Справа № 808/1764/15
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року (11 год. 20 хв.)Справа № 808/1764/15 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Максименко Л.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Приймака Є.О.,

та представників

від позивача: Мартиновська Л.В., довіреність № є-5/012 від 02.02.2015; Ануфрієва В.П., довіреність є-5/022 від 23.02.2015

від відповідача: Дяченко Ю.Т., довіреність № 97/08-29-10/014 від 13.01.2015

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовною заявою: Публічного акціонерного товариства «Запорізький електроапаратний завод», м. Запоріжжя

до відповідача: Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, м. Запоріжжя

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Запорізький електроапаратний завод» (далі - позивач) звернулось із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.11.2014 № .

В обґрунтування позову підприємство посилається на те, що законодавцем чітко визначено право платника податку на податковий кредит у періоді, в якому відбулося придбання товарів (робіт, послуг) або зроблена попередня оплата, підтверджене належним чином оформленою і зареєстрованою в Єдиному реєстрі податковою накладною. Стверджує, що на дату складання декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року суми податкового кредиту з ПДВ підтверджені податковими накладними, які оформлені у відповідності до вимог статті 201 ПК України. Однак, при складанні звичайного реєстру податкових накладних за серпень 2014 року підприємством допущені помилки, а саме зазначена у графі «дата виписки» «01.08.2014» замість «31.08.2014» за контрагентом ТОВ «ІНФОКОМ ЛТД», та зазначена у графі «дата виписки» «31.08.2014» замість «01.08.2014» за контрагентом ПНВФ «ЕЛМС»). Вказує, що товариство зазначені помилки виправило методом «сторно», як того вимагає наказ Міністерства фінансів України від 22.09.2014 № 958 «Про затвердження форми реєстру виданих та отриманих податкових накладних та порядку його ведення», про що складено виправлений реєстр отриманих податкових накладних і про що відповідача було повідомлено листом № Э-15/178 від 13.10.2014 з наданням підтверджуючих документів. Відтак, вважає, що податковий орган був повідомлений про виправлення помилки до дати складання акту перевірки. Більш того, допущені товариством помилки у реєстрі отриманих та виданих податкових накладних за серпень 2014 року в частині зазначення дат видачі податкових накладних не призводить до змін у складі податкового кредиту позивача, а тому останній позбавлений необхідності подавати уточнену податкову звітність з податку на додану вартість. З огляду на викладене, вважає, безпідставними висновки податкового органу щодо заниження підприємством податку на додану вартість за спірний період.

У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги з підстав, викладених вище, наполягали на задоволенні позову та скасуванні податкового повідомлення-рішення.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов від 15.04.2015 вх. №15776. Зокрема, пояснив, що позивачем до складу податкового кредиту серпня 2014 року, в порушення п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 розділу V Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), віднесено суми ПДВ по податкових накладних, які не зареєстровані в єдиному реєстрі. Зазначив, що, оскільки чинним законодавством передбачено надання платниками податку до контролюючого органу копій записів в реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за звітний період в електронному вигляді, які підприємством не надані, доводи позивача, не спростовують висновків акту камеральної перевірки від 19.09.2014 № 93/15-3/14281020 відносно встановлених порушень та не можуть бути підставою для скасування податкового повідомлення - рішення.

Під час розгляду справи по суті представник відповідача підтримав заперечення з підстав викладених вище, просив відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні 15.04.2015 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Публічне акціонерне товариство «Запорізький електроапаратний завод» 08.07.1997 зареєстровано платником податку на додану вартість за №100342566.

Головним державним ревізором-інспектором відділу контролю за декларуванням податку на додану вартість управління оподаткування та контролю об'єктів і операцій Терещенко Сергієм Борисовичем, на підставі пункту 200.10 статті 20 розділу VПодаткового кодексу України проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за серпень 2014 року Публічного акціонерного товариства «Запорізький електроапаратний завод», .

За наслідками проведеної перевірки податковим органом складено Акт перевірки № 274/15-3/14281020 від 20.10.2014.

