Справа № 819/2540/14-а
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2015-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року Справа № 876/1029/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та Бруновської Н.В.,

з участю секретаря судового засідання - Керод Х.І.,

а також сторін (їх представників):

від відповідача - Трохановський Т.Я.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.12.2014р. про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській обл. про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з публічної служби, зобов'язання працевлаштувати відповідно до кваліфікації, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та завданої моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою суду від 25.12.2014р. залишено в порядку ст.ст.99, 100, п.9 ч.1 ст.155 КАС України без розгляду позовну заяву ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській обл. про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з публічної служби, зобов'язання працевлаштувати відповідно до кваліфікації, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та завданої моральної шкоди (а.с.181-183).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржила позивач ОСОБА_2, яка у апеляційній скарзі просить судову ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного залишення позовної заяви без розгляду (а.с.186).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що вона не має спеціальної юридичної освіти; первинно позовна заява була скерована нею до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл., який ухвалою від 17.10.2014р. відмовив у відкритті провадження в цивільній справі. У подальшому вона звернулася до окружного адміністративного суду, яким було відкрито провадження у справі та проведено чотири судових засідань, під час яких справа розглядалася по суті. За таких обставин суд формально вирішив її позовні вимоги і не врахував всіх обставин справи.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує із змісту оскаржуваної ухвали, підставою для залишення позовної заяви без розгляду в порядку ст.ст.99, 100, п.9 ч.1 ст.155 КАС України покладено судом ту обставину, що позивачем не наведено поважних причин пропуску строку звернення до суду із розглядуваним позовом.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції обґрунтованими і такими, що відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст.99 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Із змісту заявленого позову (із урахуванням уточнених позовних вимог) слідує, що позивачем заявлені позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з публічної служби, зобов'язання працевлаштувати відповідно до кваліфікації, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та завданої моральної шкоди (а.с.2-5, 176-177).

Згідно фактичних обставин справи ОСОБА_2 звільнено з публічної служби на підставі наказу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській обл. № 171-ос від 08.09.2014р., з яким позивач ознайомлена під розпис 09.09.2014р. (а.с.12).

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 17.10.2014р. відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській обл. про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з публічної служби, зобов'язання працевлаштувати відповідно до кваліфікації, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та завданої моральної шкоди (а.с.9).

31.10.2014р. позивач звернулася до окружного адміністративного суду із розглядуваним позовом.

Із урахуванням наведеного, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що позивачем пропущений місячний строк звернення до суду із розглядуваним позовом, останній розпочав свій перебіг з 09.09.2014р. (тобто, з часу ознайомлення позивача із наказом про звільнення), при цьому поважних причин такого пропуску позивачем не наведено.

В частині доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить з того, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи (рішення Європейського Суду з прав людини «Іліан проти Туреччини»).

Покликання апелянта на юридичну необізнаність та помилкове звернення до суду в порядку цивільного судочинства не можуть вважатися поважними причинами пропуску місячного строку звернення до суду, оскільки вказані обставини жодним чином не перешкоджали з 09.09.2014р. ОСОБА_2 звернутися до суду, зв'язок цих обставин із пропуском спірного строку позивачем не наведений; також інших поважних причин пропуску цього строку під час судового розгляду не встановлено.

Окрім цього, саме звернення до суду в порядку цивільного судочинства мало місце вже після закінчення місячного строку, а відтак наведена обставина не спростовує висновків суду першої інстанції, вона виникла за межами строку звернення до суду, а тому не перешкоджала позивачу реалізувати право на звернення до суду із відповідним позовом вчасно, а отже й не може вважатися поважною.

Відповідно до ч.1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

Оцінюючи відсутність обставин, що перешкоджали здійсненню процесуального права на звернення до суду, а також обставини, на які позивач посилається як на поважні, суд першої інстанції надав вірну оцінку та провів об'єктивний аналіз всіх наведених у позові доводів, та прийшов до переконливого висновку про те, що позивач за таких обставин мав дійсну можливість своєчасно реалізувати своє право на звернення до суду.

Вищенаведені обставини у своїй сукупності є визначальними при вирішенні наведеного процесуального питання, через що решта доводів апелянта не носить принципового характеру.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання про те, що судом першої інстанції підставно прийнято рішення про залишення позовної заяви без розгляду через пропуск позивачем строку звернення до суду, останній не довів суду поважності його пропуску, а доводи, якими позивач обґрунтовує пропуск звернення до суду є неповажними, через що оскаржувана ухвала відповідає вимогам ст.ст.99, 100, п.9 ч.1 ст.155 КАС України.

З огляду на викладене, суд першої інстанції підставно і обґрунтовано прийняв рішення про залишення позовної заяви без розгляду, ухвала суду відповідає нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судової ухвали, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.12.2014р. про залишення без розгляду позовної заяви в адміністративній справі № 819/2540/14-а залишити без задоволення, а згадану ухвалу суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: М.В.Костів

Н.В.Бруновська