Справа № 495/2253/15-а
Суддя: Мишко В. В.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/2253/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 виданий 22.09.1998 року)

ОСОБА_2 (ордер серії ОД № 075965 виданий 29.04.2015 року)

від відповідача: Пантелеєва Г.Г. (довіреність № 405/07 від 14.01.2015 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 495/2253/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в місті Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області

про визнання протиправним та скасування рішення про утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонерам

В С Т А Н О В И В :

02.04.2015 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонерам (а.с.1-5).

Так, позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення УПФУ в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області від 26.01.2015 року за № 7/і «Про утримання сум пенсії, надміру виплачених пенсіонерам», прийняте відносно ОСОБА_1;

- визнати, що УПФУ в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області безпідставно утримує з січня місяця 2015 року 20 % розміру пенсії, що належить до виплати ОСОБА_1;

- стягнути з УПФУ в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області на користь ОСОБА_1 відраховану з пенсії переплату в розмірі 339,84 грн.

Відповідачем - УПФУ, подано до суду заперечення на позов ОСОБА_1, відповідно до якого відповідач просить суд відмовити в повному обсязі в задоволенні позову ОСОБА_1 (а.с.48-50).

12.05.2015 року в судовому засіданні позивачем - ОСОБА_1, подано до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з УПФУ на користь ОСОБА_1 відраховану з пенсії переплату в розмірі 1 019,52 грн. (а.с.65).

В судовому засіданні 12.05.2015 року позивач та його представник заявлені (уточнені, збільшені) позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засідання 12.05.2015 року подане до суду заперечення на позов ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі та просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, дослідивши надані докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши в судових засіданнях пояснення учасників судового процесу, суд дійшов до наступників висновків.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушено або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші обмеження прав чи свобод.

Положеннями частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішеннях № 6-рп/1997 від 25.11.1997 року, № 9-рп/1997 від 25.12.1997 року щодо офіційного тлумачення частини 2 статті 55, статей 64, 124 Конституції України, статті 248-2 Цивільного процесуального кодексу України, встановлено, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

При цьому, на думку суду, право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України. Саме по собі звернення до адміністративного позову ще не означає, що суд зобов'язаний надати такий захист. Адже для того, щоб був наданий судовий захист, слід встановити, що особа, яка звернулась з позовом, дійсно має право, свободу чи інтерес, про захист яких вона просить, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем саме у публічно-правових відносинах.

З наведених норм права випливає, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушено його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність мають бути такими, що породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки саме у сфері публічно-правових відносин.

Так, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до УПФУ про визнання протиправним та скасування рішення про утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонерам.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.01.2011 року по справі № 2-1090/11 зобов'язано УПФУ в м. Білгород-Дністровському Одеської області перерахувати, нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 75 % відсотків мінімальної пенсії за віком у зв'язку зі зміною прожиткового мінімуму з 01.06.2010 року (а.с.13-14).

На виконання постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.01.2011 року по справі № 2-1090/11 Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 17.02.2011 року видано відповідний виконавчий лист (а.с.15).

22.02.2011 року старшим виконавцем підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ в Одеській області винесено постанову серії ВП № 24739156 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-1090/11 виданого 17.02.2011 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про зобов'язання УПФУ в м. Білгород-Дністровському Одеської області перерахувати, нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 75 % відсотків мінімальної пенсії за віком у зв'язку зі зміною прожиткового мінімуму з 01.06.2010 року (а.с.16).

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2012 року по справі № 2-а-1090/11/1505 постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.01.2011 року по справі № 2-а-1090/11/1505 змінено, здійснивши заміну в п.2 її резолютивної частини словосполученням «…з 01.06.2010 року…» на словосполучення «…з 01.06.2010 року по 20.01.2011 року…». В решті постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.01.2011 року по справі № 2-а-1090/11/1505 залишено без змін (а.с.18-19).

26.01.2015 року УПФУ в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області прийнято рішення № 7/і «Про утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонерам», яким нараховано ОСОБА_1 за період з 21.01.2011 року по 31.10.2011 року переплату в розмірі 54 036,65 грн. та прийнято рішення про щомісячне відрахування з призначеної ОСОБА_1 нової пенсії 20 % в рахунок переплати (а.с.8).

У січні 2015 року ОСОБА_1 отримав пенсію меншу, ніж отримував до того, після чого звернувся до УПФУ для встановлення причини зменшення.

Згідно із листами УПФУ № 18/к-01 від 16.02.2015 року, № 27/к-01 від 26.02.2015 року та № 33/к-01 від 16.03.2015 року, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2012 року по справі № 2-а-1090/11/1505 визначено період (з 01.06.2010 року по 20.01.2011 року), за який повинно було проводитись нарахування пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.01.2011 року по справі № 2-а-1090/11/1505. На підставі вказаної постанови суду апеляційної інстанції 26.01.2015 року прийнято рішення № 7/і «Про утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонерам», яким нараховано ОСОБА_1 за період з 21.01.2011 року по 31.10.2011 року переплату в розмірі 54 036,65 грн. та прийнято рішення про щомісячне відрахування з призначеної ОСОБА_1 нової пенсії 20 % в рахунок переплати (а.с.9-11).

Відповідно до листа УПФУ № 3543/06 від 14.04.2015 року, надісланого до суду, по пенсійній справі ОСОБА_1 на підставі рішення від 26.01.2015 року за № 7/і з лютого по квітень 2015 року було утримано 1 019,52 грн. (а.с.46).

Статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 року № 6-4 затверджено Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення.

Відповідно до п.3 вказаного Порядку, повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім'ї тощо.

Стаття 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлює, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Крім того, згідно із ст.266 Кодексу адміністративного судочинства України, поворот виконання постанови, зокрема, постанови про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також постанови про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасована постанова була обґрунтована на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та частини першої статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підставою повернення пенсіонером добровільно або стягнення з нього надміру отриманих коштів є зловживання з боку пенсіонера, що стало наслідком переплати пенсії.

Таким чином, відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.

Крім того, статтею 1215 Цивільного кодексу України передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набута пенсія, якщо її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, пенсія у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 75 % відсотків мінімальної пенсії за віком у зв'язку зі зміною прожиткового мінімуму була призначена ОСОБА_1 на підставі постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.01.2011 року по справі № 2-а-1090/11/1505 та у відповідності до вимог чинного законодавства.

УПФУ не доведено, у відповідності до ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст.1215 Цивільного кодексу України, того факту, що при визначенні ОСОБА_1 пенсії з його боку були зловживання, недобросовісність або ним було подано документи з неправильними відомостями.

Винесення 14.02.2012 року Одеським апеляційним адміністративним судом постанови про визначення періоду, за який повинно було проводитись нарахування пенсії ОСОБА_1, не є доказом недобросовісної поведінки позивача, зловживань з його боку або подання ним документів з неправильними відомостями, що призвели до переплат.

Таким чином, у відповідача були відсутні законні підстави для стягнення надміру виплаченої суми пенсії.

Згідно із ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог ОСОБА_1 до УПФУ про визнання протиправним та скасування рішення про утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонерам, у зв'язку з чим такий адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.1215 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 6, 9-11, 41, 69-72, 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення про утримання сум пенсій, надміру виплачених пенсіонерам - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в місті Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області від 26.01.2015 року за № 7/і «Про утримання сум пенсії, надміру виплачених пенсіонерам», прийняте відносно ОСОБА_1.

Визнати, що Управління Пенсійного фонду України в місті Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області безпідставно утримує з січня місяця 2015 року 20 % розміру пенсії, що належить до виплати ОСОБА_1.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в місті Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області (67701, Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вулиця Кірова,28, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (67701, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) відраховану з пенсії переплату в розмірі 1 1019 (одна тисяча сто дев'ятнадцять) гривень 52 (п'ятдесят дві) копійки.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Мишко