Справа № 826/5773/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 травня 2015 року № 826/5773/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Гарника К.Ю., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтегріті Візіон"
до Державної податкової інспекції Оболонського району ГУ ДФС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтегріті Візіон» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Інтегріті Візіон») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач, ДПІ в Оболонському р-ні ГУ ДФС у м. Києві) в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 07 листопада 2014 року № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 квітня 2015 року відкрито провадження в адміністративний справі № 826/5773/15 закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 16 квітня 2015 року.

У судовому засіданні 16 квітня 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти адміністративного позову.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що за результатом камеральної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтегріті Візіон» складено акт перевірки від 22 жовтня 2014 року №1034/26-54-15-01-11, яким встановлено порушення вимог пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, а саме: порушено терміни сплати податку на додану вартість за серпень 2014 року в сумі 1087916,20 гривень.

Відповідач стверджує, що згідно з даними картки особового рахунку узгоджена сума податкового зобов'язання ТОВ «Інтегріті Візіон», згідно податкової декларації з податку з податку на додану вартість за серпень 2014 року (вх. № від 22 вересня 2014 року) нараховано 30 вересня 2014 року у сумі 1165247,00 грн., яку погашено 30 вересня 2014 у сумі 77330,76 грн. за рахунок переплати, 01 жовтня 2014 року у сумі 1087916,20 грн. згідно платіжного доручення від 01 жовтня 2014 року № 370, тобто з порушенням на 1 календарний день.

Податковим повідомленням - рішенням Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 07 листопада 2014 року № позивачу нараховано штраф у розмірі 108791,62 грн.

Не погоджуючись із вказаними висновками контролюючого органу, позивач звернувся до суду із вимогою скасувати податкове повідомлення - рішення від 07 листопада 2014 року № .

Заперечення відповідача співпадають із висновками, викладеними в акті перевірки від 22 жовтня 2014 року №1034/26-54-15-01-11.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Статтею 76 Податкового кодексу України встановлено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Аналіз вищенаведених норм права, дає підстави стверджувати, що камеральна перевірки проводиться в приміщенні контролюючого органу, без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення, за відсутності згоди платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки, із використанням даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Відповідно до положень пункту 49.1 статті 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

За змістом пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

У відповідності до пункту 203.1 статті 203 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 48 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Пунктом 49.20 статті 49 Податкового кодексу України якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем. Граничні строки подання податкової декларації можуть бути збільшені за правилами та на підставах, які передбачені цим Кодексом.

Судом встановлено, що останній день подання податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року припадав на 20 вересня 2014 року (вихідний день - субота), а тому останнім днем строку подання податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем, тобто 22 вересня 2014 року (понеділок).

Слід зазначити, що аналогічного висновку дійшов контролюючий орган при перевірці Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтегріті Візіон».

Правилами частини 1 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз вищезазначеної норми, дає підстави вважати, що перебіг строку, встановленого для самостійної сплати суми податкового зобов'язання, починається з наступного дня, що настає за останнім днем відповідного граничного строку для подання декларації, та, відповідно, закінчується на 10 день, що настає за останнім днем відповідного граничного строку.

Враховуючи, що позивачем подано декларацію 22 вересня 2014 року, граничний термін сплати узгодженого податкового зобов'язання ТОВ «Інтегріті Візіон» з податку на додану вартість за серпень 2014 року припадає на 02 жовтня 2014 року, а тому сплата позивачем грошового зобов'язання з ПДВ 01 жовтня 2014 року, згідно платіжного доручення № 370, на думку суду, здійснена без порушень правил частини 1 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного суду України від 01 квітня 2014 року у справі № 21-30а14, та ухвалах Вищого адміністративного суду України від 12 лютого 2013 року у справі № К/9991/62001/12 та від 28 вересня 2013 року у справі № К/9991/65399/12.

Відтак, висновок контролюючого органу про порушення вимог пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, як наслідок застосування до позивача штрафу у розмірі 1087916,20 грн. є неправомірним та необґрунтованим.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, контролюючим органом не доведена правомірність та обґрунтованість прийняття спірного рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтегріті Візіон» підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтегріті Візіон» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкову вимогу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 07 листопада 2014 року № .

3. Судові витрати в сумі 218,00 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтегріті Візіон» за рахунок Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник