Справа № 808/1046/15
Суддя: Дуляницька Світлана Мефодіївна
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 808/1046/15

07 квітня 2015 року 10год. 32хв. м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Дуляницької С.М., за участю секретаря судового засідання Ширшова А.А. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Бєлік Г.Ю.

відповідача: представник ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Запорізького міського центру зайнятості

до ОСОБА_2
про стягнення коштів , -
ВСТАНОВИВ :

Позивач - Запорізький міський центр зайнятості - звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів в сумі 9464,87 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 05.03.2014 ОСОБА_2 звернулася до позивача як така, що шукає роботу. Наказом від 11.03.2014 відповідачу було надано статус безробітної з 05.03.2014, з 12.03.2014 відповідачу було призначено виплату допомоги по безробіттю. Під час розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення встановлено, що з роботи за сумісництвом в Житлово-будівельному кооперативі "Строитель" відповідач звільнена лише 06.03.2014. А відтак, відповідач під час одержання допомоги по безробіттю своєчасно не подала відомості, що впливають на умови виплати допомоги. Просить стягнути з відповідача суму виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила. Вказала, що дійсно працювала за сумісництвом в Житлово-будівельному кооперативі "Строитель". Про те, що вона була звільнена з вказаного підприємства лише 06.03.2014 не знала, оскільки вважала себе звільненою з 01.03.2014 року. Наразі ніде не працює, будь-яких доходів не має.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши подані позивачем письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволені адміністративного позову слід відмовити з огляду на таке.

ОСОБА_2 05.03.2014 звернулася до Запорізького міського центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного (а.с.16).

Наказом від 11.03.2014 № НТ140311 відповідачу надано статус безробітного; наказом від 12.03.2014 № НТ140312 відповідачу призначено допомогу по безробіттю з 12.03.2014 по 06.03.2015 (а.с.19-20).

Позивачем проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, результати якого оформлено актом від 30.09.2014 №539 (а.с.17). В ході розслідування встановлено, що відповідач під час надання їй статусу безробітного, мала трудові відносини із Житлово-будівельним кооперативом "Строитель".

Відповідачу поштою направлено претензію від 15.12.2014 №4537/07-05 про повернення коштів (а.с.23).

У зв'язку з не поверненням коштів відповідачем, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про зайнятість населення" (в редакції, що діяла на дату виникнення спірних правовідносин), до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. З наведеного визначення вбачається, що необхідними критеріями приналежності до зайнятого населення, зокрема, є: праця за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством та отримання доходів від такої зайнятості.

Відповідно до п. 2 ст. 1 Закону України "Про зайнятість населення", безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Будь-яких доказів отримання ОСОБА_2 у період після 05.03.2014 заробітку або інших передбачених законодавством доходів (в тому числі і від Житлово-будівельного кооперативу "Строитель"), суду не надано.

Окрім того суд зауважує, що з матеріалів справи вбачається, що допомога по безробіттю відповідачу призначена лише з 12.03.2014 року, тобто, вже після припинення трудових відносин з Житлово-будівельним кооперативом "Строитель".

Суд звертає увагу, що держава гарантує соціальний захист громадян, що включає право на забезпечення їх у разі безробіття з незалежних від них обставин. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (ст. 46 Конституції України).

Статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду наданих позивачем доказів вбачається, що ОСОБА_2 06.03.2014 року звільнена з посади прибиральниці, на момент прийняття наказу від 11.03.2014 № НТ140311 про надання статусу безробітного, не мала заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна була приступити до роботи.

Враховуючи, що Запорізьким міським центром зайнятості не надано будь-яких доказів того, що ОСОБА_2 після надання їй статусу безробітного та під час отримання допомоги по безробіттю отримувала інші доходи, або мала будь-яку роботу, за яку отримувала кошти на прожиття, а також враховуючи, що трудовий договір з Житлово-будівельним кооперативом "Строитель" розірвано 06.03.2014 (тобто, до призначення допомоги по безробіттю), суд відмовляє у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М.Дуляницька