Справа № 357/654/15-а
Суддя: Жарікова О. В.
Дата ухвалення: 2015-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/654/15-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Жарікова О. В. ,

при секретарі - Гавриш О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в м. Біла Церква Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення Білоцерківської міської ради, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Білоцерківської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення Білоцерківської міської ради, мотивуючи його тим, що рішенням Білоцерківської міської ради № 952-41-VI від 25.04.2013 року громадянину ОСОБА_2 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд - 0,0409 га.. Оскаржуване рішення було прийнято на підставі рекомендації постійної комісії з питань ефективного використання земель всіх форм власності та заяви ОСОБА_2 від 26.03.2013 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Позивач не був обізнаний, що відбулося узгодження суміжних меж, та не мав можливості підписати чи не підписати, погодити чи не погодити межі, оскільки не був обізнаний про вказані дії. Позивач вважає, що жодним нормативно-правовим актом України не передбачено право, та не надано відповідачу повноважень щодо позбавлення підпису позивача при погодженні меж земельної ділянки. В зв'язку з викладеним, позивач просив суд визнати протиправним та скасувати рішення Білоцерківської міської ради № 952-41-У1 від 25.04.2013 року та стягнути з відповідача на його користь судові витрати, пов"язані з розглядом справи. В подальшому, в відкритому судовому засіданні, позивач та його представники, згідно довіреностей подали до суду заяву про уточнення ползовних вимог, в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Білоцерківської міської ради № 952-41-VI від 25.04.2013 року в частині п.41 додатку 1 до вказаного рішення, яким надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_2,за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

В подальшому позивач в відкрите судове засідання не з"явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлено належним чином, направив до суду своїх представників. В судовому засіданні представники позивача, згідно довіреностей, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, які є аналогічними наведеним у позовній заяві та просили його задоволити, а також стягнути з відповідача на користь позивача додаткові судові витрати, пов"язані з розміщенням оголошення в пресі в розмірі 420,00 гривень.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про місце час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслали до суду заперечення проти позову, в яких позов не визнають, вважаючи його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню та просили суд слухати справу без участі їх представника.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про місце час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Білоцерківської міської ради № 952-41-VI від 25.04.2013 року громадянину ОСОБА_2 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд - 0,0409 га.. Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_2, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1. Відповідачем не надано до суду доказів, які б підтверджували перейменування АДРЕСА_1 на вулицю АДРЕСА_1, і тому суд вважає, що Білоцерківська міська рада в своєму рішенні № 952-41-VI від 25.04.2013 року надала ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1, без достатньої правової підстави.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень міської ради належить розпорядження землею територіальної громади, зокрема передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Як передбачено ч. 1, 4 ст. 118 Земельного кодексу України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель.

Так, 26 березня 2013 року ОСОБА_2, подав заяву до Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1, площею 409 кв.м..

Оскаржуване позивачем рішення відповідача за № 952-41-VI від 25.04.2013 року було прийнято на підставі рекомендації постійної комісії з питань ефективного використання земель всіх форм власності від 21.08.2013 року № 14 "надати протокол засідання земельної комісії про погодження межі земельної ділянки по АДРЕСА_1, площею 0,0409 га. без підписів-погоджень суміжних землекористувачів гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_3". Вказану рекомендацію було надано за результатами розгляду комісією заяви ОСОБА_2 від 17.08.2012 року про надання протоколу погодження межі із суміжним землекористувачем гр. ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 в зв'язку з тим, що останній ніби-то не погоджує межу.

Як передбачено ч. 1, 3, 5 ст. 158 Земельного кодексу України, земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 Земельного кодексу України, земельні спори розглядаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у тижневий строк з дня подання заяви.

ОСОБА_2 звернувся до постійної комісії з питань ефективного використання земель всіх форм власності з заявою про надання протоколу погодження межі із суміжним землекористувачем гр. ОСОБА_1 17.08.2012 року. Вказана заява була розглянута комісією 21.08.2012 року, що відповідає вимогам ч.1 ст.159 Земельного кодексу України.

Законодавцем у ч. 2,3 ст. 159 Земельного кодексу України передбачено, що земельні спори розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. У разі відсутності однієї із сторін при першому вирішенні питання і відсутності офіційної згоди на розгляд питання розгляд спору переноситься. Повторне відкладання розгляду спору може мати місце лише з поважних причин. Відсутність однієї із сторін без поважних причин при повторному розгляді земельного спору не зупиняє його розгляд і прийняття рішення.

Як передбачено ч. 2 ст. 72 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що постійна комісія з питань ефективного використання земель всіх форм власності Білоцерківської міської ради, при розгляді заяви ОСОБА_2 від 17.08.2012 року завчасно повідомила зацікавлених осіб про час і місце розгляду спору. Відступлення постійною комісією з питань ефективного використання земель всіх форм власності від вимог ч. 2,3 ст. 159 Земельного кодексу України призвело до порушення прав ОСОБА_1, як сторони спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 Земельного кодексу України, сторони, які беруть участь у земельному спорі, мають право знайомитися з матеріалами щодо цього спору, робити з них виписки, брати участь у розгляді земельного спору, подавати документи та інші докази, порушувати клопотання, давати усні і письмові пояснення, заперечувати проти клопотань та доказів іншої сторони, одержувати копію рішення щодо земельного спору, і, у разі незгоди з цим рішенням, оскаржувати його.

За таких обставин рішення Білоцерківської міської ради № 952-41-VI від 25.04.2013 року в частині п.41 додатку 1, яким надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1, прийняте з порушенням вимог закону.

В ч. 2 ст. 77 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що спори про поновлення порушених прав юридичних та фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування вирішуються в судовому порядку.

В ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

За викладених обставин, в ході судового розгляду справи підтвердились твердження позивача щодо неправомірності рішення Білоцерківської міської ради № 952-41-VI від 25.04.2013 року в частині п.41 додатку 1, яким надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по АДРЕСА_1, отже позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача 73,08 грн. судових витрат, понесених на сплату судового збору та 420,00 грн., витрат, понесених на розміщення оголошення у пресі, з бюджету Білоцерківської міської ради Київської області.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про місцеве самоврядування», ЗК України, ст.ст. 12, 118, 122, 158, 159 ЗК України, ст.ст. 2, 6, 17, 72, 94, 104, 105, 160, 162, 186 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення Білоцерківської міської ради - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Білоцерківської міської ради № 952-41-VI від 25.04.2013 року «Про оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки громадянам», в частині п.41 додатку 1 до даного рішення, яким надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути на користь ОСОБА_1 493 гривні 08 копійок, понесених судових витрат з бюджету Білоцерківської міської ради Київської області.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О. В. Жарікова