Справа № 735/56/15-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 735/56/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Грушко О.П. Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Коропському районі Чернігівської області про визнання протиправними дій, зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах, за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Коропському районі Чернігівської області на постанову Коропського районного суду Чернігівської області від 25 березня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до Управління Пенсійного фонду України у Коропському районі Чернігівської області, в якому просив визнати рішення відповідача щодо відмови в призначенні йому пенсії на пільгових умовах нечинним та зобов'язати останнього призначити таку пенсію з 24 листопада 2014 року.

Постановою Коропського районного суду Чернігівської області від 25 березня 2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано рішення Управління Пенсійного фонду України у Коропському районі Чернігівської області щодо відмови позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах неправомірним. Зобов'язано відповідача призначити позивачу пенсію на підставі пункту «в» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 26 листопада 2014 року.

Не погоджуючись із постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з таких підстав.

Суд першої інстанції дійшов висновку про достатність підстав для призначення пільгової пенсії позивачу.

З таким висновком суду не можна не погодитися.

Колегією суддів установлено, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1, після досягнення 55-річного віку, звертався до Управління Пенсійного фонду України у Коропському районі Чернігівської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунтку «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Положеннями згаданої норми передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, мають чоловіки, які працюють трактористами-машиністами, безпосередньо зайнятими у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Проте, рішенням відповідача від 23 січня 2015 року №2 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії з огляду на відсутність документального підтвердження характеру роботи трактористом, а саме його фактичної зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду або протягом календарного року під час роботи. Крім того, відповідач заперечує право позивача на врахування у складі стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, періоду навчання та військової служби.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся у суд.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Із трудової книжки позивача вбачаються, зокрема, наступні періоди професійної та трудової діяльності:

з 01.09.1974 по 19.07.1976 - навчання в Реутинському сільському профтехучилещі №2;

з 03.08.1976 по 09.11.1977 - робота трактористом в Коропському райоб'єднанні «Сільгосптехніка» (з цієї посади позивача звільнено у зв'язку з призовом до Радянської Армії;

з 11.11.1977 по 17.01.1980 - служби в лавах Радянської Армії;

з 01.03.1980 по 14.04.1994 - робота трактористом в Райоб'єднанні «Сільгоспхімія»;

з 14.04.1994 по 03.04.1996 - робота трактористом в Коропському підприємстві «Агротехсервіс».

Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Аналогічні норми передбачені частиною 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Так, позивач закінчив навчання у професійно-технічному навчальному закладі 19 липня 1976 року, а на роботу за набутою професією зарахований 03 серпня 1976 року, тобто до сплину трьох місяців.

Отже, період строкової служби позивача в армії та час навчання у Реутинському сільському профтехучилещі №2 необхідно зараховувати до стажу роботи на посаді тракториста, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Враховуючи період навчання та служби в армії, пільговий стаж роботи позивача перевищує 20 років.

Як вже зазначалось, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв'язку із тим, що ним недостатньо підтверджено характер роботи, зокрема, його фактичну зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду або протягом календарного року під час роботи трактористом в указаних вище організаціях (об'єднаннях, підприємствах), що є передумовою для призначення пенсії на пільгових умовах на підставі пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Суд зазначає, що ані Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР №162 від 20.06.1974, ані Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою спільним наказом Мін'юсту, Міністерства праці та Мінсоцзахисту України №58 від 29.07.1993, не передбачено, що до трудової книжки вносяться відомості про зайнятість працівника у виробництві сільськогосподарської продукції.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз'яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №7. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо.

Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства.

До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії „тракторист-машиніст", запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.

Посилання відповідача на те, що первинні документи, які б підтверджували безпосередню зайнятість позивача у виробництві сільськогосподарської продукції відсутні, судом відхиляються, позаяк згідно наказу Головного архівного управління при Кабінеті Міністрів України «Про затвердження переліку типових документів» №41 від 20.07.1998, строк зберігання первинних документів, нарядів, табелів обліку робочого часу, графіків та ін. становить до 3 років, тому документи, що підтверджують безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду або протягом календарного року під час роботи трактористом могли не зберегтись. Так, про відсутність відповідних первинних документів в трудовому архіві Коропської районної ради Чернігівської області зазначає і сам відповідач у запереченнях проти позову та апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на встановлені обставини, колегія суддів доходить висновку, що відповідачем не доведено, що в спірний період роботи трактористом позивач не був зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції.

З огляду на те, що основним документом на підтвердження трудового стажу є записи у трудовій книжці, місцевим судом справедливо встановлено право позивача на призначення пенсії на пільгових умовах.

Таким чином, судовою колегію не встановлено підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Коропському районі Чернігівської області залишити без задоволення.

Постанову Коропського районного суду Чернігівської області від 25 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

.

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Романчук О.М

Пилипенко О.Є.