Справа № 696/703/13-а
Суддя: Чебану М. М.
Дата ухвалення: 2013-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 696/703/13-а
№ 2-а/696/61/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2013 року м. Кам'янка

Кам'янський районний суд Черкаської області

у складі: головуючої - судді Чебану М.М.

при секретарі - Ромашині І.В.

за участі позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам'янка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Кіровоградській області (вул.Тобілевича, 31, м. Кіровоград, 25013)

про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

встановив :

ОСОБА_1 звернувся до Кам'янського райсуду Черкаської області з адміністративним позовом до Управління ДАІ УМВС України в Кіровоградській області і просив скасувати, як незаконно винесену, постанову інспектора ВДАІ Олександрівського РВ УМВС України в Кіровоградській області серії СА № 226080 від 23.04.2013 року в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що відносно нього посадовою особою суб'єкта владних повноважень 23.04.2013 року складений протокол про адміністративне правопорушення, на підставі якого винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, згідно якої позивача визнано винним у тому, що 23.04.2013 року о 13 год. 45 хв. по 255 км автодороги Київ - Знам'янка він, керуючи автомобілем ЗАЗ 1103307, д.н.з. НОМЕР_1, рухався по дорозі, яка має дві смуги в одному напрямку, по крайній лівій смузі при вільній правій, чим допустив порушення вимог п.п. 11.2, 11.5 Правил дорожнього руху України.

Позивач вважає, що з його боку ніяких порушень правил безпеки дорожнього руху не було допущено, при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення було грубо порушено його право на захист, гарантоване ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності такою, що е відповідає фактичним обставинам справи, винесену з порушенням норм матеріального та процесуального права, без з'ясування і доведеності винуватості особи, а тому просив її скасувати та закрити провадження у зв'язку з відсутністю в його діях ознак адміністративного проступку.

2

Також посилався на те, що на розгляді справи не був присутній, про місце і час слухання його не повідомили, а про винесену постанову дізнався з запізненням у зв'язку зі стаціонарним лікуванням в Черкаському обласному госпіталі для інвалідів Великої Вітчизняної війни, просив поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві, просив суд адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи був сповіщений належним чином.

Вислухавши позивача ОСОБА_1, свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків та судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Виходячи зі змісту ст.ст. 3, 17 КАС України відносини, що склалися між сторонами є публічно-правовими.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади і їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Правові засади діяльності органів внутрішніх справ України та їх посадових осіб встановлено Закону України "Про міліцію" № 565-ХІІ від 20.12.1990 року.

Основними завданнями міліції є забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів. Діяльність міліції будується на принципах законності, гуманізму, поваги до особи, соціальної справедливості.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки врегульовано Законом України "Про дорожній рух" № 3353-ХІІ від 30.06.1993 року. Статтею 52 цього Закону на органи Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України покладено здійснення контролю у сфері безпеки дорожнього руху.

Відповідно до Законів України "Про міліцію" та "Про дорожній рух" розроблено та затверджено наказом МВС України № 111 від 27.03.2009 року Інструкцію з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС (далі Інструкція), яка визначає завдання та функції працівників підрозділів дорожньо-патрульної служби, що здійснюють нагляд за дорожнім рухом, взаємовідносини з учасниками дорожнього руху, дії під час отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду та порушень правил, норм і стандартів у сфері безпеки дорожнього руху.

Як встановлено у судовому засіданні, постановою інспектора ВДАІ Олександрівського РВ УМВС серії СА № 226080 від 23.04.2013 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та визнано винним у порушенні п.п. 11.2, 11.5 ПДР України з одночасним накладенням стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

3

З постанови вбачається, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності є зафіксований у протоколі серії АГ 2 № 635951 від 23.04.2013 року факт порушення Правил дорожнього руху України.

Позивач ОСОБА_1 при складанні протоколу від дачі пояснень відмовився, а тому суд вважає, що на час складання адміністративних матеріалів у інкримінованому правопорушенні він вину не визнав.

Відповідно до змісту винесеної постанови, а саме відомостей про долучені до неї додатки, єдиним доказом для визнання провини позивача являвся зміст протоколу, з яким останній не погоджувався. В порушення вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП інші докази провини ОСОБА_1 належним чином не були зібрані, оцінка їм не надана.

З показань свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 вбачається, що коли працівник ВДАІ складав протокол, інших цивільних громадян, крім них і ОСОБА_1, не було, постанова про накладення адміністративного стягнення на місці не складалась.

Суд знаходить підтвердженою у судовому засіданні обставину, що під час винесення постанови було грубо порушено право позивача на захист та ознайомлення з матеріалами справи, так як у складених адміністративних матеріалах відсутні дані про те, що ОСОБА_1 був належним чином сповіщений про час і місце слухання справи, та міг бути присутнім на її розгляді.

Згідно ст. 280 КУпАП орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язані з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку уповноважений орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці обставини встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення з поясненнями свідків.

За змістом ст.71 КупАП в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на долучені до позову копії медичних документів, позивачу слід поновити строк на оскарження постанови, як такий що порушений з поважних причин, тобто у зв'язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні у медичному закладі.

4

Відповідачем не надано доказів правомірності винесення стосовно позивача постанови у справі про адміністративне правопорушення, докази його винуватості та дотримання норм процесуального законодавства у адміністративних матеріалах відсутні, а тому позов слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 3, 4. 6-9, 10-12, 17, 18, 41, 71, 104-107, 128, 158-163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства, ст.ст. 245, 247, 251, 268, 285, 287, 288, 289, 292, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про застосування адміністративного стягнення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Кіровоградській області(вул.Тобілевича, 31, м. Кіровоград, 25013) про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову інспектора ВДАІ Олександрівського РВ УМВС України в Кіровоградській області серії СА № 226080 від 23.04.2013 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладення штрафу в розмірі 425 грн. - скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: