Справа № 758/13674/14-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

13 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Старової Н.Е., Файдюка В.В.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на постанову Подільського районного суду міста Києва від 25 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про зобов'язання провести перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (далі - відповідач) про визнання дій відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії; зобов'язання відповідача провести йому перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, наданої адміністрацією Державної прикордонної служби України.

Подільський районний суд міста Києва своєю постановою від 25 березня 2015 року адміністративний позов залишив без задоволення.

Не погоджуючись з судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Подільського районного суду міста Києва від 25 березня 2015 року та постановити нову про задоволення адміністративного позову. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Київській області і отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с. 24).

Довідкою від 16.05.2012 року № 11/309 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії згідно із постановою КМУ (а.с. 7) підтверджується, що грошове забезпечення позивача також складається і з преміювання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області з заявою про перерахунок пенсії (а.с. 3).

Листом від 29 вересня 2014 року за № 2297/с-01 відповідач фактично відмовив позивачеві у здійсненні перерахунку пенсії (а.с. 4).

З приводу даних спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у строки, встановлені частиною другою статті 51 цього Закону.

Водночас, виходячи зі змісту ч. 3 ст. 63 Закону України № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», єдиною підставою для перерахунку пенсії є фактичне підвищення чи введення нових основних та додаткових видів грошового забезпечення, в тому числі премій для відповідних категорій військовослужбовців.

Постановою КМУ № 1294 від 07.11.2007 року «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» дозволено здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі на менше 10 % посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Отже, премія, яку позивач просить врахувати для обчислення нового розміру пенсії, має тимчасовий характер. Виплата такої премії дозволена за наявності підстав тільки в межах видатків, передбачених у кошторисі МО для грошового забезпечення військовослужбовців на відповідний рік.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду України від 26 лютого 2013 року по справі №21-5а13.

Кабінетом Міністрів України 23 квітня 2012 року прийнято постанову № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» якою установлено з 1 липня 2012 року підвищення до пенсій, призначених до зазначеної дати відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон), крім пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, у розмірі 11 відсотків пенсій, обчислених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону, збільшивши його з 1 вересня 2012 року до 23 відсотків та з 1 січня 2013 року до 35 відсотків. Підвищення до пенсії у разі втрати годувальника встановлюється незалежно від дати її призначення, якщо такому годувальнику призначено пенсію відповідно до Закону до 1 липня 2012 року.

У судовому засіданні встановлено, що в зв'язку з прийняттям вищевказаної постанови позивачу було здійснено підвищення до пенсії з 01.07.2012 року на 11 % (209,24 грн.), з 01.09.2012 року на 23 % (437,50 грн.) та з 01.01.2013 року на 35 % (665,77 грн.) суми основного розміру пенсії.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, оскільки відповідач діяв на підставі та в межах чинного законодавства України, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення а постанова суду першої інстанції - залишенню без змін.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду міста Києва від 25 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Старова Н.Е.

Файдюк В.В.