Справа № 524/3578/15-а
Суддя: Зємцов В. В.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/3578/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді - Зємцова В.В.,

при секретарі - Бондаренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука про зобов'язання нарахування та виплати коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до виконкому Автозаводської районної ради м. Кременчука, в якому просила зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11.02.2011 року (день звільнення) по 27.04.2015 року (день подання позову).

Позивач просила справу розглядати без її участі.

Представник відповідача просив перенести розгляд справи, але причини його неявки визнані судом неповажними.

Судовим розглядом встановлено, 16.04.2015 року Харківським апеляційним адміністративним судом по справі № 524/4438/14а за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Автозаводської районної ради Кременчука прийнято постанову, якою визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука в частині не нарахування та не виплати при звільненні у зв'язку з виходом на пенсію одноразової грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів; зобов'язано Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука нарахувати та виплатити їй одноразову грошову допомогу в розмірі 10 місячних посадових окладів, яка належала їй до виплати при звільненні 11.02.2011 року у зв'язку з виходом па пенсію.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.07.2007 року позивача прийнято на роботу до відповідача на посаду спеціаліста І категорії організаційного відділу.

11.02.2011 року позивач звільнилася з займаної посади за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію.

При звільненні та розрахунку з позивачем одноразову грошову допомогу в розмірі 10 місячних посадових окладів позивачу виплачено не було, що стало підставою для звернення позивача до суду.

Вищевказаним судовим рішенням підтверджено факт невиплати позивачу всіх сум, належних їй на час звільнення.

Проте, на даний час зазначене рішення залишається невиконаним, що стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про нарахування та виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст. 117 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно з частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Факт невиплати позивачу грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів при звільненні встановлено постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2015 року, а відтак, в силу частини першої статті 72 КАС України не підлягає доказуванню.

З огляду на викладене, позивач має право на нарахування та виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука - задовольнити.

Зобов'язати виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11.02.2011 року (день звільнення) по 27.04.2015 року (день подання позову).

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення ухвали, а особами, які не приймали участь у розгляді справи в цей же термін з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: