Справа № 497/535/15-а
Суддя: Кравцова А. В.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/535/15-а
Провадження № 2-а/497/25/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2015 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання - Суйчимезова Х.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2,

представника відповідача - Парушевої Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Болград адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області про призначення пенсії на пільгових умовах,

ВСТАНОВИВ:

06.03.2015року до суду з вищезазначеним адміністративним позовом звернувся за захистом своїх прав гр.ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яким просив визнати за ним право на пенсію за віком на пільгових умовах, зобов'язавши Управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області призначити йому, позивачу, з 21.11.2014р. - з дня звернення до пенсійного фонду та набуття ним такого права, пенсію за віком на пільгових умовах як трактористу-машиністу, що був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції відповідно до ст.13ч.1п."в" Закону України "Про пенсійне забезпечення", та визнати протиправними і скасувати: рішення комісії з розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства про пенсійне забезпечення УПФУ у Болградському районі Одеської області від 30.01.2015року за №33 - щодо відмови йому, позивачу, в підтвердженні стажу роботи на посаді тракториста-машиніста, необхідного для призначення пенсії на пільгових умовах; а також рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області від 26.12.2014року (протокол №12) - щодо відмови йому, ОСОБА_1, в підтвердженні стажу роботи на посаді тракториста-машиніста, необхідного для призначення пенсії на пільгових умовах.

В обґрунтування та підтвердження позовних вимог позивач надав суду відповідні письмові докази, запросив свідків.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що він, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, що постійно проживає у АДРЕСА_2, в період з 1984р. по 2004р. працював трактористом-машиністом спочатку у колгоспі «Світанок», потім, після його реорганізації, - у КСП/СВК «Дмитрівка», що у с.Дмитрівка Болградського району Одеської області, але, дізнавшись про своє право на пільгову пенсію, лише після виповнення йому 58 років, і звернувшись 21.11.2014року до відповідного пенсійного фонду за оформленням пенсії на пільгових умовах, отримав відмову у формі рішень комісій районного та головного Управлінь пенсійного Фонду, - у зв'язку з відсутністю пільгового стажу з посиланням на те, що йому не вистачає відповідного стажу.

Відповідачі - Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області, надіслали суду письмові заперечення на позов, в якому просили відмовити позивачу в його позовних вимогах як у незаконних та необґрунтованих, стверджуючи, що в позивача відсутній пільговий стаж в повному обсязі, оскільки, згідно витягу з роз'яснювального листа Міністерства соціального захисту населення від 03.11.1993р. №02-80орг., - не призначається пенсія за п.«в»ст.13 ЗУ №1788-ХІІ у випадку, коли за одним трактором, що працює у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспі, закріплено два трактористи; а, згідно зі шляховими листами - документами, що підтверджують безпосередню зайнятість позивача у виробництві сільськогосподарської продукції, зазначено, що за одним трактором було закріплено два трактористи, тому відмовлено позивачу у підтвердженні періоду його роботи на посаді тракториста-машиніста з 01.01.1984 по 31.12.2004 року; крім того, документи про підтвердження страхового стажу позивача підтверджують лише наявність такого стажу обсягом 23р.08міс.17днів., пільговий стаж відсутній, - що було виявлено актом зустрічної перевірки та висновками відповідної комісії Фонду, а підтвердження характеру роботи та умов праці на підставі показань свідків не допускається.

У судовому засіданні позивач підтримав доводи позову, просив його задовольнити, стверджуючи, що усе життя працював у колгоспі - спочатку рядовим, у колгоспі «Світанок», потім, після його реорганізації, - у КСП/СВК «Дмитрівка» трактористом-машиністом, що у АДРЕСА_1, оскільки усе життя прожив у цьому селі, вказані господарства займалися вирощуванням сільськогосподарської продукції - городини, зернових, винограду, та тваринництвом - мали великі ферми в яких вирощувалася велика рогата худоба, вівці, тому він брав участь у вирощуванні сільськогосподарської продукції: обробляв поля - оранка землі, посів та збирання зерна, протравлювання винограду, обслуговування ферм - вивезення навозу, доставка кормів, ремонт та обслуговування тракторів і колісних причепів до нього, на період збирання зернових і буряків працював на комбайні. Той факт, що на тракторі було закріплено два трактористи не означає, що він не відпрацьовував свою норму трудоднів - майже завжди працювати доводилося понаднормово, але це не фіксувалося тоді - рахівникам це заборонялося керівництвом з-за вимог законодавства про працю, але, хоча і удвох, але трактористи працювали не 8 а 16 і бувало більше годин, або один - 8-10 (при протравлюванні - 6) годин, а після нього, на тому ж тракторі таку ж повноцінну зміну працював другий тракторист - тобто, трактор в день відпрацьовував дві, або більше зміни, тому і було закріплено за одним трактором два трактористи - такого не було, щоб пів зміни працював один, а пів зміни - інший тракторист; бувало, що працювали на деяких роботах через день, але по 12-16-18годин, завжди виробляли трудодні (людинодні). Щодо відпусток - так їх надавали взимку і то майже не доводилося відпочивати - виходили ремонтувати і доводити до ладу техніку. Господарство було дуже велике і об'єм роботи був у кожного тракториста чималенький.

