Справа № 804/4343/14
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2015 рокусправа № 804/4343/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

за участю представників:

позивача - Чапали Ю.О. (довіреність від 15 січня 2015 року),

Дніпропетровської митниці ДФС - Крейси Л.О. (довіреність від 09 грудня 2014 року),

Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 травня 2014 року

у справі № 804/4343/14

за позовом приватного акціонерного товариства «Електроград»

до Дніпропетровської митниці ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області

про визнання незаконним та скасування рішення, стягнення суми,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року приватне акціонерне товариство «Електроград» звернулося у Дніпропетровський окружний адміністративний суд з позовом до Дніпропетровської митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості від 27 грудня 2013 року № 110000003/2013/000129/2, стягнення з Державного бюджету різниці між заявленою митною вартістю та відкоригованою в розмірі 6509,87 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 травня 2014 року задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості від 27 грудня 2013 року № 110000003/2013/000129/2. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Дніпропетровська митниця Міндоходів подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі клопотання про заміну сторони його правонаступником, в судовому засіданні допущено процесуальне правонаступництво Дніпропетровської митниці Міндоходів - Дніпропетровською митницею ДФС.

Представник Дніпропетровської митниці ДФС у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі.

Представник приватного акціонерного товариства «Електроград» заперечує проти вимог апеляційної скарги з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Представник Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, заслухавши пояснення представників Дніпропетровської митниці ДФС та приватного акціонерного товариства «Електроград», дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між приватним акціонерним товариством «Електроград» та компанією IT Inter Теchnology SA (Швейцарія) укладено зовнішньоекономічний контракт від 14 листопада 2013 року № EL 12017, за умовами якого позивачем придбано товар, а саме: трансформатор з литою ізоляцією TRAFO RESINA PN 1000 КВА, 10/0,4 кB, DYN-11, 2 шт. Використовується у багатьох галузях господарства: призначенні для перетворення електричної енергії в електромережах трьохфазного змінного струму частотою 50ГЦ, встановлюються у вбудованих підстанціях на промислових підприємствах. Технічні дані: частота 50 ГЦ, клас ізоляції до 24 КВ, потужність - 1000 КВА. Країна виробництва - Італія, виробник «NEWTON Trasformatori s.p.a.», на умовах FCA м. Понджибонси, Сиена (Італія).

24 грудня 2013 року для здійснення митного контролю та митного оформлення товару (трансформатор з литою ізоляцією TRAFO RESINA PN 1000 КВА, 10/0,4 кB, DYN-11, 2 шт.) приватним акціонерним товариством «Електроград» подано вантажну митну декларацію від 24 грудня 2013 року № 110050004/2013/202209. Митна вартість товару заявлена за ціною контракту (основний метод) відповідно до статті 58 Митного кодексу України на рівні 9708,23 євро/шт. (106324,62 грн./шт.). Разом з митною декларацією надано наступні документи, зокрема, зовнішньоекономічний контракт від 14 листопада 2013 року № EL 12017 та додаток № 1 до нього, картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами, рахунок-фактуру (інвойс), сертифікат про походження товару загальної форми, міжнародну автомобільну накладну (СМR), рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг, копію митної декларації країни відправлення від 20 грудня 2013 року № 13HU3479.

Під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару Дніпропетровською митницею Міндоходів виявлено розбіжності у наданих документах, а саме в рахунку від 16 грудня 2013 року № 14/13, в рахунку-фактурі від 12 грудня 2013 року № 696/13- розбіжності за одиницю товару.

При проведенні контролю співставлення - порівняння заявленої митної вартості товару позивача, із даними, які містяться в електронній копії митної декларації від 10 грудня 2013 року № 100270001/2013/012830, за якою ввозився такий самий товар призвели до сумніву у правильності визначення митної вартості товару, у зв'язку з чим податковим органом витребувано у позивача додаткові документи.

Декларант надав до митного органу висновок торгово-промислової палати України від 26 грудня 2013 року № Э-289, інформаційний лист підприємства від 27 грудня 2013 року № 117, переклади рахунку-фактури та вантажної митної декларації країни відправлення, спеціальний прайс-лист виробника товару на 2013 рік.

