Справа № 357/18607/14-а
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя : Шелест С.Б.

Судді: Пилипенко О.Є., Романчук О.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.01.15р. у справі №357/18607/14-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання дій відповідача неправомірними та зобов'язання провести перерахунок та виплату додаткової пенсії та підвищення до пенсії у відповідності до ст.ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 % , починаючи з 01.01.14р.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.01.15р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального права та винести нову про задоволення адміністративного позову.

Враховуючи вимоги пункту третього частини першої статті 1832 КАС України, розгляд апеляційної скарги було проведено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у відповідності до статті 197 КАС України.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Колегією суддів встановлено, що позивач є дитиною війни та особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю та перебуває на обліку в управлінні, де отримує пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (у відповідній редакції, з урахуванням рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008р. від 22 травня 2008 року, далі по тексту - Закон № 2195-ІV) передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у відповідній редакції, з урахуванням рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008р. від 22 травня 2008 року, далі по тексту - Закон № 796-ХІІ) передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

За змістом статті 51 Закону № 796-ХІІ особам, віднесеним до категорії 2, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до статті 39 вказаного Закону пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні посиленого радіологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

Проте, всупереч статей 39, 51 Закону № 796-ХІІ та статті 6 Закону п№ 2195-ІV позивачу додаткова пенсія, підвищення до пенсії та державна соціальна допомога виплачувалась відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України

Між тим, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру додаткової пенсії, підвищення до пенсії та щомісячної соціальної допомоги застосуванню підлягають статті 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а не Постанови Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Обґрунтовуючи відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що право встановлювати розміри соціальних виплат Кабінету Міністрів України було надане відповідними законами про державний бюджет.

Водночас, Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» було доповнено п. 67, згідно якого виплата коштів, передбачених ст.ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у 2014 року проводиться у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік лише 31 липня 2014 року. Редакція набрала законної сили 03.08.14р.

Таким чином, у період з 01 січня по 03 серпня 2014 року правове регулювання правовідносин щодо виплати додаткової пенсії та підвищення до пенсії особам, які мають статус осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, іншими законами, крім Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також дітям війни - не здійснювалося.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що у період з 01.01.14р. відповідач зобов'язаний був виплачувати позивачу додаткову пенсію, підвищення до пенсії та державну соціальну допомогу у розмірі, встановленому ст.ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» відповідно.

Разом з тим, позовні вимоги підлягають задоволенню за період з 29.06.14р. по 02.08.14р. Починаючи з 03.08.14р. соціальні виплати проводяться у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік, а тому з 03.08.14р. позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Вимоги за період з 01.01.14р. по 28.06.14р. заявлені поза межами строку звернення до суду, що є підставою для залишення позову без розгляду в цій частині (позивач звернувся до суду 29.12.14р., про що свідчить відтиск штампу суду на позовній заяві (а/с 2), тоді як позовні вимоги заявлені за період з 01.01.14р.).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.195, 197, 202, 205, 207 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.01.15р. у справі №357/18607/14-а - задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.01.15р. у справі №357/18607/14-а - скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області щодо перерахунку та виплати ОСОБА_2 підвищення до пенсії та додаткової пенсії у відповідності до ст.ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та державної соціальної допомоги як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату з 29.06.14р. по 02.08.14р. підвищення до пенсії відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку 30 % мінімальної пенсії за віком, а також здійснити перерахунок та виплату недоплаченої, як дитині війни щомісячної державної соціальної допомоги відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 % мінімальної пенсії, з урахуванням фактично виплачених сум.

Адміністративний позов в частині позовних вимог за період з 01.01.14р. по 28.06.14р. - залишити без розгляду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Дана постанова, відповідно до ч. 10 ст. 1832, ст. 254 КАС України, є остаточною, оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту постановлення.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді Пилипенко О.Є.

Романчук О.М.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Романчук О.М

Пилипенко О.Є.