Справа № 826/3937/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 травня 2015 року № 826/3937/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Гарник К.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Геокс"
до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління у м. Києві
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Геокс» (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві (далі по тексту - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції Печерського району Головного управління ДФС у місті Києві щодо корегування показників податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «ГЕОКС» за березень 2014 року в автоматизованій базі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту системи «Податковий блок» («Електронна автоматизована система "Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України») інформацію на підставі акта Відповідача від 05.12.2014 року за № 1164/26-55-22-13/37265947;

- зобов'язати Державну податкову інспекцію Печерського району Головного управління ДФС у місті Києві відновити в автоматизованій базі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту системи «Податковий блок» («Електронна автоматизована система "Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України») показники податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «ГЕОКС», що зазначені в податкових деклараціях з ПДВ за березень 2014 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 березня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/3937/15, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 30 березня 2015 року.

В судовому засіданні 30 березня 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував.

Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи положення частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 30 березня 2015 року суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що у грудні 2014 року Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві здійснені заходи з метою проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Геокс» () щодо підтвердження відомостей по взаємовідносинам з платниками податків ТОВ «Укртрейдбуд» (), ТОВ «Рті-Київ» (), ТОВ «Мілленіум Білд» () за березень 2014 року, за результатом яких складено акт від 05 грудня 2014 року № 1164/26-55-22-13/37265947.

Як висновок у вищезазначеному акті зазначено про відсутність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Геокс» () об'єктів оподаткування по операціях з придбання товарів (робіт, послуг) у підприємства-постачальника ТОВ «Укртрейдбуд» (), ТОВ «Рті-Київ» (), ТОВ «Мілленіум Білд» () за березень 2014 року та по операціях з подальшого продажу цих товарів (робіт, послуг) підприємству покупцю ТОВ «Іптеркабель Київ» () в розумінні статтей 22, 135, 138, 185, 198 Податкового кодексу України.

Також, перевіркою не підтверджено податковий кредит з ПДВ по операціях з придбання товарів (робіт, надання послуг) Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Геокс» () з ТОВ «Укртрейдбуд» (), ТОВ «Рті-Київ» (), ТОВ «Мілленіум Білд» () за березень 2014 року та не підтверджено задекларовані Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Геокс» () податкові зобов'язання з ПДВ за березень 2014 року з ТОВ «Інтеркабель Київ» ().

Так, з вказаного акту вбачається, що відповідач прийшов до висновку про безтоварність всіх угод, що були вчинені Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Геокс» з іншими контрагентами за перевіряємий період.

Представником позивача, Соловйовим О.О. направлено адвокатський запит від 06 лютого 2015 року вих.№ 5/15, яким останній просив контролюючий орган повідомити чи були складені відповідні податкові повідомлення-рішення на підставі надісланого ТОВ «Торговий дім «Геокс» акту перевірки від 05 грудня 2014 року № 1164/26-55-22-13/37265947 та повідомити чи було здійснення коригування показників податкової звітності ТОВ «Торговий дім «Геокс» за березень 2014 року в інтегрованій автоматизованій інформаційній системі «Податковий блок» та її підсистемах («Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов'язань по податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України»).

Листом від 14 лютого 2015 року №10549/10/26-55-22-13 контролюючий орган повідомив позивача, що на підставі акту перевірки від 05 грудня 2014 року № 1164/26-55-22-13/37265947 податкові повідомлення-рішення не складались.

Крім того, відповідачем повідомлено про здійснення коригування показників податкової звітності а АІС «Податковий блок».

Позивач не погоджується із діями контролюючого органу щодо корегування показників податкової звітності в автоматизованій базі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту системи «Податковий блок» («Електронна автоматизована система "Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України»), оскільки такі корегування здійснені на підставі хибних висновків, зафіксованим в акті перевірки від 05.12.2014 року за № 1164/26-55-22-13/37265947.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог з урахуванням вищенаведеного, суд виходить з наступного.

Матеріали справи свідчать, що під час проведення перевірки, контролюючим органом встановлено безпідставне включення Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Геокс» до складу податкового кредиту взаємовідносини по контрагентам:

ТОВ «Укртрейдбуд» () на загальну суму ПДВ - 315595,68 грн. за березень 2014 року;

ТОВ «Рті-Київ» () на загальну суму ПДВ - 312883,74 грн. за березень 2014 року;

ТОВ «Мілленіум Білд» () на загальну суму ПДВ - 310524,20 грн. за березень 2014 року.

