Справа № 813/4602/13а
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року Справа № 876/10602/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів: Кухтея Р.В., Носа С.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2013 року в справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про визнання протиправною і скасування постанови про зупинення виконавчого провадження ВП №37634996 від 18.04.2013 року,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова звернулося з позовом в суд до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції та просило визнати протиправною і скасувати постанову про зупинення виконавчого провадження ВП №37634996 від 18.04.2013 року та зобов'язати відповідача прийняти рішення про поновлення виконавчого провадження.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначає, що вказана заборгованість виникла після порушення справи про банкрутство та введення мораторію, є поточною заборгованістю, а тому дія мораторію на цю заборгованість не поширюється.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2013 року в справі №813/4602/13а адміністративний позов було задоволено частково. Визнано протиправною і скасовано постанову про зупинення виконавчого провадження ВП №37634996 від 18.04.2013 року. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Шевченківським відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2013 року в справі №813/4602/13а.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що позивачем (стягувачем) не надано доказів про те, що заборгованість згідно поданого виконавчого листа є поточною, а суд першої інстанції не взяв до уваги цю обставину.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому, колегія суддів, у відповідності до пп. 1,2, ч.1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС ЛМУЮ від 18.04.2013 ВП № 37634996 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2а-9221/12/1370 від 07.03.2013 року про стягнення з ВАТ «Львівський мехсклозавод» на користь УПФУ у Шевченківському району м. Львова боргу в сумі 281 565,35 грн. Одночасно, 18.04.2013 року державним виконавцем винесена постанова ВП № 37634996 про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження та постанова про зупинення зазначеного виконавчого провадження.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість згідно виконання виконавчого листа № 2а-9221/12/1370 від 07.03.2013 року є поточною заборгованістю, а тому мораторій на задоволення вимог кредиторів введений 08.09.2006 року ухвалою Господарського суду Львівської області у справі №6/161-29/228 не поширюється на стягнення поточної заборгованості. Крім того суд першої інстанції зазначає, що суд не вправі зобов'язати відповідача прийняти певне рішення, так як відповідний порядок, зокрема прийняття рішення про поновлення виконавчого провадження передбачений ч.5 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказаний висновок на думку суду апеляційної інстанції є правильним виходячи з такого.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи (а.с. 24-28) заборгованість ВАТ «Львівський мехсклозавод» виникла після введення мораторію на задоволення вимог кредиторів згідно ухвали Господарського суду Львівської області від 08.09.2006 року у справі №6/161-29/228.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», кредитор - юридична або фізична особа, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Частиною 5 ст. 19 цього ж Закону встановлено, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов'язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення. Стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобов'язаннями, на які не поширюється дія мораторію, провадиться з рахунку боржника в установі банку. Контроль за такими стягненнями здійснює арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор).

З аналізу зазначених норм вбачається, що дія мораторію не поширюється на задоволення вимог поточних кредиторів (поточну заборгованість).

При цьому відповідач в своїх доводах на заперечення позовних вимог та в доводах апеляційної скарги вказує, що позивач (стягувач) не надав доказів, що заборгованість згідно поданого виконавчого листа є поточною.

Оцінюючи такі твердження суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції, де він звертає увагу, що статтею 18 та 19 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено зазначення інформації про вид заборгованості.

При цьому як правильно зазначив суд першої інстанції, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання. Такі обов'язки державного виконавця передбачено, зокрема статтями 6 та 11 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на наведене, апеляційні вимоги необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 липня 2013 року в справі №813/4602/13а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.О. Яворський

Судді Р.В. Кухтей

С.П. Нос