Справа № 617/6720/12
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2012-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Якухно О.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"24" вересня 2012 р. Справа № 617/6720/12

Житомирський апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Моніча Б.С.

ОСОБА_2

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від "27" квітня 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконною постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась з позовом, в якому просила визнати незаконною постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Житомирській області ОСОБА_5 від 27.03.2012 року за виконавчим провадженням №31769436.

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 27 квітня 2012 року адміністративний позов задоволено. Визнано незаконною постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Житомирській області про відмову у відкритті виконавчого провадження від 27.03.2012 року по виконавчому листу № 2а-1764/09 виданого 28.05.2009 року Овруцьким районним судом Житомирської області про стягнення з УПСЗН Овруцької РДА Житомирської області на користь позивача коштів.

Не погоджуючись з прийнятою постановою відповідач подав апеляційну скаргу , в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову постанову якою відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши доводи апеляційної скарги в межах визначених ст.195 КАС України, перевіривши матеріали справи , дослідивши докази, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що Овруцьким районним судом Житомирської області в порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України було винесено рішення про стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Овруцької РДА Житомирської області на користь ОСОБА_4 коштів як потерпілому внаслідок чорнобильської катастрофи. На підставі вказаного рішення позивач отримав виконавчий лист № 2а-1764/09 виданий 28.05.2009 року Овруцьким районним судом Житомирської області та звернувся до відповідача із заявою про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом. 27.03.2012 року державний виконавець відповідача виніс, керуючись п. 8 ч.1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", постанову про відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання, посилаючись на те, що у виконавчий документ вже перебував на виконанні у відповідача у 2012 році в якому в Державному бюджеті України не передбачено коштів на виконання рішень судів. Крім того відповідач зазначає, що в УПСЗН, яке є боржником, відсутнє майно на яке можна звернути стягнення.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що при вчиненні виконавчих дій державний виконавець повинен діяти у чіткій відповідності до Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 № 606-XIV (далі Закон № 606-XIV), яким визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі їх невиконання у добровільному порядку

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що держаний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо відсутні перешкоди для цього, визначені законом. Статтею 26 зазначеного вище Закону передбачені підстави по яких не може бути відкрито виконавче провадження.

В даному випадку державним виконавцем відповідача, при посиланні на п.8 ч.1 ст. 26 Закону безпідставно зазначено, що підставою, яка виключає здійснення виконавчого провадження, є відсутність коштів у бюджеті на 2012 рік.

Судова колегія вважає, що зазначені обставини не можуть бути підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно роз'яснень п.20 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного у документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Відповідно до п. 38 рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2004 року по справі Жовнер проти України державний орган не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням. Пункт 29 рішення Європейського суду з прав людини від 13.07.2006 року по справі "Васильєв проти України", передбачає, що виконання рішення щодо боржника залишається обовязком держави.

З огляду на вищенаведене, держава повинна виконувати взяті на себе зобовязання та не може посилатися на власне порушення зобовязань для запобігання відповідальності.

Приписами ст.19 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною 17.07.1997 року, передбачено, що для забезпечення дотримання Високими Договірними Сторонами, однією з яких є Україна, їхніх зобовязань за Конвенцією та протоколами до неї, створюється Європейський суд з прав людини. Він функціонує на постійній основі. Статтею 46 зазначеної Конвенції передбачено, що Високі Договірні Сторони зобовязуються виконувати остаточні рішення Суду в будь-яких справах, у яких вони є сторонами.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 27.04.2012 року винесено відповідно до позовних вимог з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і суд дав правильну оцінку обставинам справи, то колегія суддів апеляційної інстанції не знаходить підстав, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 197,198, 200, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Овруцького районного суду Житомирської області від "27" квітня 2012 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: ОСОБА_6

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1,11100

3- відповідачу ОСОБА_3 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області м-н Соборний,1,м.Житомир,10014