Справа № 813/3730/14
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2015-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2015 року Справа № 813/3730/14

11 год. 27 хв. м. Львів, вул. Чоловського, 2

Зал судових засідань № 7

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Карп'як О.О. ,

при секретарі судового засідання Дорош Х.Р.,

за участю сторін:

представник позивача - не з'явився

представник відповідача - Хомин О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Дрогобицької районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

22.05.2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Дрогобицької районної державної адміністрації у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Дрогобицької районної державної адміністрації, щодо зволікання у розгляді клопотання про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться між Лішнянським лісництвом, кооперативними садами (садовим товариством «Нива») та населеним пунктом Монастир - Дережицький;

- зобов'язати відповідача винести клопотання позивача про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться між Лішнянським лісництвом, кооперативними садами (садовим товариством «Нива») та населеним пунктом Монастир - Дережицький на розгляд сесії Дрогобицької районної ради.

В обґрунтування позовних вимог, покликається з посиланням на ст. 19 Конституції України та ст.ст.93, 123, 124, Земельного кодексу України та вказує на те, що відповідь відповідача у оформлена листом від 27.09.2013 року № 867, є безпідставною.

07 серпня 2014 року Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 07.08.2014 року про залишення без розгляду позовної заяви в справі № 813/3730/14 - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.01.2015 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 07.08.2014 року та ухвалу Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2014 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

02.03.2015 року справу одержано Львівським окружним адміністративним судом.

Позивач в судове засідання не з'явилася, на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Позиція відповідача викладена у запереченні на адміністративний позов, та обґрунтовується тим, що Законом України від 06.09.2012 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» (набрав чинності з 01.01.2013 року) внесено зміни до Земельного кодексу України, а відтак відповідачем надано відповідь позивачу про необхідність звернення для вирішення даного питання до Головного управління Держземагенства у Львівській області.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просить відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку, суд встановив наступне.

17.09.2013 року ОСОБА_2 звернулася до Дрогобицької районної державної адміністрації з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться між Лішнянським лісництвом, кооперативними садами (садовим товариством «Нива») та населеним пунктом Монастир - Дережицький.

Як вбачається із заяви, позивач додав копію паспорта, копію ідентифікаційного коду, копію збірного кадастрового плану, копію викопіювання з мережі Інтернет.

Листом від 27.09.2013 року за № 867 на № 345 від 19.09.2013 року Дрогобицька районна державна адміністрація у Львівській області повідомила позивача про необхідність подання звернення за належністю, а саме до Головного управління Держземагенства у Львівській області.

Підставою зазначено, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 року (набрав чинності з 01.01.2013 р.) ст. 122 Земельного кодексу України, яка визначає повноваження органів виконавчої влади, Верховної ради Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування, викладено в новій редакції. Згідно з частиною четвертою згаданої статті центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, віднесених до повноважень Кабінету Міністрів України у власність або у користування для всіх потреб.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховував наступні обставини справи та норми діючого законодавства.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та чинним законодавством України.

Відповідно до вимог ст. 17 Земельного кодексу України до повноважень місцевих державних адміністрацій належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" з 01.01.2013 землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими. У державній власності залишаються земельні ділянки за межами населених пунктів, крім ділянок приватної та комунальної власності, які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій або на яких розташовано об'єкти нерухомого майна комунальної власності.

Згідно із вимогами пункту 12 Перехідних положень та ст.ст. 122, 149 Земельного кодексу України до 31.12.2012 року землями сільськогосподарського призначення в межах населених пунктів розпоряджались органи місцевого самоврядування, за межами населених пунктів - органи виконавчої влади. У зв'язку з внесенням змін до ст. 122 Земельного кодексу України з 01.01.2013 року повноваження щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності від місцевих державних адміністрацій перейшли до органів Державного агентства земельних ресурсів України.

Зокрема, відповідно до вимог ч.3 ст. 122 Земельного кодексу України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: ведення водного господарства; будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті: індивідуального дачного будівництва.

Положеннями ч.4 вказаної статті передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Державне агентство земельних ресурсів України, згідно п. 1 Положення, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 р. N 445/2011, є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, а також відповідно до ст. 15 Земельного кодексу України, п. п. 4 зазначеного Положення передає відповідно до закону безпосередньо або через визначені в установленому порядку територіальні органи земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб.

Згідно з підпунктом г п. 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.09.2012 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» у державній власності залишаються усі інші землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпункті "а" пункту 3 цього розділу. (тобто земельні ділянки на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади, які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій).

Враховуючи наведені вище норми чинного законодавства, виходячи з їх системного аналізу, суд вважає, що органом, який наділений повноваженнями щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності з врахуванням положень частин 3, 4, 8 ст. 122 Земельного кодексу України є саме головне управління Держземагентства у Львівській області, а не Дрогобицька районна державна адміністрація.

Також слід зазначити, що позивач в позовній заяві просить суд зобов'язати Дрогобицьку районну державну адміністрацію винести клопотання позивача про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться між Лішнянським лісництвом, кооперативними садами (садовим товариством «Нива») та населеним пунктом Монастир - Дережицький на розгляд сесії Дрогобицької районної ради, однак такий спосіб захисту передбачає втручання у внутрішню діяльність Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області, що суперечить принципу розподілу влад.

Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ч. 2 ст. 94 КАС України, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 87, 94, 158, 160, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В :

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 13 травня 2014 року.

Суддя Карп'як Оксана Орестівна