Справа № 804/5452/14
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2015 рокусправа № 804/5452/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Дадим Ю.М. Кругового О.О. ,

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

за участю представників:

позивача: - Кукурузи В.Ю. (довіреність від 29 січня 2015 року),

позивача: - Кузьменко Ю.М. (довіреність від 29 січня 2015 року),

відповідача: - Задорожної А.Ю. (довіреність від 09 грудня 2014 року),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 червня 2014 року

у справі № 804/5452/14

за позовом публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського»

до Дніпропетровської митниці ДФС

про скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» звернулося у Дніпропетровський окружний адміністративний суд з позовом до Дніпропетровської митниці Міндоходів про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 17 січня 2014 року №110010000/2014/20001, а також рішення про коригування митної вартості товарів від 17 січня 2014 року № 110010000/2014/600002/1; зобов'язання здійснити повернення зарезервованих коштів в розмірі 613081,17 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 червня 2014 року позовні вимоги задоволено частково. Скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 17 січня 2014 року № 110010000/2014/20001 та рішення про коригування митної вартості товарів від 17 січня 2014 року № 110010000/2014/600002/1. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Дніпропетровська митниця Міндоходів подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі клопотання про заміну сторони його правонаступником, у судовому засіданні допущено процесуальне правонаступництво Дніпропетровської митниці Міндоходів - Дніпропетровською митницею ДФС.

Представник Дніпропетровської митниці ДФС вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі.

Представники публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» заперечують проти вимог апеляційної скарги з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» та фірмою «JUGOHROM FERROALLОYS DOOEL Jegunovсe», Республіка Македонія укладено зовнішньоекономічний контракт від 19 лютого 2013 року № 13-0473-12, за умовами якого позивачем придбано товар зі змістом феросиліцію FeSi 65% на умовах DAP - ст. Правда Придніпровської залізниці.

17 січня 2014 року для здійснення митного контролю та митного оформлення товару, а саме феросиліцій FeSi 65% з вмістом Si-65,80%, фракція 0-120 мм, призначений для розкислення сталі у конверторному цеху публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» подано митну декларацію № 110010000/2014/020020. Разом з митною декларацією надано наступні документи: картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами; залізнична накладна для внутрішнього сполучення; міжнародні автомобільні накладні (CMR); коносамент (Bill of Lading); вантажна відомість (Cargo Manifest); некласифікований комерційний документ; документи, що підтверджують вартість перевезення товару; розрахунок ціни (калькуляція); рахунок-фактура (інвойс); пакувальний лист; страховий поліс; додаткова угода №1; зовнішньоекономічний контракт від 19 лютого 2013 року № 13-0473-12 та специфікація № 10; договір про перевезення; довідка про проведення декларування валютних цінностей; інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю; резервна позиція 915; сертифікат з перевезення (переміщення) товару форми EUR.1; сертифікат переміщення BG001007; біржова інформація від 19 грудня 2013 року; відвантажувальні специфікації; лист CRU від 16 квітня 2013 року; сертифікати якості; копії митних декларацій країни відправлення R5095; митна декларація №110010000.2014.020020 від 17 січня 2013 року.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно записів, вчинених відповідачем на зворотному боці аркуша декларацій митної вартості від 17 січня 2014 року, в результаті здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, встановлено, зокрема:

- пунктом 2.2 зовнішньоекономічного контракту від 19 лютого 2013 року № 13-0473-12 ціна товару розраховується на підставі офіційної публікації CRU Monitor bulk ferroalloys на сайті http://www.cruonline.crugroup.com. за формулою EU CRU spot price (EUR) для місяця, що передує місяцю відвантаження (перерахований на базовий відсоток феросиліцію 65%) плюс 7,5%. Надана декларантом, відповідно до листа «CRU» б/н від 16 квітня 2013 року, біржова інформація CRU Monitor bulk ferroalloys за грудень стосується цін на феросиліцій із вмістом кремнію 75%, тому не може бути використана для підтвердження митної вартості імпортованого товару «Феросиліцій FeSi 65% з вмістом Si-65,74%». Враховуючи, що відсотковий вміст кремнію у різних марках феросиліцію може бути від 30 до 90%, відсутність документально підтвердженої інформації про конкретну марку унеможливлює проведення перерахування вартості на базовий відсоток з урахуванням умов зовнішньоекономічного контракту. Таким чином, надана декларантом біржова інформація CRU Monitor bulk ferroalloys за грудень не може бути використана для підтвердження митної вартості імпортованого товару «Феросиліцій FeSi 65% з вмістом Si-65,74%»;

- пунктом 2.5 зовнішньоекономічного контракту від 19 лютого 2013 року № 13-0473-12 визначено, що вартість пакування та маркування включено до вартості товару, але розрахунок собівартості ФС 65% від 25 листопада 2013 року не містить відомостей щодо зазначеної складової;

- надане страхове свідоцтво від 30 грудня 2013 року № RUGGNA02959-113/09 на морське перевезення містить вагові показники, що не відповідають наявному вантажу. Зазначене не дозволяє використати надане страхове свідоцтво для розрахунку заявленої митної вартості, що унеможливлює проведення обчислення фактичних сум страхових внесків, які є складовою заявленої митної вартості;

- у підтвердження транспортної складової (108 євро/тону) декларантом надано контракт щодо надання транспортних послуг від 20 лютого 2013 року № М2/2002/13, що містить лише узагальнені відомості та інвойс на переміщення товару та рахунок-фрахт. Відповідно до пункту 4 договору на здійснення транспортно-експедиційного обслуговування від 20 лютого 2013 року № М2/2002/13 послуги експедитора оплачуються компанією «JUGOHROM FERROALLOYS DOOEL Jegunovce» на підставі рахунків по узгодженим ставкам; рахунки повинні бути оформлені в валюті Євро. Декларантом надані рахунки на оплату послуг перевезення на різних відрізках маршруту виставлені експедитору субпідрядниками як в Євро так і в дол.США: інфойс на переміщення товару «Феросиліцій FeSi 65%» від 18 грудня 2013 року № 626-231-0001-13 на умовах FCAJegunovce - DAP Burgas, виставлений CAMELOT RESOURCES AG третьою стороною - NAVIMAR Ltd та містить вагові показники, що не відповідають наявному вантажу. Рахунки експедитора в оплату послуг за договором від 20 лютого 2013 року до митного оформлення не надавались, що унеможливлює проведення обчислення фактичного рівня транспортної складової вартості товару з урахуванням вартості послуг експедирування. Враховуючи зазначене, наявні підстави вважати про неврахування у повному обсязі транспортної складової заявленої декларантом митної вартості товару з урахуванням вартості послуг експедирування;

- коносамент від 31 грудня 2013 року № 2 містить відомості щодо сторони, яку необхідно повідомити - «ATLAS» Maritime Agtncy, але жодних визначень з приводу зазначеного підприємства та його відносин з публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» або «JUGOHROM FERROALLOYS DOOEL Jegunovce» стосовно імпортованого вантажу декларантом не надано;

- декларація країни відправлення надана без перекладу та не містить ознак, що дали б змогу ідентифікувати їх з імпортованою партією товару.

У зв'язку з виявленими недоліками декларанту запропоновано надати наступні документи: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; переклад копії митної декларації країни відправлення.

Публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» надані додаткові документи: рахунок на перевезення та висновок експерта торгово-промислової палати. При цьому, також зазначено, що інші документи надати немає можливості

Дніпропетровською митницею Міндоходів винесено рішення про коригування митної вартості товару від 17 січня 2014 року №110010000/2014/600002/1, яким визначено митну вартість в розмірі - 1,6098 EUR/кг на підставі наявних у митниці відомостей із застосуванням методу 2(г) відповідно до статті 64 Митного кодексу України. При цьому, у графі 33 рішення про коригування заявленої митної вартості зазначено причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються. Також, зазначено про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів, відповідно до вимог статей 59-61 Митного кодексу України.

На підставі рішення про визначення митної вартості товару від 17 січня 2014 року, Дніпропетровською митницею Міндоходів видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 17 січня 2014 року № 110010000/2014/20001.

В подальшому, на підставі заяви позивача про надання дозволу на митне оформлення вантажу під фінансову гарантію декларанта зі сплатою податків і зборів до Держбюджету України, митницею прийнято рішення щодо можливості випуску ввезеного товару у вільний обіг під обрані гарантійні зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, що під час дії гарантійних зобов'язань, позивачем до Дніпропетровської митниці Міндоходів надано лист від 05 березня 2014 року № 062Д/250, на який Дніпропетровською митницею Міндоходів надано відповідь від 12 березня 2014 року №1631/04-50-52 про відмову у задоволенні вимог позивача щодо відкликання рішення про підвищення митної вартості від 17 січня 2010 року.