Перевіркою встановлено, що у порушення вимог п. 198.2, п. 198.6 ст. 198. п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями)позивачем неправомірно віднесено до складу податкового кредиту у податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року суму ПДВ у розмірі 32636 грн. по взаємовідносинам з контрагентами ТОВ «ІНФОКОМ ЛТД» та ПНВФ «ЕЛМС» по податковим накладним № 67 від 01.08.2014 та № 2 від 31.08.2014, факт реєстрації яких в Єдиному реєстрі податкових накладних відсутній, що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті в бюджет на 32636гривень.

Не погоджуючись з висновками, викладеними в акті перевірки, ПАТ «Запорізький електроапаратний завод» подало письмові заперечення від 30.10.2014.

За результатами розгляду заперечення ПАТ «Запорізький електроапаратний завод», ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя надало письмову відповідь на заперечення до акту перевірки № 274/15-3/14281020 від 20.10.2014, в якій висновки акту перевірки від 20.10.2014 № 274/15-3/14281020 залишено без змін.

12листопада 2014 року, на підставі Акту перевірки № 274/15-3/14281020 від 20.10.2014, контролюючим органом прийняте податкове повідомлення-рішення № про збільшення Публічному акціонерному товариству «Запорізький електроапаратний завод» грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 48 954 грн., в т.ч. 32636 грн. за основним платежем та 16 318 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Вказане податкове повідомлення-рішення від 12.11.2014 № , отримано уповноваженим представником ПАТ «Запорізький електроапаратний завод»18.11.2014.

Не погодившись із винесеним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку до Головного управління ДФС у Запорізькій області, яке Рішенням про результати розгляду первинної скарги від 17.01.2015 № 247/7/0801-100413 залишило без змін податкове повідомлення-рішення ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області від 12.11.2014 № , а скаргу ПАТ «Запорізький електроапаратний завод» - без задоволення.

Не погодившись із Рішенням про результати розгляду первинної скарги Головного управління ДФС у Запорізькій області про відмову у задоволенні скарги, позивач 29.01.2015 звернувся зі скаргою до Державної фіскальної служби України, яка Рішенням про результати розгляду скарги від 17.03.2015 №5646/6/99-99/0010425 залишила без змін податкове повідомлення-рішення ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області від 12.11.2014 № та рішення, прийняте в результаті розгляду первинної скарги, а скаргу ПАТ «Запорізький електроапаратний завод» - без задоволення.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням від 12.11.2014 № ПАТ «Запорізький електроапаратний завод» звернулось до суду.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 1 розділу І Податкового кодексу України (далі - ПК України), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Кодексу.

Пунктом 198.1 ст. 98 ПК України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 розділу V ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Приписами указаної статті встановлено, що право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

При цьому, датою виникнення права платника податку на формування податкового кредиту відповідно до пункту 198.2 статті 198 розділу V Кодексу вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Тобто, законодавцем чітко зазначено, що право платника податку на податковий кредит виникає в періоді, в якому відбулося придбання товарів (робіт, послуг) або зроблена попередня оплата, але це право повинне бути підтверджене належним чином оформленою податковою накладною.

Платник податків не має права відносити до податкового кредиту суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 розділу V Кодексу).

Отже, аналіз вищевказаних норм податкового законодавства свідчить про те, що право платника податку на податковий кредит виникає в періоді, в якому відбулося придбання товарів (робіт/послуг) або зроблена попередня оплата, але це право повинно бути підтверджене належним чином оформленою податковою накладною.

Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну.