Характер роботи позивача підтвердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Представник відповідача - Управління пенсійного Фонду України у Болградському районі Одеської області підтримав письмові заперечення відповідачів, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, пославшись на обґрунтування, зазначені у запереченнях, та наполягаючи на тому, що в позивача відсутній необхідний стаж тракториста-машиніста, і, крім того, недостатньо загального, страхового стажу, виходячи навіть з записів у трудовій книжці, де зафіксовано, що позивач не відпрацьовував повний польовий період, оскільки кількість трудоднів (людиноднів), зазначених у книжці, в деякі роки менша за кількісну норму.

Представник відповідача - Головного управління ПФ в Одеській області надав суду заяву про слухання справи за його відсутністю.

Вислухавши у судовому засіданні сторони, представників, свідків, вивчивши надані суду матеріали та дослідивши докази, надані сторонами, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині характеру роботи позивача, проте вимоги задоволенню не підлягають з-за недостатньої кількості в позивача страхового та спеціального стажу.

Так, відповідно до ст.13 п. «в» Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Статтею 62 цього ж Закону передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 12.08.1996 №637 затверджено «Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або записів в ній», п.3 якого визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки з наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання, та інші документи, які містять відомості про періоди роботи, п.20 «Порядку» визначається, що підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. В разі, якщо документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків, а п.25 передбачено, що в тих випадках, коли періоди роботи зараховуються до трудового стажу на підставі показань свідків, один з яких свідчить про роботу заявника за більший період, ніж інші, встановленим вважається період, який підтверджений двома або більше свідками.

З наданих суду доказів вбачається, що, відповідно до записів трудової книжки колгоспника, заповнення якої розпочате 30 липня 1966 року, позивач ОСОБА_1, 18.09.1956р. народження, свою трудову діяльність розпочав у колгоспі підлітком, як пояснив позивач у судовому засіданні - підсобником, виконуючи кількість людиноднів, що була меншою за встановлений мінімум. З 1971 року він вказаний у трудовій книжці таким, що вступив до членів колгоспу - с.х.артіль «Рассвєт», с.Дмитрівка, згідно архівної довідки від 27.04.2015року підтверджується його стаж роботи у КСП/СВК «Дмитрівка» Болградського району Одеської області - з 1971 по 1975р.р. та з 1979 по 1983р.р.; у 1983 року Позивач значиться рядовим, знову не виконуючи мінімум людиноднів, проте, починаючи з 1984р. - працював трактористом колгоспу «Рассвєт», працював на цій посаді до 1992року включно, виконуючи, в середньому, норми людиноднів на рік - лише у 1987р. не виконав норму людиноднів, тобто, не відпрацював повний польовий період, щодо поважності причини невиконання норми питання не розглядалося.

28.11.1992року, у зв'язку з реорганізацією, Позивач був переведений на роботу з колгоспу «Рассвєт» до КСП «Рассвєт» - також трактористом, де працював до 2004року включно трактористом, недовиконавши норми людиноднів лише у 1996, 2000 і 2002роках; згідно записів у трудовій книжці був звільнений з членів СПК «Дмитрівка» 01.11.2006року.

Архівними довідками Болградської районної ради Одеської області від 20.10.2014року №№05-26/813 і /814 - підтверджений стаж роботи позивача згідно розрахунково-платіжних відомостей за вищевказані періоди, згідно трудової книжки, з чого також вбачається, що Позивачем не виконано повного обсягу людиноднів у 1987, 1996, 2000 і 2002роках, тому не можна визнати, що позивач в ці роки відпрацював повний польовий період. Крім того, починаючи з 2004 року трудовий стаж нараховується особі згідно і пропорційно внесків, що надходили до Пенсійного Фонду на рахунок особи.

Згідно посвідчення тракториста-машиніста НОМЕР_1 (а.с.12) та свідоцтва про закінчення курсів трактористів, Позивач отримав спеціальність «тракторист» 08.04.1986року.

