Справа № 2а-5022/11/1370
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року Справа № 68446/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Ремонтно-інструментальний завод» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 червня 2011 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Яворівському районі Львівської області до Закритого акціонерного товариства «Ремонтно-інструментальний завод» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

04 травня 2011 року Управління Пенсійного фонду України в Яворівському районі Львівської області звернулося до суду з позовом до Закритого акціонерного товариства «Ремонтно-інструментальний завод», яким просило стягнути заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, фінансових санкцій та пені, яка виникла за період з 19 серпня 2009 року по 11 квітня 2011 року в сумі 107912, 94 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07 червня 2011 року, прийнятою у порядку скороченого провадження, позов задоволено повністю.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає, що суд порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити. На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що порушення полягає у тому, що всупереч вимогам ст. 183-2 КАС України вказану справу судом розглянуто в порядку скороченого провадження, чим обмежено процесуальні права відповідача. Крім того, судом не враховано тієї обставини, що в період з 01 травня 2011 року по 07 червня 2011 року ЗАТ «Ремонтно-інструментальний завод» сплатило на користь Управління Пенсійного фонду України в Яворівському районі Львівської області заборгованість на суму 6 734,10 грн., проте позивач про факт платежів суд не повідомив, хоча кошти надійшли на його розрахунковий рахунок.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ЗАТ «Ремонтно-інструментальний завод» є платником страхових внесків, збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та є страхувальником в розумінні Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і відповідно до ст. 17 цього Закону зобов'язане своєчасно нараховувати, обчислювати та сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески до Пенсійного фонду.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків визначено ст. 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663.

Абзацом 1 ч. 6 ст. 20 цього Закону встановлено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. При цьому в разі здійснення протягом базового звітного періоду виплат (виплати доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, страхувальники одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати авансові платежі у вигляді сум страхових внесків, що підлягають нарахуванню на зазначені виплати (дохід). У разі недостатності у страхувальника коштів для здійснення в повному обсязі виплати заробітної плати (доходу) та одночасної сплати відповідних авансових платежів виплата зазначених сум та сплата страхових внесків здійснюється у пропорційних розмірах.

Підпунктами 5.1.4, 5.1.6 зазначеної вище Інструкції передбачено, що страхові внески сплачуються платниками не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення базового звітного періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески.

Згідно ст. 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" спори, що виникають із правовідносин за цим же Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

Частинами 1, 2 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені. Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього ж Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Згідно ч. 5 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за рахунок сум, що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Пунктом 2 ч. 9 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників фінансові санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, у вигляді штрафу у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Згідно п. 4 ч. 9 ст. 106 цього ж Закону, за донарахування територіальним органом Пенсійного фонду або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначених сум за кожний повний або неповний місяць, за який донараховано ці суми.

Пунктом 8.1 "Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", стягнення заборгованості із сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості, або застосування штрафних санкцій.

Як вбачається з матеріалів справи, між Управлінням Пенсійного фонду України в Яворівському районі Львівської області та ЗАТ «Ремонтно-інструментальний завод» укладено договір від 15.09.2009 року про розстрочення сум заборгованості із сплати накладених (нарахованих) штрафів та пені на суму 18 736 грн. через прострочення заборгованості зі сплати страхових внесків на термін з 20.09.2009 року по 20.05.2014 року з можливістю дострокового погашення боргу.

Рішенням Управлінням Пенсійного фонду України в Яворівському районі Львівської області № 3 від 17.12.2009 року достроково розірвано договір про розстрочення сум заборгованості із сплати накладених штрафів та пені від 15.09.2009 року, оскільки підприємством не виконуються умови договору про розстрочення сум заборгованості. Підставою для розірвання договору вказана невчасна сплата чергової частки розстроченої заборгованості зі сплати штрафів та пені.

Крім вказаного, до ЗАТ «Ремонтно-інструментальний завод» на підставі п.2 ч. 9 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за несплату та несвоєчасну сплату застосовано фінансові санкції та нарахована пеня, про що Управлінням Пенсійного фонду України в Яворівському районі Львівської області винесено рішення: № 833 від 17.12.2009 року про застосування штрафу в сумі 106,00 грн. та нарахування пені в сумі 363,00 грн.; № 77 від 20.01.2010 року про застосування штрафу в сумі 36,00 грн. та нарахування пені в сумі 199,70 грн.; № 181 від 21.01.2011 року про застосування штрафу в сумі 547,00 грн. та нарахування пені в сумі 4223,69 грн.; № 594 від 01.10.2010 р. про застосування штрафу в сумі 479,60 грн. та нарахування пені в сумі 3216,52 грн.; №257 від 01.03.2011 року про застосування штрафу в сумі 169,50 грн. та нарахування пені в сумі 1414,64 грн.

Відповідно до поданих платником Розрахунків суми страхових внесків за період з 19 серпня 2009 року по 01 квітня 2011 року ЗАТ «Ремонтно-інструментальний завод» належало до сплати страхові внески на загальну суму 95854, 62 грн.

Нараховані страхові внески платником повністю не сплачені, однак з врахуванням договору розстрочення фінансових санкцій та пені від 15.09.2009 року та з врахуванням вимог ч.5 ст. 106 Закону заборгованість по страхових внесках була зменшена на суму 10 237, 10 грн. Отже, заборгованість із сплати страхових внесків за період з 19.08.2009 по 01.04.2011 року становить 85 617,52 грн., а з врахуванням фінансових санкцій 9995,03 грн. та пені 12300, 39 грн. за ЗАТ «Ремонтно-інструментальний завод» числиться заборгованість в сумі 107912, 94 грн.

В апеляційній скарзі відповідач не вказав жодних заперечень по суті позовних вимог, зокрема, не зазначив про відсутність у нього спірної недоїмки та всупереч вимогам ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України не надав жодних доказів на підтвердження факту необґрунтованості позовних вимог чи їх розміру.

Колегія суддів бере до уваги доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не повідомив належним чином ЗАТ «Ремонтно-інструментальний завод» про дату, час і місце розгляду справи, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про направлення судом відповідачу повісток чи повідомлень, однак зазначає, що відповідач мав право надати суду апеляційної інстанції докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції і у випадку обґрунтованості ненадання їх до суду першої інстанції апеляційний суд міг їх дослідити та надати оцінку.

Крім того, як вбачається з ухвали про відкриття провадження у справі та оскаржуваної постанови, суд першої інстанції розглянув справу в порядку скороченого провадження згідно з ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції помилкового розглянув справу в порядку скороченого провадження, оскільки відповідно до ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, на яку посилається суд, а зокрема п.4 ч.1 зазначеної статті скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження.

Однак, як зазначено вище, сума заборгованості, що виникла внаслідок несплати та несвоєчасної сплати відповідачем страхових внесків до Пенсійного фонду, визначена ним самостійно шляхом подання розрахунків суми страхових внесків, а не визначених Пенсійним фондом, в зв'язку з чим дану справу слід розглядати в загальному порядку, а не в порядку скороченого провадження.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що зазначені вище порушення судом першої інстанції норм процесуального права не призвели до неправильного вирішення справи, а постанову необхідно доповнити мотивами задоволення позову.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції, правильно вирішивши спір по суті, неправильно застосував норми процесуального права, що відповідно до ч. 1 ст. 201 КАС України є підставою для зміни оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 2 ч. 1 ст. 198, п.1 ч.1 ст. 201, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Закритого Акціонерного Товариства «Ремонтно-інструментальний завод» задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 червня 2011 року у справі № 5022/11/1370 за позовом Управління Пенсійного фонду України в Яворівському районі Львівської області до Закритого Акціонерного Товариства «Ремонтно-інструментальний завод» про стягнення заборгованості - змінити, доповнивши мотивами задоволення позову.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

В.В. Святецький