У зв'язку з вищевикладеним. задекларований податковий кредит Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Геокс» по контрагентах ТОВ «Укртрейдбуд» (), ТОВ «Рті-Київ» (), ТОВ «Мілленіум Білд» () на загальну суму ПДВ за березень 2014 року 939003,62 грн. відповідно до пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.4, 201.6, 201.10 статі 201 Податкового кодексу України сформований неправомірно та не підтверджений за результатами перевірки.

Так, внаслідок порушення пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.4, 201.6, 201.10 статі 201 Податкового кодексу України Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Геокс» завищено суму податкових зобов'язань за березень 2014 року на суму 940718,67 грн. та завищено податковий кредит за березень 2014 року на 939003,62 грн.

З наданих відповідачем роздруківок по детальній інформації по Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Геокс» щодо результатів співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України, вбачається, що контролюючим органом зменшено до 0,0 грн. податковий кредит сформований позивачем з контрагентами за перевіряємий період.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно п. 79.1 ст. 79 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Пунктом 79.2 ст. 79 ПК України (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) передбачено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам органу державної податкової служби право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Відповідно до вимог п. 79.3 ст. 79 ПК України присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов'язкова.

Підпунктом 62.1.3 п. 6.1 ст. 62 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до вимог п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Згідно п. 58.1 ст. 58 та п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України на підставі акта перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення.

В свою чергу, також слід зазначити, що дії податкового органу по проведенню перевірки та складанню акта перевірки є способом реалізації наданої суб'єкту владних повноважень компетенції, а сам акт перевірки не є рішенням (актом індивідуальної дії) в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а є лише носієм інформації, встановленої під час проведення перевірки, та не порушує права платника.

За відсутності подальших дій контролюючого органу із використання результатів перевірки наслідки відсутні, оскільки, саме собою проведення перевірки не породжує жодних правових наслідків у вигляді у платника податків певних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

В адміністративному суді можуть бути оскаржені лише ті рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень (тобто правові акти), що призводять до виникнення юридичних наслідків у вигляді виникнення, зміни чи припинення прав та обов'язків у певних осіб.

При цьому позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Водночас, належний захист прав та інтересів особи можливий лише в разі існування спірних правовідносин, тобто, в разі встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Дії суб'єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо відповідні дії не повинні вчинюватися таким суб'єктом стосовно цієї особи, виходячи з наданої йому компетенції.

Бездіяльність суб'єкта владних повноважень є такою, що порушує права і свободи особи в тому разі, якщо певні дії повинні, але не вчиняються суб'єктом владних повноважень на реалізацію наданої йому компетенції.

При цьому оспорювані правові акти (рішення, дії або бездіяльність) повинні бути юридично значимими, тобто мати безпосередній вплив на суб'єктивні права та обов'язки шляхом або позбавлення можливості повністю чи в частині реалізувати належне цій особі право, або шляхом безпідставного покладення на цю особу будь - якого обов'язку.

Отже, в порядку адміністративного судочинства можуть розглядатися спори щодо будь - яких рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень без обмежень, але відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови, що такі рішення, дії (бездіяльність) є юридично значимими для позивача, тобто порушують права та інтереси останнього шляхом обмежень у реалізації його прав чи покладення на нього необґрунтованих обов'язків.

Відповідно до вимог ст. 17 КАС України предметом розгляду по суті в порядку адміністративного судочинства є не будь-які рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а лише ті, що породжують права та обов'язки учасників спірних відносин.

В свою чергу, висновки, викладені в акті податкової перевірки, не є предметом оскарження в адміністративному суді, оскільки не є обов'язковими ані для платника податків, ані для керівника контролюючого органу. Останній оцінює викладені в акті перевірки доводи і в разі наявності податкових порушень приймає податкове повідомлення-рішення, яке і визначає грошові зобов'язання платникові податків.

Натомість висновки, викладені в акті перевірки, є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів-ревізорів та їх особистої думки, а тому не створюють жодних правових наслідків. Відповідно, акти перевірки не порушують права платників податків безвідносно до змісту таких актів, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позову щодо протиправності акту перевірки, а так само дій щодо включення до акту перевірки будь-яких даних.

Акт перевірки є носієм доказової інформації, яка в подальшому має використовуватися контролюючим органом для прийняття рішення щодо визначення платникові податків грошових зобов'язань. При цьому акт складається посадовими особами контролюючого органу і не містить волевиявлення самого органу щодо виявлених посадовими особами фактів.

