Справа № 750/3741/15-а
Суддя: Сапон А. В.
Дата ухвалення: 2015-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/3741/15-а
Провадження № 2-а/750/418/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2015 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Сапона А.В.,

за участю секретаря Шилової Ж.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанов від 01.04.2015 року про накладення штрафу та стягнення виконавчого збору у ВП №46984229,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області, в якому просив скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про накладення штрафу від 01.04.2015 року у виконавчому провадженні №46984229 за виконавчим листом №2-а/750/10720/14, виданим 11.02.2015 року Деснянським районним судом м. Чернігова та постанову про стягнення виконавчого збору від 01.04.2015 року.

В судове засідання сторони не з'явились. Позивач надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався завчасно та належним чином.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області перебуває виконавчий лист №2-а/2506/10720/14, виданий 11.02.2015 Деснянським районним судом м. Чернігова, згідно якого зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 16.04.2014 по 30.06.2014 з урахуванням вимог ст. 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", за виключенням проведених виплат.

23.03.2014 року відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження позивачем було здійснено перерахунок ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 16.04.2014 по 30.06.2014. Цією ж постановою було надано позивачу строк до 30.03.2015 року для самостійного виконання рішення суду, який позивачем було додержано. Але, виплата коштів не здійснена через відсутність бюджетних коштів.

У зв'язку з чим, 01.04.2015 року відповідачем винесено постанову про накладення штрафу на позивача та постанову про стягнення виконавчого збору.

Позивач з вказаним рішенням не погодився та звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи.

Згідно із частинами першою та другою статті 75 Закону після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Згідно із частиною першою статті 89 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу - від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Постановою Верховного Суду України від 24 березня 2015 року, за результатом розгляду справи за позовом управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано- Франківської області до старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано- Франківській області Сапіжака Івана Івановича про визнання дій неправомірними та скасування постанови, встановлено що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Відповідно до ст.. 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи вищевикладене, оскільки виплата коштів не здійснена боржником через відсутність державного фінансування, що є поважною причиною, а тому суд вважає, що оскаржувані постанови про накладення штрафу та стягнення виконавчого збору підлягають скасуванню, а позов задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7-14, 99, 128, 158-163, 167, 185-186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

позов задовольнити.

Скасувати постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про накладення штрафу від 01.04.2015 року у виконавчому провадженні №46984229 за виконавчим листом №2-а-750/10720/14, виданого 11.02.2015 року Деснянським районним судом м. Чернігова та постанову про стягнення виконавчого збору від 01.04.2015 року у виконавчому провадженні №46984229.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, в порядку визначеному ст.ст. 186, 187 КАС України.

Суддя А.В. Сапон