Позивач працював саме на посаді тракториста у АДРЕСА_1, оскільки на твердження позивача і свідків він у сільськогосподарському підприємстві - колгоспі «Рассвєт» та у його правонаступниках - КСП «Рассвєт», і у СВК «Дмитрівка» ніким, окрім трактористом, не працював в період з 1984 до 2004року, і не обіймав інших посад.

Таким чином суд дійшов висновку, що характер трудової діяльності Позивача у колгоспі (потім - у його правонаступниках) підтверджений представленими суду доказами, тобто, позивач насправді працював саме трактористом і безпосередньо виконував роботи, пов'язані з виробництвом сільськогосподарської продукції - м'яса, молока, вирощування зернових, збирання їх комбайном, ремонтом тракторів і його причепами, тощо; проте стаж роботи Позивача не відповідає вимогам ст.13 п. «в» Закону України «Про пенсійне забезпечення» щодо наявності загального стажу роботи - не менше 25 років, з них не менше 20 років на роботі трактористом.

Доводи Відповідачів про те, що Позивачу недостатньо стажу роботи Позивача в якості тракториста-машиніста, зайнятого виробництвом сільськогосподарської продукції для отримання пенсії на пільгових умовах, підтверджені документально результатами зустрічної перевірки, не спростовані наданими суду доказами позивача. Крім того, згідно наданих суду доказів - пояснень свідків, самого позивача, та архівними довідками Болградської районної ради Одеської області, виданих на підставі розрахунково-платіжних відомостей розрахунків з трактористами та членами колгоспу, КСП «Рассвєт», СВК «Дмитрівка» і путьових листів трактористів його правонаступників, вбачається підтвердження лише характер роботи позивача, але не спростовують висновків відповідачів щодо відсутності достатнього загального та спеціального стажу роботи згідно розрахунків.

Тому суд дійшов висновку, що висновки комісії з розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства про пенсійне забезпечення УПФУ у Болградському районі Одеської області від 30.01.2015року за №3 - щодо відмови позивачу в підтвердженні стажу роботи на посаді тракториста-машиніста, необхідного для призначення пенсії на пільгових умовах; та висновок комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області від 26.12.2014року (протокол №12) - щодо відмови позивачу в підтвердженні стажу роботи на посаді тракториста-машиніста, необхідного для призначення пенсії на пільгових умовах є такими, що відповідають фактичним обставинам, є обгрунтованими і правомірними, тому ці рішення скасуванню не підлягають, оскільки не порушують право Позивача на одержання ним пенсії на загальних підставах по досягненню ним пенсійного віку.

Також вимоги позову про визнання неправомірними дій Управлінь пенсійного Фонду України по відмові у призначенні йому пенсії, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки працівники Управлінь діють на підставі розпоряджень та інструкцій щодо обсягу та правомірності їхніх посадових обов'язків, а Позивачем не надано суду доказів недобросовісного виконання посадовими особами Управлінь пенсійного Фонду України їхніх службових обов'язків, тому не можна визнати дії районного та Головного управлінь пенсійного Фонду Одеської області про відмову у призначенні і нарахуванні певної пенсії такими, що скоєні у супереч Законодавчих актів, до яких відноситься і роз'яснювальний лист Міністерства соціального захисту населення від 03.11.1993р. №02-80орг., згідно з яким вони діяли.

Відповідно до ст.55 Конституції України «Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб; кожен має право звертатися за захистом своїх прав до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини; кожен має право після використання всіх національних засобів правового захисту звертатися за захистом своїх прав і свобод до відповідних міжнародних судових установ чи до відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна; кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань», а, відповідно до ст.6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97, Позивач має право захищати свої права усіма незабороненими Законодавством України способами, у тому числі - шляхом звернення до суду за захистом своїх прав.

Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об'єктивно на підставі вищевикладених письмових доказів, суд дійшов висновку, що, оскільки в позивача відсутнє право на отримання пільгової пенсії відповідно до ЗУ "Про пенсійне забезпечення", - тому позовні вимоги даного адміністративного позову є необґрунтованими і задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.3,8,19,47,55,124 Конституції України, ст.6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", ст.13ч.1п."в" ЗУ "Про пенсійне забезпечення", ст.ст.2,6-9,11-12,41,69, 76,77,79,86,158-163,167,186 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Управління Пенсійного фонду України у Болградському районі Одеської області про призначення пенсії на пільгових умовах, - залишити без задоволення в повному обсязі.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного адміністративного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області протягом 10-ти днів з дня її проголошення, а особами, що не були присутніми під час оголошення - протягом того ж строку з дня одержання її копії.

Суддя А.В.Кравцова