Статтею 49 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Статтею 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому, частиною 3 статті 53 Митного кодексу України визначено, що орган доходів і зборів має право вимагати надання (за наявності) протягом 10 календарних днів додаткових документів, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.

Відповідно до статті 337 Митного кодексу України, перевірка документів та відомостей, які подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато-логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Статтею 55 Митного кодексу України передбачено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статтей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій, митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією, за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статтей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю, відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом, відповідно до вимог встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Статтею 58 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Розрахунки, згідно із цією статтею, робляться лише на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню. При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що пунктом 2.2 зовнішньоекономічного контракту від 19 лютого 2013 року № 13-0473-12 вартість на товар розраховується на підставі офіційної публікації CRU Monitor bulk ferroalloys на сайті http://www.cruonline.crugroup.com за формулою CRU spot price (EUR) для місяця, що передує місяцю відвантаження (перерахований на базовий відсоток феросиліцію 65%) плюс 7,5%.

При цьому, твердження митного органу, що надана декларантом, відповідно до листа «CRU» від 16 квітня 2013 року, біржова інформація CRU Monitor bulk ferroalloys станом на грудень стосується цін на феросиліцій не може бути використана для підтвердження митної вартості імпортованого товару «Феросиліцій FeSi 65% з вмістом Si-65,80%», оскільки відсотковий вміст кремнію у різних марках феросиліцію може бути від 30% до 90%, а відсутність документального підтвердження про конкретну марку унеможливлює проведення перерахування вартості на базовий відсоток з урахуванням умов зовнішньоекономічного контракту, є помилковими, оскільки умовами пункту 1.1 Специфікації від 19 лютого 2013 року №10 визначено параметри товару, а саме: феросиліцій FeSi65 в кількості 490,00МТ, хімічний склад: вміст C max 0,2%, вміст P max 0,05%, вміст Si min 65%, вміст S max 0,04%, вміст Al max 2,5%, де (С-вуглець, P- фосфор, Si-кремній, S - сірка, Al - алюміній (за даними періодичної системи хімічних елементів Д.І.Менделєєва)).

Таким чином, умовами контракту та специфікацією № 10 сторони визначилися, що постачання феросиліцію відбудеться саме з вмістом кремнію Si - 65%. Відповідно, при митному оформленні товару публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» визначена його митна вартість як такого, що має вміст кремнію 65%.

Вартість товару, задекларована позивачем, за інвойсом від 19 грудня 2013 року № 01-10-01048 від компанії «JUGOHROM FERROALLOYS DOOEL Jegunovce» та специфікацією від 05 грудня 2013 року №10 до зовнішньоекономічного контракту складає 1034,15 Євро/тону на умовах поставки DAP - ст. правда Придніпровська залізниця.

Відповідно до пункту 2.2 зовнішньоекономічного договору від 19 лютого 2013 року № 13-0473-12 ціна товару розраховується на підставі офіційної публікації «CRU Monitor bulk ferroalloys» на Інтернет сайті http://www.cruonline.crugroup.com на підставі доданої формули: EU CRU spot price (EUR) для місяця, що передує місяцю відвантаження (перерахований на базовий відсоток феросиліцію 65%) плюс 7,5%.

При цьому, згідно наданої декларантом до митного оформлення копії інформаційного листа CRU The independent authority від 16 квітня 2013 року для компанії «JUGOHROM FERROALLOYS DOOEL Jegunovce», розміщена в публікації «CRU bulk ferroalloys Monitor» інформація про вартість феросиліцію з відсотковим вмістом кремнію 75%. У зв'язку з чим, 16 грудня 2013 року компанія «JUGOHROM FERROALLOYS DOOEL Jegunovce» здійснила розрахунок собівартості товару «феросиліцій ФС 65%», відповідно до якого собівартість товару (без врахування прибутку) на умовах поставки DAP станція Правда м. Дніпродзержинськ, Україна, складає 1018,49 Євро/тону.

Загальна вартість товару, зазначена у наданому до митного оформлення інвойсі від 19 грудня 2013 року № 01-10-01048 складає 506.710,75 Євро, що відповідає фактично задекларованій, у п.22 митної декларації №110010000/2014/020023, вартості партії товару.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що в даному випадку поставка товару здійснена за ціною 1034,15 Євро/тону, тобто не нижче розрахованої виробником собівартості, таким чином, використання заявленої митної вартості, як дійсної вартості товару, є правовірним.

Крім того ціна товару підтверджена висновком експерта від 03 березня 2014 року № ГО-815, а саме: ціна феросиліцію 65 становить 1034,15 Євро/мт на умовах поставки DAP - м. Дніпродзержинськ.

При цьому, твердження відповідача про те, що ціна спірного товару занижена не відповідає дійсності, оскільки і умовами контракту і висновком експерта підтверджується, що ціна на товар визначається за формулою, визначеною сторонами в Контракті та складає 1034,15 Євро/мт., а різні періоди поставки товару не можуть порівнюватися між собою за вартістю 1 тони, оскільки товар не має твердої ціни і узгоджується сторонами окремо щодо кожної поставки шляхом підписання специфікації.

Крім того, митним органом при порівнянні розрахунків собівартості феросиліцію походженням з Македонії здійснював порівняння з ціною на російське вугілля та кокс, що суперечить діючому законодавству.

Щодо твердження відповідача, що надані до митного оформлення інвойс виробника № 01-10-01048, пакувальний лист та сертифікати якості датовано 19 грудня 2013 року, що не кореспондується з датами відвантаження партії товару для експорту в Україну та не відповідає відомостям про товарно-супровідні документи, зазначені у міжнародних товаротранспортних накладних (CMR) на переміщення товару, то слід зазначити, що на виконання умов специфікації від 05 грудня 2013 року № 10, якою передбачено постачання товару в січні, для своєчасного виконання зобов'язань за контрактом від 19 лютого 2013 року № 13-0473-12 відбулося відвантаження товару в грудні 2013 року. Тому документи, що супроводжували товар датовані груднем 2013 року на поставку товару в січні.

Отже, надані позивачем документи відповідають положенням пункту 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України щодо достовірності відомостей про визначення митної вартості, які повинні базуватись на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, у зв'язку з чим застосування митним органом резервного методу визначення митної вартості є безпідставним.

Також, не можна погодитись з доводами митниці про неможливість застосування першого методу визначення митної вартості з огляду на виявлені невідповідності у поданих позивачем документах та оскільки надана, відповідно до листа «CRU» від 16 квітня 2013 року, біржова інформація стосується цін на товар феросиліцій із вмістом кремнію 75%, тому не може бути використана для підтвердження митної вартості товару «Феросиліцій FeSi 65% з вмістом Si-65,80%», так як позивачем документально підтверджено ціну товару.

Так, за даними біржової інформації EU CRU SPOT PRJSE (EUR) вартість феросиліцію в листопаді становить -1110 EUR/т/.

Згідно роз'яснень редактора CRU bulk Ferroalloys Monotor в біржовій інформації вказано ціну на феросиліцій 75. Відповідно, базовий відсоток феросиліцію 65% складає 14,8, що вбачається з розрахунку: 1110:75=14,8 (вартість 1т феросиліцію з вмістом кремнію 1%). Таким чином, вартість 1 т феросиліцію 65 складає 1034,15 EUR, що вбачається з розрахунку: 14,8*65+7,5% =1034,15 EUR (вартість феросиліцію 65).

Крім того встановлено, що заявлена позивачем митна вартість товару не є меншою, ніж ціна виробника.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку що Дніпропетровською митницею Міндоходів прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 17 січня 2014 року №110010000/2014/600002/1 з порушенням норм чинного законодавства.

Також підлягає скасуванню картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску товару від 17 січня 2014 року №110010000/2014/20001, оскільки скасування рішення про коригування митної вартості товару має наслідком скасування і картки відмови.

Щодо позовних вимог про повернення зарезервованих Дніпропетровською митницею Міндоходів коштів у сумі 613081,17 грн., слід зазначити, що процедура повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, у тому числі у випадках, зазначених у статті 264, частини четвертій статті 284 Митного кодексу України та в міжнародних договорах України визначено Порядком повернення платником податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Держмитслужби України від 20 липня 2007 року № 618.

Так, відповідно до пункту 1 розділу ІІІ зазначеного Порядку, для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою. Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» до Дніпропетровської митниці Міндоходів з відповідною заявою не зверталося, то вимоги про повернення зарезервованих коштів у сумі 613081,17 грн. задоволенню не підлягають.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо часткового задоволення позовних вимог публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського».

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 червня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: О.О. Круговий