Справа № 374/110/15-а
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 374/110/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Керімов Р.В. Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
У Х В А Л А

Іменем України

12 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого суддіПетрика І.Й.
СуддівКлючковича В.Ю.,
Собківа Я.М.,
При секретарі судового засіданняВаляєвій Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Відділу державної виконавчої служби Ржищівського міського управління юстиції в Київській області на постанову Ржищівського міського суду Київської області від 31 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом Миронівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області до Відділу державної виконавчої служби Ржищівського міського управління юстиції в Київській області про визнання неправомірною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Миронівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Київській області пред'явила позов до відділу державної виконавчої служби Ржищівського міського управління юстиції в Київській області про визнання неправомірною та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа).

Постановою Ржищівського міського суду Київської області від 31 березня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким у задоволені позовних вимог позивачу відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, постановою Ржищівського міського суду Київської області від 23.09.2014 року ОСОБА_5 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 36,54 грн. (а.с. 17). an>

19.02.2015 року державним виконавцем ВДВС Ржищівського МУЮ в Київській області Пливою Володимиром Вікторовичем було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП № 46587233 з виконання постанови Ржищівського міського суду Київської області № 374/311/14-п від 23.09.2014 року про стягнення на користь держави судового збору в сумі 36,54 грн. (а.с. 3), з якої вбачається, що підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження стало недотримання вимог п.3 ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у виконавчому документі не було зазначено ідентифікаційний код боржника.

Не погоджуючись із вищевказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи, що відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника, зокрема ідентифікаційного коду, не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті провадження, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Із такою правовою позицією суду першої інстанції колегія суддів погоджується із огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 6 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-ХІV), державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 18 вказаного Закону № 606-XIV у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання. Частиною 4 цієї статті встановлено, що законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів.

Водночас, як слідує зі змісту пункту 3 частини третьої статті 11 Закону № 606-XIV встановлено, що державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Зазначене дає підстави для висновку, що у разі незазначення індивідуального ідентифікаційного номера, державний виконавець не позбавлений можливості самостійно звернутись до відповідного державного органу державної податкової служби із запитом щодо надання довідки про індивідуальний ідентифікаційний номер (реєстраційний номер облікової картки платника податків) боржника.

Проте, державний виконавець не скористався в повному обсязі наданими йому правами та обов'язками, встановленими Законом № 606-XIV. Позбавлений такої можливості й суд, зважаючи на процедуру розгляду заяв про видачу виконавчих листів, який відбувається без судового засідання, виклику стягувача та боржника для заслуховування їхніх пояснень.

Отже, відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, в постанові Вищого адміністративного суду України від 10 лютого 2015 року у справі № К/9991/82064/12.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 41, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Ржищівського міського управління юстиції в Київській області на постанову Ржищівського міського суду Київської області від 31 березня 2015 року залишити без задоволення.

Постанову Ржищівського міського суду Київської області від 31 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Петрик І.Й.

Судді: Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.

.

Головуючий суддя Петрик І.Й.

Судді: Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.