Відповідно до викладеного, діяльність із складання актів документальних перевірок є службовою діяльністю працівників контролюючого органу на виконання своїх посадових обов'язків із збирання доказової інформації щодо дотримання платником податків податкової дисципліни. Тому як власне акт перевірки, так і дії посадових осіб контролюючого органу із складання цього акту не створюють жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни чи припинення будь-яких прав платника податків, крім права на надання зауважень до акту перевірки. Водночас, таке право виникає на підставі пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України в зв'язку із самим фактом складення акту безвідносно до його конкретного змісту.

Таким чином, ані акт перевірки, ані дії посадових осіб із включення до такого акту певних висновків не породжують правових наслідків для платника податків, тобто не змінюють стану його суб'єктивних прав та не створюють жодних додаткових обов'язків для платника податків.

Діяльність контролюючого органу із оформлення результатів перевірки, зокрема із складання акту перевірки та формування його змісту не може порушувати права та/або охоронювані законом інтереси особи в публічно-правових відносинах. В зв'язку з цим, у суду відсутні підстави для задоволення позову платнику податків, якщо змістом позовних вимог є визнання протиправним акту перевірки та/або дій контролюючого органу зі складання таких актів чи включення до їх змісту певних висновків.

Відповідно до статті 74 Податкового кодексу України передбачено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

Підпунктом 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів.

Згідно з пунктом 61.1 статті 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

При розгляді спорів, пов'язаних із оскарженням формування облікових даних щодо платника податків суд повинен виходити з того, що обробка відповідних даних є формальним рівнем податкового контролю. На цьому етапі органи доходів і зборів не повинні робити висновків про достовірність даних податкового обліку, задекларованих платником податків.

Дані інформаційних баз органів доходів і зборів можуть безпосередньо впливати на обсяг прав та обов'язків платників податків. Так, відповідно до підпункту 200.19.4 пункту 200.19 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) право на автоматичне відшкодування податку на додану вартість з бюджету має той платник податку, у якого, зокрема, загальна сума розбіжностей між податковим кредитом, сформованим платником податку за придбаними товарами/послугами та податковими зобов'язаннями його контрагентів, в частині постачання таких товарів/послуг, що виникла протягом попередніх трьох послідовних календарних місяців, не перевищує 10 відсотків заявленої платником податків суми бюджетного відшкодування.

При цьому органи доходів і зборів використовують інформаційні бази даних для визначення відповідної суми розбіжностей. Виходячи з викладеного, для отримання права на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість платник податку може вимагати від контролюючого органу достовірності даних інформаційних баз. Тому до інформаційних баз даних органів доходів і зборів мають включатися або дані, задекларовані платником податків (самостійно узгоджені) або показники, визначені контролюючим органом, але які пройшли відповідну процедуру узгодження в адміністративному чи судовому порядку.

Дані інформаційних баз, мають визнаватися протиправними, якщо відповідні дані не співпадають із узгодженими сумами (або іншими показниками) податкового обліку.

Також, суд наголошує, що система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Державної податкової адміністрації України є програмним продуктом, який було розроблено для реалізації взаємодії органів державної податкової служби при опрацюванні розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів.

Зазначене дає підстави для висновку про те, що процес зіставлення даних податкової звітності з податку на додану вартість у розрізі контрагентів є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов'язань та податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці.

Суд наголошує на тому, що приписами Податкового кодексу України чітко визначено, що за наслідками перевірки платника податків, виявлених під час перевірки порушень, складається акт та приймається податкове повідомлення-рішення (статті 86 Податкового кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про безпідставність проведення коригування в електронних базах даних «Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Державної податкової адміністрації України», оскільки за наслідками вищевказаної перевірки не приймались податкові повідомлення-рішення, відповідно, податкові зобов'язання не узгоджувались.

Аналогічну правову позицію викладено в судових рішеннях Вищого адміністративного суду України від 04.11.2014 у справі № К/800/12147/14, від 27.11.2013 №К/800/12884/13, від 26.11.2013 №К/9991/45776/12.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Геокс» підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Геокс» задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції Печерського району Головного управління ДФС у місті Києві щодо корегування показників податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Геокс» за березень 2014 року в автоматизованій базі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту системи «Податковий блок» («Електронна автоматизована система "Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України») інформацію на підставі акта Відповідача від 05.12.2014 року за № 1164/26-55-22-13/37265947;

3. Зобов'язати Державну податкову інспекцію Печерського району Головного управління ДФС у місті Києві відновити в автоматизованій базі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту системи «Податковий блок» («Електронна автоматизована система "Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України») показники податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Геокс», що зазначені в податкових деклараціях з ПДВ за березень 2014 року.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник