Справа № 2а/754/242/14 (754/4754/14-а)
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2015-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" травня 2015 р. м. Київ К/800/44314/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Малиніна В.В.,

Ситникова О.Ф.,

провівши в порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій протиправними, зобов'язання нарахувати та виплатити допомогу на оздоровлення,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на постанови Деснянського районного суду міста Києва від 10 червня 2014 року та Київського апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 пред'явив у суді в суді позов до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації (далі - УПСЗН), Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити щорічну допомогу на оздоровлення, у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, відповідно до частини першої статі 48 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-XII) за період з 1996 року по 2013 рік, що дорівнює 85 розмірам мінімальних заробітних плат, а також в подальшому нараховувати та виплачувати вказану допомогу.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 10 червня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано протиправними дії УПСЗН щодо відмови у проведенні перерахунку та виплаті ОСОБА_4 за 2013 рік щорічної допомоги на оздоровлення, відповідно до положень статті 48 Закону № 796-XII та зобов'язано видати розпорядження про нарахування та виплату щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до статті 48 Закону № 796-XII в розмірі 5 мінімальних заробітних плат за 2013 рік з урахуванням проведених виплат. Зобов'язано Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виплатити ОСОБА_4 щорічну допомогу на оздоровлення, відповідно до статті 48 Закону № 796-XII в розмірі 5 мінімальних заробітних плат за 2013 рік з урахуванням проведених виплат.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2014 року постанову суду першої інстанції скасовано, а в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування в частині відмови рішення суду першої інстанції та рішення апеляційного суду, з направленням справи на новий розгляд.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

За перевіркою матеріалів справи, ОСОБА_4 у позовних вимогах ставив питання про перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за період з 1996 року по 2013 рік, відповідно до частини першої статі 48 Закону № 796-XII.

Постановою суду першої інстанції позовні вимоги задоволено частково та зобов'язано УПСЗН видати розпорядження про нарахування та виплату ОСОБА_4 щорічної допомоги на оздоровлення за 2013 рік, відповідно до статті 48 Закону № 796-XII, а Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат зобов'язано виплатити ОСОБА_4 щорічну допомогу на оздоровлення за 2013 рік з урахуванням проведених виплат. Проте, суд залишив поза увагою позовні вимоги за період з 1996 року по 2013 рік.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, також не розглянув позовні вимоги ОСОБА_4 про перерахунок щорічної грошової допомоги на оздоровлення за період з 1996 року по 2012 роки, відповідно до статті 48 Закону № 796-XII.

Відтак, як вбачається, ці вимоги, взагалі, залишилися поза увагою судів попередніх інстанцій - вони, не з'ясовуючи їх під час розгляду справи, та, відповідно, не обґрунтовуючи у своїх рішеннях, безпідставно відмовили в їх задоволенні, про що свідчить резолютивна частина їх рішень.

З урахуванням процесуальних порушень, допущених судами під час розгляду справи, колегія суддів приходить до висновку, що судові рішення у справі не можна визнати законними й обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд.

Відповідно до частин другої та третьої статті 159 КАС законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки, відповідно до частини першої статті 220 КАС України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, то прийняті у справі рішення обох інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд, під час якого судам слід врахувати наведене та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Відповідно до частини другої статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За викладених обставин та, керуючись статтями 222, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 задовольнити частково.

Постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2009 року та Київського апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2014 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Судді В.В.Швець

В.В.Малинін

О.Ф.Ситников