Однак, зазначенні документи митний орган визнав такими, що не підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме у висновку торгово-промислової палати України від 26 грудня 2013 року № Э-289 експертом для аналізу та подальших розрахунків взято за основу аналог оцінюваного товару згідно прайс-листа фірми-виробника на 2013 рік. Експерт зазначає, що ціна згідно з прайс-листом зазначена на рівні 8875,00 євро/шт. на умовах EXW. Разом з тим наданий прайс-лист містить ціни безпосередньо для фірми імпортера з урахуванням знижок як для офіційного дилера. Ціна за даний товар в прайс-листі зазначена на рівні 8310,00 євро/шт. Інформаційний лист підприємства від 27 грудня 2013 року № 117 щодо подальшого використання оцінюваного товару містить посилання на поставку трансформаторів за контрактом від 01 вересня 2013 року № 47/Y, хоча поставка здійснюється за контрактом від 14 листопада 2013 року № EL 12017. Переклад рахунку-фактури від 12 грудня 2013 року № 696/13 містить інформацію, що на товар надано знижку з урахуванням переплати 50% згідно інвойсу від 20 листопада 2013 року № 638/13. Надання знижок жодним з документів не підтверджено.

Дніпропетровською митницею Міндоходів 27 грудня 2013 року прийняті картка відмова в прийнятті митної декларації, митному оформленні пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110050004/2013/00336 та рішення № 110000003/2013/000129/2 про коригування митної вартості товару за резервним методом.

В подальшому, згідно з статтею 55 Митного кодексу України, товар було випущено у вільний обіг на умовах фінансової гарантії в розмірі 6509,87 грн.

З матеріалів справи вбачається, що під час дії гарантійних зобов'язань, позивачем до Дніпропетровської митниці Міндоходів надано спеціальний прайс-лист виробника товару на 2013 рік, інформаційний лист підприємства від 27 грудня 2013 року № 117 щодо подальшого використання товару, інформаційний лист підприємства від 27 грудня 2013 року № 271213 про відсутність можливості надання договору від компанії IT Inter Теchnology SA, інформаційний лист від 07 лютого 2014 року № 070214 про умови поставки товару.

Відповідно до листа Дніпропетровської митниці Міндоходів від 28 лютого 2014 року № 1397/04-50-52 документи, що додатково подані позивачем до митниці взяті контролюючим органом до уваги, проте оскаржуване рішення відповідача залишилось чинним.

Статтею 49 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Статтею 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому, частиною 3 статті 53 Митного кодексу України визначено, що орган доходів і зборів має право вимагати надання (за наявності) протягом 10 календарних днів додаткових документів, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Статтею 55 Митного кодексу України передбачено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статтей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій, митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією, за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Частиною 1 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Із системного аналізу вказаних статтей вбачається, що обов'язок доведення митної вартості товару лежить на позивачу, а митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей може витребувати додаткові документи. При цьому, згідно із вищенаведеними приписами, у випадку виникнення обґрунтованих сумнівів митний орган повинен витребовувати, а позивач - надавати лише ті докази, які можуть підтвердити або спростувати сумніви митниці.

Судом встановлено, що при підготовці документів до митниці приватним акціонерним товариством «ЕЛЕКТРОГРАД» у листі № 117 здійснено описку, а саме замість контракту від 14 листопада 2013 року № EL 12017, здійснено посилання на контракт від 01 вересня 2013 року № 47/Y, яка не впливає на вартість товару.

Стосовно рахунку-фактури від 12 грудня 2013 року № 696/13, в якому міститься інформація, що на товар надано знижку з врахуванням передоплати 50% згідно інвойсу від 20 листопада 2013 року № 638/13, слід зазначити, що з італійської мови «A DETRARRE VS.ACCONTO» перекладається як «авансовий платіж», отже компанія IT Inter Technology SA інвойсом від 20 листопада 2013 року № 638/13 здійснила 50% оплати, решту сплачувала по рахунку-фактурі від 12 грудня 2013 року № 696/13.

