Справа № 810/5312/14
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2014-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 листопада 2014 року Справа № 810/5312/14

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Харченко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доголови Київської обласної державної адміністрації Шандри Володимира Миколайовича
провизнання дій (бездіяльності) протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення матеріальних збитків,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до голови Київської обласної державної адміністрації Шандри Володимира Миколайовича про визнання протиправними дій (бездіяльності) відповідача, що виявились у: ненаданні відповіді на письмове звернення позивача від 15.04.2014 (вх. № 1199 від 15.04.2014) та його передачі на розгляд органу, дії якого оскаржуються позивачем у вказаному зверненні; відмові у притягненні до відповідальності керівництва Броварської районної державної адміністрації Київської області у зв'язку з обставинами, встановленими судом при розгляді справи № 361/220/14-а; порушенні Департаментом соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації питання про позбавлення статусу інваліда війни ОСОБА_1, яке позивач вважає переслідуванням відповідача за його звернення до суду за захистом прав (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 20.10.2014 (а.с. 47-48).

Позивач також просить суд зобов'язати відповідача надати обґрунтовану відповідь на його звернення від 15.04.2014 та стягнути матеріальні збитки у розмірі 1,00 грн., пов'язані з витратами на складання і оформлення позовної заяви.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15.04.2014 він, в порядку Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР, звернувся до голови Київської обласної державної адміністрації Шандри Володимира Миколайовича зі зверненням, проте відповіді за результатом розгляду висвітлених у ньому питань не отримав. Водночас, відповідач та інші державні органи, які йому підпорядковані, вчинили дії, які, на думку позивача, порушують гарантовані чинним законодавством права позивача та його інтереси.

Представник відповідача позов не визнав, надав суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що голова Київської обласної державної адміністрації діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, у зв'язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У судове засідання, призначене на 14.11.2014, з'явився позивач.

Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, про що свідчать наявні у матеріалах справи розписка про вручення його представнику судової повістки та повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 46, 54).

Частиною четвертою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до приписів частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Беручи до уваги ту обставину, що про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, однак у судове засідання не з'явився, враховуючи, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, судом прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову з огляду на наступне.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що у квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до голови Київської обласної державної адміністрації Шандри Володимира Миколайовича зі зверненням, в якому повідомив про бездіяльність Броварської районної державної адміністрації Київської області, що виявилась у невідведенні йому земельної ділянки для садівництва та індивідуального дачного будівництва. У цьому ж зверненні заявник просив відповідача, враховуючи його пільговий статус, передбачений законами України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII та "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-XII, розглянути заяву про надання йому земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва.

Позивач стверджує, що обґрунтовану відповідь на його звернення головою Київської обласної державної адміністрації не надано, отримана відповідь складена з порушенням правил розгляду заяв та скарг, визначених Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР, та не містить оцінки дій посадових осіб Броварської районної державної адміністрації Київської області, на неправомірність яких вказував скаржник, у зв'язку з чим він звернувся до суду з даним позовом.

У свою чергу представник відповідача зазначив, що листом від 20.05.2014 № Л29.1199.1 (а.с. 21) посадовою особою Київської обласної державної адміністрації поінформовано ОСОБА_1 про те, що його клопотання щодо безоплатного одержання у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності розглянуто, та встановлено, що земельна ділянка (вказане заявником бажане місце розташування якої: м. Бровари, вул. Кутузова) перебуває у користуванні ДП "Радіопередавальний центр", а отже може бути надана позивачу тільки після її передачі підприємством до земель комунальної власності м. Бровари.

Крім того, під час судового розгляду справи представником відповідача надано суду копію рішення про розгляд головою Київської обласної державної адміністрації скарги на дії (бездіяльність) Броварської районної державної адміністрації (лист від 11.09.2014 № 29.1921.1/29.1199.1) з доказами його отримання позивачем.

За таких обставин представник відповідача вважає, що відповідач діяв у порядку, межах повноважень та у спосіб, передбачені Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі - Закон України № 393/96-ВР), громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 3 Закону України № 393/96-ВР передбачено, що зверненнями громадян є викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Так, заявою є звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності; скаргою - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Статтею 7 Закону України № 393/96-ВР передбачено обов'язковість прийняття та розгляду звернень, що оформлені належним чином і подані у встановленому порядку та неприпустимість направлення скарг громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Порядок розгляду заяв громадян визначено статтею 15 Закону України № 393/96-ВР, згідно з якою органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки (частина третя статті 15 Закону України № 393/96-ВР).

У свою чергу, скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду (частина перша статті 16 Закону України № 393/96-ВР).

Відповідно до приписів статті 18 зазначеного Закону, громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Згідно з частиною першою статті 19 Закону України № 393/96-ВР, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані, зокрема, об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; відміняти або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги.

Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів (частина перша статті 20 Закону України № 393/96-ВР).

Як вже зазначалось судом, у квітні 2014 року позивач звернувся до голови Київської обласної державної адміністрації зі зверненням від 15.04.2014 (вх. № 1199 від 15.04.2014).

