Справа № 344/15466/14-а
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2015-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року Справа № 10732/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 та управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 3.11.2014 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Позивач просив визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо перерахунку його пенсії з урахуванням пільгового обчислення стажу; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську зарахувати в пільговому обчисленні періоди роботи ОСОБА_1 з 22.03.1981 року по 31.01.1986 року та з 1.02.1986 року по 28.08.1994 року як трудовий стаж набутий на території районів прирівняних до районів Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі, та провести перерахунок та виплату пенсії з врахуванням пільгового обчислення стажу з червня 2005 року (з моменту призначення пенсії).

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 3.11.2014 року позов задоволено.

Визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії з урахуванням пільгового обчислення стажу з 14.04.2014 року.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську зарахувати ОСОБА_1 в пільговому обчисленні його пенсії з 14.04.2014 року трудовий стаж за період його роботи з 22.03.1981 року по 31.01.1986 року та з 1.02.1986 року по 28.08.1994 року, як вироблений в місцевостях, прирівняних до Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську здійснити з 14.04.2014 року ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням трудового стажу за період його роботи з 22.03.1981 року по 31.01.1986 року та з 1.02.1986 року по 28.08.1994 року, як виробленого в місцевостях, прирівняних до Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі, та виплатити суму недоотриманих коштів.

Позовні вимоги за період з червня 2005 року по 13.04.2014 року залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку для звернення до адміністративного суду.

Постанову суду першої інстанції оскаржили управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську та ОСОБА_1, подавши на неї апеляційні скарги.

Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську в апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що пільг щодо обчислення стажу роботи в півтора кратному розмірі для працівників, зайнятих на роботах вахтовим методом, згідно постанови Держкомпраці СРСР від 31.12.1987 року № 794/33-82 не передбачено, тому немає підстав для перерахунку пенсії позивача.

Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську просить скасувати постанову суду першої інстанції від 3.11.2014 року та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилається на неправомірність рішення суду першої інстанції в частині залишення без розгляду позовних вимог. Вважає, що строк звернення до суду пропущений ним з поважних причин, оскільки про порушення своїх прав дізнався з відповіді управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську від 7.10.2014 року.

ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.

Особи, які беруть участь в справі, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, проте в судове засідання не прибули, що є підставою для її розгляду в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційні скарги ОСОБА_1 та відповідача слід залишити без задоволення з таких підстав.

У справі встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську та отримує пенсію за віком з червня 2005 року.

Згідно довідки Прикарпатського управління бурових робіт ПАТ «Укрнафта» від 1.10.2014 року № 10-1391, ОСОБА_1 працював в Івано-Франківському управлінні бурових робіт слюсарем-ремонтником, завідувачем складу, вантажником експедитором, вантажником з 22.03.1981 року (наказ № 191-к від 20.03.1981 року) по 3.10.1997 року (наказ про звільнення № 108 від 3.10.1997 року) вахтово-експедиційним методом в Західному Сибіру та в Україні, з них:

з 22.03.1981 року по 31.01.1986 року - робота вахтово-експедиційним методом в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі (Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської області);

з 1.02.1986 року по 27.08.1994 року - робота вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі (Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області);

з 28.08.1994 року по 3.10.1997 року - робота в Україні.

Вищевказані періоди роботи позивача в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі та в районі Крайньої Півночі підтверджені також записами в трудовій книжці .

ОСОБА_1 звернувся з відповідною заявою до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області щодо зарахування в пільговому обчисленні періодів його роботи з 22.03.1981 року по 31.01.1986 року та 1.02.1986 року по 27.08.1994 року на території районів Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та проведення у зв'язку з цим перерахунку пенсії. Однак листом відповідача від 7.10.2014 року № 293/Ч-8 позивачу було відмовлено в такому перерахунку пенсії у зв'язку з відсутністю підтверджуючих документів про його роботу на території районів Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача в зарахуванні до пільгового стажу роботи позивача періодів роботи з 22.03.1981 року по 31.01.1986 року та 1.02.1986 року по 27.08.1994 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі є неправомірною, тому управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську повинно здійснити перерахунок пенсії позивача з врахуванням пільгового обчислення стажу роботи.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними з огляду на наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (далі - Указ), Постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (далі - Постанова), Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

При цьому, слід звернути увагу, що пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами (абз.3 п.5 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV).

Відповідно до пп. «б» п.7 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, за період роботи до 01.01.1991 на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Відтак, із системного аналізу наведених норм права випливає, що трудовий договір не є єдиним документом, який може підтверджувати роботу в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, записи у трудовій книжці є основним підтвердженням про укладення трудових договорів у місцевостях прирівняних до Крайньої Півночі та тільки за їх відсутності, необхідним є доведення пільг шляхом надання трудового договору або уточнюючої довідки.

Згідно даних трудової книжки, ОСОБА_1 в період з 22.03.1981 року по 31.01.1986 року та 1.02.1986 року по 27.08.1994 року працював слюсарем-ремонтником, завідувачем складу, вантажником експедитором в Івано-Франківському управлінні бурових робіт - робота вахтово-експедиційним методом, місцевість прирівняна до районів Крайньої Півночі та район Крайньої Півночі.

Дані обставини підтверджуються також довідкою Прикарпатського управління бурових робіт ПАТ «Укрнафта» від 1.10.2014 року № 10-1391, згідно якої ОСОБА_1 працював в Івано-Франківському управлінні бурових робіт з 22.03.1981 року по 3.10.1997 року слюсарем-ремонтником, завідувачем складу, вантажником експедитором, вантажником, зокрема:

з 22.03.1981 року по 31.01.1986 року - робота вахтово-експедиційним методом в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі (Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської області);

з 1.02.1986 року по 27.08.1994 року - робота вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі (Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області).

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 року №1029 Ханти-Мансійський округ відноситься до місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі, Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області відноситься до районів Крайньої Півночі.

Підпунктом «д» п. 5 Указу передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Пунктом 3 Постанови визначено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Тому, беручи до уваги відомості трудової книжки ОСОБА_1, уточнюючої довідки, довідки про заробітну плату, що підтверджують стаж роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі, до пільгового трудового стажу позивача підлягають зарахуванню періоди роботи з 22.03.1981 року по 31.01.1986 року та 1.02.1986 року по 27.08.1994 року з розрахунку за кожний рік роботи - один рік і шість місяців.

Однак, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивач пропустив строк звернення до суду, оскільки звернувся з позовом лише 14.10.2014 року. Клопотань про поновлення строку звернення до суду позивач не заявляв.

Доводи ОСОБА_1 в частині того, що строк звернення до суду ним не пропущено, апеляційний суд до уваги взяти не може, оскільки пенсія позивачу призначена в червні 2005 року, тому позивач міг дізнатися про порушення своїх прав та звернутися за захистом свої прав в строки, передбачені КАС України.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_1 за період з червня 2005 року по 13.04.2014 року.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції розглянув спір з дотриманням норм матеріального та процесуального права, внаслідок чого обґрунтовано задовольнив позов в межах строку, встановленого ст. 99 КАС України, у зв'язку з чим підстав для скасування оскаржуваної постанови колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують, тому відсутні підстави для їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 3.11.2014 року в справі № 344/15466/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М. Старунський