Також встановлено, що ціни товару у рахунку від 16 грудня 2013 року № 14/13, а саме на загальну суму 18686,00 євро та вартості одиниці відповідно 9343,00 євро, вказані на підставі узгоджених цін між приватним акціонерним товариством «ЕЛЕКТРОГРАД» та компанією IT Inter Теchnology SA в Специфікації № 1 до контракту від 14 листопада 2013 року № EL 12017. При цьому, ціна на товар по рахунку-фактурі від 12 грудня 2013 року № 696/13, у розмірі 17770,00 євро, ціна за 1 шт. - 8885,00 євро, узгоджувалася між покупцем IT Inter Technology SA та продавцем «NEWTON Transformatori s.p.a», і є ціною як для офіційного дилера «NEWTON Transformatori s.р.а» (виробник) за спеціальним прайс-листом за грудень 2013 року. У спеціальному прайс-листі за грудень 2013 року вартість трансформаторів з литою ізоляцією потужністю 1000 КВА визначена у розмірі 8885,00 євро за 1 одиницю.

Відповідно до статті 59 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник. Незначні зовнішні відмінності не можуть бути підставою для відмови у розгляді товарів як ідентичних, якщо в цілому такі товари відповідають вимогам частини другої цієї статті. Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

Згідно зі статтею 60 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статтей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними. Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку. Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

З матеріалів справи вбачається, що у Дніпропетровської митниці Міндоходів була наявна інформація про вартість прийнятого митним органом товару «трансформатори силові сухі типу TMCRES з вентилятором обдува», електричні, номінальної потужності 1000 КВА, 10/0,4 кВ, на найбільшу робочу напругу 10 кВ, частота 50 Гц…призначенні для роботи в середині на промислових підприємствах і комерційних закладах. Для цивільного використання. Торгівельна марка ТМС. Виробник: ТМС Italia S.p.a. Країна виробництва: Італія», оформленого вантажною митною декларацією від 10 грудня 2013 року № 100270001/2013/012830, країна походження якого також Італія, код товару УКТЗЕД, що за даними характеристиками відповідає заявленому позивачем товару, а саме «трансформатор з литою ізоляцією TRAFO RESINA PN 1000 КВА, 10/0,4 кB, DYN-11, 2 шт. Використовується у багатьох галузях господарства: призначенні для перетворення електричної енергії в електромережах трьохфазного змінного струму частотою 50ГЦ, встановлюються у вбудованих підстанціях на промислових підприємствах. Технічні дані: частота 50 ГЦ, клас ізоляції до 24 КВ, потужність - 1000 КВА. Країна виробництва - Італія, виробник «NEWTON Trasformatori s.p.a.».

При цьому, згідно частин 1, 2 статті 61 Митного кодексу України існують застереження щодо умов застосування методів визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних товарів та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, зокрема, товари не вважаються ідентичними або подібними (аналогічними) оцінюваним, якщо вони не вироблені в тій же країні, що і товари, які оцінюються. Товари, виготовлені не виробником оцінюваних товарів, а іншою особою, беруться до уваги лише у разі, якщо немає ні ідентичних, ні подібних (аналогічних) товарів, виготовлених особою - виробником товарів, що оцінюються.

Оскільки товари вироблені в одній країні, товари мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що митним органом не доведено комерційну не взаємозамінність товару, та як наслідок послідовний перехід від одного до іншого методу визначення митної вартості товару, в тому числі зазначивши в своєму рішенні про відсутність таких товарів.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що Дніпропетровською митницею Міндоходів не доведено правомірність та обґрунтованість підстав для прийняття спірного рішення про визначення митної вартості товарів, у зв'язку з чим позовні вимоги приватного акціонерного товариства «ЕЛЕКТРОГРАД» в цій частині підлягають задоволенню.

Разом з тим, позовні вимоги про стягнення суми внесеної фінансової гарантії, що складається із сум сплаченого мита та податку на додану вартість у розмірі 6509,78 грн. є необґрунтованими та передчасними, оскільки виникнення права на повернення сплачених податків і зборів пов'язується з певними обставинами та відповідною процедурою.

Так, відповідно до статті 301 Митного кодексу України, зокрема, помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Пунктом 5 вказаного Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого спільним наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України від 20 липня 2007 року № 611/147 передбачено, що висновок про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких, покладається на митні органи, готується митним органом на підставі відповідної заяви платника про повернення помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів.

Таким чином, право на отримання суми внесеної фінансової гарантії у позивача не порушено.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо часткового задоволення позовних вимог приватного акціонерного товариства «Електроград».

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 травня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим