Справа № 761/5584/15-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 761/5584/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Юзькова О.Л. Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ в м. Києві про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 лютого 2015 року,

В С Т А Н О В И В :

21 лютого 2015 року ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ в м. Києві, в якому просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, від 12 листопада 2014 року серія ПС1 №519691, якою на нього накладено штраф у розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (255,00 грн).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 лютого 2015 року адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись із ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін, з таких підстав.

Суд першої інстанції дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду на підставі статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України з причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, встановленого статтею 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З таким висновком суду не можна не погодитися.

Предметом оскарження в даній справі виступає постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, складена інспектором відділу державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві 12 листопада 2014 року.

Про вказану постанову було відомо позивачу в листопаді 2014 року, що підтверджується фактом його звернення до начальника Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві із скаргою на дії інспектора державної автомобільної інспекції від 14 листопада 2014 року, в якому він просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення та скасувати відповідну постанову. Крім того, обставини обізнаності позивача про оскаржувану постанову в листопаді 2014 року не заперечуються самим позивачем.

Згідно частин 1, 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 3 частини 1 статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до статті 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Таким чином, Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлено десятиденний строк оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, перебіг якого обчислюється з дня її винесення. При цьому, вказаний строк встановлено як для звернення до вищестоящого органу (посадової особи), так і для звернення до адміністративного суду.

Враховуючи, що оскаржувана постанова винесена 12 листопада 2014 року, про її складання позивачу було достеменно відомо у листопаді 2014 року, і що до адміністративного суду з даним позовом ОСОБА_2 звернувся лише 21 лютого 2015 року, ним пропущено встановлений законом строк звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відтак, умовою незастосування судом наслідків пропущення строку звернення до суду, за приписами статті 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення та статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, є наявність поважних причин такого пропущення.

Поважними причинами є обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежали від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає жодних непереборних та незалежних від позивача обставин, які перешкоджали йому в межах встановленого законом строку звернутись за захистом своїх прав та інтересів.

Посилання позивача на те, що 12 січня 2015 року він вже звертався до Шевченківського районного суду м. Києва з аналогічним (за виключенням однієї із позовних вимог) позовом, і що ухвалою цього суду від 19 січня 2015 року позов йому повернуто у зв'язку з непідсудністю спору даному суду, колегією суддів відхиляються, адже звернення до суду з порушенням правил предметної підсудності не виправдовує пропущення строків такого звернення.

Також, судовою колегією відхиляються покликання апелянта на обставини досудового оскарження спірної постанови, виходячи з наступного.

Частиною 4 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач скористався передбаченим пунктом 3 частини 1 статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення порядком оскарження спірної постанови до вищестоящого органу (посадової особи).

Про результати розгляду його скарги позивача повідомлено листом від 18 грудня 2014 року №1/Н-226.

Матеріали справи не містять відомостей про те, коли саме вказана відповідь отримана позивачем. Утім, враховуючи обставини звернення позивача до суду першої інстанції 12 січня 2015 року із вимогами щодо скасування спірної постанови та зобов'язання відповідача вчинити певні дії, про вищевказану відповідь позивачу було відомо принаймні до 12 січня 2015 року.

Тому, при зверненні до адміністративного суду 21 лютого 2015 року, позивачем пропущено не лише встановлений статтею 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення десятиденний строк, а й місячний строк, передбачений частиною 4 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Тому, висновок суду першої інстанції про пропущення позивачем строку звернення адміністративного суду з даним позовом і про залишення його без розгляду відповідає вимогам процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Згідно зі ст.ст. 199 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.160, 195, 197, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

.

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Романчук О.М

Пилипенко О.Є.