Згідно з п.201.10 ст.201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.4 ст.201 ПК України встановлено, що податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Відповідно до п. п. 201.6 та 201.8 ст.201 ПК України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу

За приписами п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Таким чином, виходячи із приписів вищевказаних норм Податкового кодексу України, податкова накладна є документом, який підтверджує фактичну сплату покупцем податку на додану вартість у ціні товару; складається в момент виникнення податкових зобов'язань; підлягає реєстрації в єдиному реєстрі, але така реєстрація відбувається не обов'язково в момент виникнення податкових зобов'язань (тобто податкова накладна є дійсною); надається платнику податку після реєстрації та зареєстрована податкова накладна дає право на включення до податкового кредиту в періоді, в якому відбулося придбання товарів (робіт, послуг) або зроблена попередня оплата, а не по даті реєстрації та отримання податкової накладної. І лише придбання товарів (послуг, робіт), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності платника податку, відсутність податкової накладної та складання податкової накладної особою, що не зареєстрована як платник ПДВ, позбавляють платника податку права на включення до податкового кредиту сплачених (нарахованих) сум податків у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг).

25.09.2014ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя надіслала запит про надання інформації з документальним підтвердженням щодо взаємовідносин з ПНВФ «ЕЛМС» та ТОВ «ІНФОКОМ ЛТД», а саме: підтверджуючих документів (завірені копії податкових накладних, чеки та інш.), які дають право на формування податкового кредиту в податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2014року.

Як пояснив під час розгляду справи по суті позивач, при підготовці зазначеної інформації ПАТ «Запорізький електроапаратний завод» були виявлені помилки, а саме: податкова накладна №2 складена ПНВФ «ЕЛМС» 26.08.2014відповідно до вимог чинного законодавства, зареєстрована в Єдиному державному реєстрі податкових накладних і отримана ПАТ «ЗЕАЗ» 31.08.2014; податкова накладна №67 складена ТОВ «ІНФОКОМ ЛТД» 26.06.2014 відповідно до вимог чинного законодавства, зареєстрована в Єдиному державному реєстрі податкових накладних і отримана ПАТ «ЗЕАЗ» 01.08.2014.

Однак при складанні звичайного реєстру податкових накладних в колонці 3 Розділу II реєстру «дата складання», позивачем помилково були вказані дати 01.08.2014 за контрагентом ТОВ «ІНФОКОМ ЛТД» та 31.08.2014 за контрагентом ПНВФ «ЕЛМС» (тобто дати їх отримання, а не дати складання ).

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, в Єдиному реєстрі податкових накладних всі реквізити в т.ч. і «дата складання» податкових накладних № 67 та № 2, вказані правильно.

Тобто, суд приходить до висновку, що на дату складання декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року сума податкового кредиту податку на додану вартість, була підтверджена податковими накладними, які оформлені у відповідності до вимог статті 201 ПК України.

За приписами абз.2 п. 198.6 ст. 198 ПК України, у разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Натомість, будь-які порушення щодо оформлення та відсутності податкових накладних спростовується матеріалами перевірки.

Відповідно до Порядку ведення реєстру виданих та отриманих податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 25.11.2013 №708 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.12.2013 за № 2118/24650 (далі - Порядок № 708), виправлення помилки в Реєстрі здійснюється методом «сторно» за правилами, передбаченими для бухгалтерського обліку, у момент виявлення такої помилки. Коригування помилкових записів у Реєстрі не призводить до потреби формування нових (уточнюючих) реєстрів.

Відповідно до п. 2 розділу V Порядку № 708 при виправленні помилки методом «сторно» до Реєстру одночасно вноситься два записи: помилковий запис із знаком та правильний запис із знаком «+». Метод «сторно» здійснюється шляхом зворотного запису на величину помилки в тому звітному періоді, у якому вона виявлена. При здійсненні такого зворотного запису платником податку: в колонці 1 розділів І та/або II Реєстру зазначається порядковий номер запису; в колонках 2-6 розділу І та/або колонках 2-7 розділу II Реєстру дублюються реквізити документа, кількісні показники якого сторнуються; у відповідних колонках 7-12 розділу І та/або колонках 8-16 розділу II Реєстру кількісні показники зазначаються з відповідним знаком «+» чи При цьому, якщо виправлення помилки потребує подання платником податку уточнюючого розрахунку, то до виду документа додається літера «У» (наприклад: ПНПУ). Крім того, запис щодо включення показників такого документа до уточнюючого розрахунку зазначається окремим рядком у рядку «З них включено до уточнюючих розрахунків за звітний період» Реєстру.

ПАТ «ЗЕАЗ» зазначені помилки були виправлені методом «сторно» як того вимагає Порядок № 708 (чинного на час виникнення спірних правовідносин), про що складено виправлений реєстр виданих та отриманих податкових накладних і про що відповідача було повідомлено листом №Э-15/178 від 13.10.2014 з наданням підтверджуючих документів.

Відтак, податковий орган був повідомлений про виправлення помилки до дати винесення оскаржуваного повідомлення-рішення.

З приводу зауважень представника відповідача щодо ненадання позивачем копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних у спірний період в електронному вигляді, суд зазначає наступне.

Пунктом 201.14 ст. 201 ПК України встановлено, що платник податку веде реєстр виданих та отриманих податкових накладних в електронному вигляді, у якому зазначаються порядковий номер податкової накладної, дата її виписки (отримання), загальна сума постачання та сума нарахованого податку, а також реєстраційний номер платника податку - продавця, який видав податкову накладну такому платнику податку.

Форма і порядок заповнення реєстру виданих та отриманих податкових накладних встановлюються відповідно до вимог розділу II цього Кодексу.

Платники податку щомісяця в терміни, що передбачені для подання податкової звітності (календарний місяць), у тому числі для яких цим розділом встановлено звітний податковий період - квартал, подають контролюючому органу копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за такий період в електронному вигляді.

При цьому, право платника податків на віднесення сум сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість до складу податкового кредиту за податковими накладними, не ставиться Податковим кодексом України у залежність від того, чи були такі податкові накладні відображені платником податків у Реєстрі виданих і отриманих податкових накладних звітного періоду.

Тому, посилання в цій частині суд вважає безпідставними.

Також, суд приймає до уваги те, що відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Допущена позивачем в реєстрі виданих та отриманих податкових накладних описка в даті податкових накладних по суті є порушенням його заповнення, але жодним чином не позбавляє товариство права на нарахування такого податкового кредиту з ПДВ. Така описка не призвела та не могла привести до заниження (завищення) зобов'язань платника податків, оскільки безпосередньо не пов'язана із сумами нарахування, а тому відповідно і підстави для визначення податковим органом ПАТ «Запорізький електроапаратний завод» суми податкового зобов'язання з ПДВ в розмірі 32636 грн. були відсутні.

Суд також звертає увагу на те, що пунктом 44.7 статті 44 та пунктом 86.7 статті 86 Податкового кодексу України платнику податків надано право протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта перевірки подати до контролюючого органу заперечення до акта перевірки та документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

При цьому, такі документи та заперечення повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення про визначення грошових зобов'язань.

Як встановлено судом, допущена позивачем у ході внесення записів до реєстру отриманих податкових накладних описка не позбавляє його права на формування податкового кредиту за проведеною господарською операцією. Крім того, на момент винесення відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення - рішення показники податкового кредиту були підтверджені позивачем документально, а помилка у записах цього реєстру була виправлена у спосіб, що визначений Порядком ведення реєстру виданих та отриманих податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 25.11.2013 № 708, про що було належним чином поінформовано податковий орган.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених

статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду справи по суті не знайшли свого підтвердження доводи податкового органу про порушення позивачем вимог п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 розділу V Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), а тому податкове повідомлення-рішення від 12.11.2014 № про збільшення Публічному акціонерному товариству «Запорізький електроапаратний завод» грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 48 954 грн., в т.ч. 32636 грн. за основним платежем та 16 318 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями є протиправним та підлягає скасуванню.

У зв'язку із цим, адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи вищезазначене, та керуючись ст.ст. 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158 - 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Запорізький електроапаратний завод» до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області від 12.11.2014 № про збільшення Публічному акціонерному товариству «Запорізький електроапаратний завод» грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 48 954 грн., в т.ч. 32 636 грн. за основним платежем та 16 318 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Присудити з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Запорізький електроапаратний завод» 182,70 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.Я. Максименко