Справа № 815/3756/14
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2015-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/3756/14

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С. О.

Одеський апеляційний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді - Запорожана Д.В.,

судді - Кравця О.О.,

судді - Шеметенко Л.П.

при секретарі: Топор О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 9 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси, за участю третьої особи державного виконавця Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції - Процишиної Н.Л. про скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси, за участю третьої особи державного виконавця Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції - Процишиної Н.Л. про скасування вимог про сплату боргу від 13 квітня 2012 року №№ Ф-717 та Ф-717-У.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтувала незаконністю спірних рішень.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 9 грудня 2014 року у задоволенні вищенаведеного позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищенаведену постанову як таку, що прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права і прийняти нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив необґрунтованості даного позову та відсутності підстав для його задоволення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було сформовано на ім'я позивачки вимогу про сплату боргу (4010,3 гривень) від 13 квітня 2012 року за № Ф-717-У.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (редакція чинна на час виникнення спірних правовідносин), єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Пунктом 6 ст. 1 вищенаведеного Закону (редакція чинна на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена територіальними органами Пенсійного фонду України у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 3 ст. 9 зазначеного Закону передбачено, що обчислення єдиного внеску територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до територіальних органів Пенсійного фонду, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Частиною 8 ст. 9 того ж Закону передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

Абзацом 4 ч. 15 ст. 25 того ж Закону передбачено, що суми штрафів та нарахованої пені включаються до вимоги про сплату недоїмки, якщо їх застосування пов'язано з виникненням та сплатою недоїмки.

Таким чином, недоїмка це сума єдиного внеску (розрахованого на підставі норм вищенаведеного Закону), несплаченого за певний період, яка може містити суми штрафів та пені.

Згідно документів позивача, які містяться в матеріалах справи, у позивачки мається недоїмка зі сплати єдиного внеску/страхових внесків за період з 2008 по 2014 рік на загальну суму у 10970,78 гривень. З матеріалів справи, також, вбачається, що позивачка сплачувала деякі суми у зазначений період.

Матеріали справи не містять будь-якого розрахунку вищенаведеної недоїмки (4010,3 гривень).

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2015 року було витребувано у відповідача детальний розрахунок вищенаведеної недоїмки з доказами її реального існування. Також, зазначеною ухвалою, було запропоновано відповідачу обґрунтувати належність та допустимість наданих ним доказів на підтвердження його заперечень.

Відповідачу був наданий строк на подачу до суду зазначених доказів та відомостей до 7 березня 2015 року.

На 6 травня 2015 року від позивача не надійшло жодного відзиву на зазначену ухвалу суду.

З урахуванням того, що діючим законодавством не встановлено права Пенсійних органів на формування вимог про сплату недоїмки на підставі необґрунтованих сум, суд вважає спірну вимогу протиправною.

Однак, з урахуванням того, що вимоги від 13 квітня 2012 року №№ Ф-717 та Ф-717-У є однією і тією ж вимогою (мова йде лише про її узгодження) суд вважає за необхідне задовольнити позов частково.

Отже, колегія судів не погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість даного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Пунктом 4 ст. 202 КАС України передбачено, що підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив вищенаведені порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення даної справи по суті, внаслідок чого його постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення часткове даного позову.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 9 грудня 2014 року - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Вимогу про сплату боргу управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси від 13 квітня 2012 року № Ф-717-У - скасувати.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Постанова у повному обсязі виготовлена 12 травня 2015 року.

Головуючий /Д.В. Запорожан/

Судді /О.О. Кравець/

/Л.П. Шеметенко/