Зі змісту наведеного звернення вбачається, що воно містить як ознаки скарги (вимогу скаржника про необхідність поновлення власних прав, порушених бездіяльністю державного органу), так і ознаки заяви (звернення із проханням про сприяння в реалізації права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, що розташовані у межах Броварського району Київської області).

Відповідно до приписів статті 122 Земельного кодексу України передача земельних ділянок у власність або у користування належить до повноважень органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Частиною третьою цієї статті передбачено, що районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів, зокрема, для індивідуального дачного будівництва.

Частиною третьою статті 7 Закону України № 393/96-ВР визначено, що у разі, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу.

За таких обставин, відповідач, встановивши, що вирішення питання, порушеного в одержаному від позивача зверненні, а саме: безоплатне надання заявнику у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, що розташовані у межах Броварського району Київської області, для індивідуального дачного будівництва, не входить до його повноважень, передав матеріали звернення до Броварської районної державної адміністрації Київської області та Головного управління Держземагенства у Київській області.

З матеріалів адміністративної справи також вбачається, що листом від 20.05.2014 № Л29.1199.1 посадовою особою Київської обласної державної адміністрації поінформовано ОСОБА_1 про те, що його клопотання щодо безоплатного одержання у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності розглянуто, та встановлено, що земельна ділянка (вказане заявником бажане місце розташування якої: м. Бровари, вул. Кутузова) перебуває у користуванні ДП "Радіопередавальний центр", а отже може бути надана позивачу тільки після її передачі підприємством до земель комунальної власності м. Бровари.

Крім того, під час судового розгляду справи представником відповідача надано суду копію рішення про розгляд головою Київської обласної державної адміністрації скарги на дії (бездіяльність) Броварської районної державної адміністрації від 11.09.2014 № 29.1921.1/29.1199.1 з доказами його отримання позивачем (а.с. 40, 42). Вказане питання також було порушено у зверненні позивача від 15.04.2014 (вх. № 1199 від 15.04.2014).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідь на звернення позивача від 15.04.2014 надано відповідачем у повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача, що виявились у ненаданні відповіді на письмове звернення позивача від 15.04.2014 (вх. № 1199 від 15.04.2014) та його передачі за належністю в частині вирішення питання щодо безоплатного надання позивачу у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, що розташовані у межах Броварського району Київської області, до Броварської районної державної адміністрації Київської області як органу, до повноважень якого віднесено вирішення наведеного питання, є такими, що задоволенню не підлягають.

Крім того, позивач також просив суд визнати протиправною бездіяльність відповідача з приводу відмови у притягненні до відповідальності керівництва Броварської районної державної адміністрації Київської області у зв'язку з обставинами, встановленими судом при розгляді справи № 361/220/14-а.

Разом з тим, під час судового розгляду справи позивачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про невиконання судового рішення у справі № 361/220/14-а.

За таких обставин, твердження позивача про бездіяльність відповідача з приводу відмови у притягненні до відповідальності керівництва Броварської районної державної адміністрації Київської області у зв'язку з обставинами, встановленими судом при розгляді справи № 361/220/14-а, суд вважає бездоказовими та необґрунтованими.

Що стосується позовної вимоги про визнання протиправними дій голови Київської обласної державної адміністрації, що виявились у переслідуванні ОСОБА_1 за звернення до суду з даним адміністративним позовом, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування заявленої позовної вимоги позивач посилається на лист Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації від 02.07.2014 № 02-40/2235 (а.с. 49), адресований начальнику Управління соціального захисту населення Броварської міської ради, в якому запропоновано розглянути питання про позбавлення ОСОБА_1 статусу інваліда війни.

Суд зазначає, що ані ініціатор цього листа, ані його адресат не є сторонами по справі, викладені в ньому умовиводи осіб не є реалізацією їх владних управлінських функцій, та не є такими, що порушують інтереси позивача до моменту прийняття відповідного рішення.

У свою чергу, жодних доказів вчинення дій чи допущення бездіяльності, прийняття рішень, що порушують права та інтереси ОСОБА_1, позивачем суду не надано, а відтак твердження позивача про переслідування з боку відповідача є лише його суб'єктивним сприйняттям певних обставин, які носять лише характер припущення.

Вимоги про зобов'язання відповідача надати відповідь на звернення від 15.04.2014 та стягнення з відповідача матеріальних збитків у розмірі 1,00 грн. є похідними від позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача з ненадання відповіді на звернення позивача та його передачі на розгляд Броварської районної державної адміністрації Київської області, а тому відмова у задоволенні первинних вимог є підставою для відмови у задоволенні і похідних від них вимог.

Стосовно вимоги позивача про винесення судом окремої ухвали, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Враховуючи, що винесення окремої ухвали є не обов'язком суду, а правом, яке може бути використано судом у разі виявлення під час розгляду справи порушення закону, зважаючи на те, що у ході судового розгляду справи жодних порушень прав, свобод та охоронюваних законом інтересів позивача не встановлено, суд дійшов висновку, що така вимога позивача є безпідставною та необґрунтованою.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, а доказів понесення ним витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, суду не надано, судові витрати у цій частині стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Харченко С.В.