню не підлягає. Тобто без виготовленої документації , зазначеної в п. 1 Наказу , реєстрація земельної ділянки у Державному земельному кадастрі не проводиться.

Таким чином суд вважає ,що позовну вимогу позивача : « скасувати дію п.3.2 Наказу Головного управління Держземагенства у Львівській області від 21.02.2014р. № ЛВ/НОМЕР_1/00001731 про реєстрацію земельної ділянки загальною площею 111,3959 га у Державному земельному кадастрі , як незаконного , на підставі наявного позивача -ОСОБА_3 Акта встановлення і узгодження меж цієї земельної ділянки загальною площею 98.0 га , підтвердженого п.1 Висновку відповідача -1 та дозволом Рудниківської сільської ради про встановлення та погодження меж землекористування ОСОБА_3 в натурі /намісцевості/ загальною площею 98.0 га.» слід залишити без задоволення.

Щодо позовної вимоги : «Зобов»язати відповідача-2-ґДержавного кадастрового реєстратора Венчур В.Л. /інд. Номер НОМЕР_2 за ЄДР/ здійснити державну реєстрацію довгострокової оренди земельної ділянки ОСОБА_3 для ведення фермерського господарства загальною 98.0 га /13.0 га,12.9 га,12.5 га, 16.0 га, 43.6 га/ за рахунок земель запасу /землі сільськогосподарського призначення , сіножатті/ , яка розташована на території Рудниківської сільської ради /за межами населених пунктів/ урочище «Гнильці» Миколаївського району Львівської області», то суд встановив наступне.

Суд погоджується з позицією відповідача-2 ,який вказав, що статтею 79- Земельного Кодексу України встановлено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Частинами 3,4 зазначеної статті визначено, що сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру установлені Законом України «Про Державний земельний кадастр». Статтею 1 даного Закону визначено поняття кадастрового номера згідно якої - кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом всього часу існування. Позивач не надав доказів про формування земльної ділянки ,площею 98,0 га , а зазначений позивачем номер НОМЕР_1: являється номером кадастрового кварталу, а не ділянки. На підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населених пунктів) 10.02.2014 було сформовано та внесено до Державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 111,3958 га., державної власності, місце розташування якої Львівська область, Миколаївський район, Рудниківська сільська рада. Внаслідок чого цій ділянці присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1:0005, та на підтвердження державної реєстрації земельної ділянки видано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. При розгляді заяви позивача було встановлено що земельні ділянки, які позивач мав намір отримати в оренду, знаходяться в межах іншої земельної ділянки, а саме :земельна ділянка державної власності, сільськогосподарського призначення площею 111,3958 га кадастровий номер НОМЕР_3. У зв'язку із тим державним кадастровим реєстратором, який керувався ч.б ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та п.111 «Порядку ведення державного земельного кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 1051, 27.06.2014 було прийнято аргументоване рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. Суд вважає означені дії правомірними , та і сам позивач не ставить позовну вимогу про визнання цих дій неправомірними та скасування рішення державного реєстратора. Щодо зобов»язання реєстратора вчинити дії ,то в даному випадку суд не має права підміняти дії реєстратора , покладені на нього службовими обов»язками , і тому суд вважає ,що означену позовну вимогу слід залишити без задоволення.

Органи державної виконавчої влади, що реалізовують державну політику у сфері земельних відносин, органи Держреєстру, місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ч.2 ст.19 Конституції України та законами України.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спір.

Таким чином суд вважає,щов позові ОСОБА_3 до Головного управління Держзмагенства України у Львівській області, Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства у Миколаївському районі Львівської області ,треті особи :Рудниківська сільська рада Миколаївського району Львівської області , ОСОБА_4, про часткове скасування наказу та зобов»язання до вчинення дій слід відмовити повністю.

Згідно ст..94 КАС України судовий збір позивачу не повертається.

Керуючись ст. ст. 7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

постановив:

В позові ОСОБА_3 до Головного управління Держзмагенства України у Львівській області, Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства у Миколаївському районі Львівської області ,треті особи :Рудниківська сільська рада Миколаївського району Львівської області , ОСОБА_4,про часткове скасування наказу та зобов»язання до вчинення дій відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку та в строки, передбачені ст.186 КАС України та набуває законної сили в порядку, передбаченому ст.254 КАС України.

Суддя Дем'яновський Г.С.