Справа № 804/1476/14
Суддя: Потолова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2014 р. Справа № 804/1476/14
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Потолової Г.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до 1: Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, 2: Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, в якому просила:
- визнати неправомірною бездіяльність Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо не врахування ОСОБА_1 у довідці про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» станом на 29.09.2011 року з урахуванням винагороди за вислугу років у розмірі 25% посадового окладу з надбавкою за спеціальне звання;
- зобов'язати Криворізьку центральну об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області видати ОСОБА_1 довідку про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» станом на 29.09.2011 року винагороди за вислугу років у розмірі 25% посадового окладу з надбавкою за спеціальне звання;
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2014 року в частині позовних вимог до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, що стосуються зобов'язання Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області видати ОСОБА_1 довідку про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» станом на 29.09.2011 року винагороди за вислугу років у розмірі 25% посадового окладу, провадження у справі закрито.
24.02.2014 року від позивача до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій позивач просить прийняти зміни позовних вимог у наступній редакції:
В обґрунтування заявлених позовних вимог (з урахуванням зміни до позовних вимог) зазначено, що при обчислені пенсії ОСОБА_1, яка вийшла на пенсію державного службовця 29.09.2011 р., Центральною міжрайонною державною податковою інспекцією у м.Кривому Розі Дніпропетровської області була видана довідка, якою заявлена у складі заробітної плати винагорода за вислугу років, отримувана позивачкою при проходженні державної служби у розмірі 20% посадового окладу та про додаткову заробітну плату за останні 60 календарних місяців роботи перед зверненням за пенсією з урахуванням «Інших виплат» до яких віднесені: матеріальна допомога на оздоровлення до щорічної відпустки, вирішення соціально-побутових питань та суми заробітної плати, які виникли у зв'язку із заходами спрямованими на оптимізацію структури заробітної плати відповідно до п.9 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року. Однак, при розрахунку розміру пенсії в порушення ч.1 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідач не затребував від податкового органу довідку про заробіток з урахуванням 25% винагороди за вислугу років та безпідставно не врахував при розрахунку розміру пенсії «Інші витрати». В ході розгляду справи, Криворізькою центральною об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області було видано довідку №1674/10/04-81-05-026 від 11.02.2014 року для перерахунку пенсії позивачки, де було зазначено, що надбавка за вислугу років становить 25% посадового окладу з надбавкою за спеціальне звання. Отже, на підставі зазначеного, позивач вважає дії відповідача такими, що порушують її законні права та інтереси та просить суд зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки №1674/10/04-81-05-026 від 11.02.2014 року з урахуванням 25% винагороди за вислугу років та «Інших виплат».
Відповідач позов не визнав, подав на нього письмові заперечення, в яких зазначав, що позивачем при зверненні до суду не було дотримано шестимісячного строку звернення до суду щодо зобов'язання здійснити перерахунок пенсії позивача.
Сторони у судове засідання не з'явились, були належним чином повідомлені про дату час та місце проведення судового засідання.
Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
За таких обставин, з урахуванням приписів ст.128 КАС України судом на місці ухвалено щодо розгляду справи в порядку письмового провадження.
Суд, розглянувши подані документи і матеріали, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, при розгляді справи виходить з наступного.
Щодо дотримання норм ст.99 КАС України (строк звернення до суду), суд зазначає, наступне.
Згідно ч.2 ст.99 КАС України - для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
З матеріалів справи слідує, що про порушення своїх прав та інтересів позивач повинен був дізнатися 04.09.2013р. - з моменту прийняття Правлінням пенсійного фонду України Постанови «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду міста Києва по справах №2а-8893/12/2670, №2а-4753/09/2670». Зазначена постанова набрала чинності з 18.10.2013 р. - з дня її офіційного опублікування, отже, строк звернення до суду обчислюється з моменту набрання законної сили такою постановою, тому строки встановлені ст. 99 КАС України на дані позовні вимоги не порушено.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 працювала в Центральній міжрайонній державній податковій інспекції у м. Кривому Розі Дніпропетровської області на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора відділу перевірок платників податків управління податкового контролю юридичних осіб до 29.09. 2011 року.
29.09.2011р. ОСОБА_1 вийшла на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» з посади головного державного податкового ревізора-інспектора відділу перевірок платників податків управління податкового контролю юридичних осіб Центральної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі Дніпропетровської області.
З 30.09.2011 року позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
Відповідно до ч.1 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
04.09.2013 року Правлінням пенсійного фонду України винесено постанову «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду міста Києва по справах №2а-8893/12/2670, №2а-4753/09/2670», якою затверджено форму довідок про заробітну плату.
Вказана постанова винесена на виконання рішень Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.10.2012 року у справі № 2а-8893/12/2670, від 13.08.2010 р. у справі №2а-4753/09/2670.Зокрема, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.08.2010 р. у справі №2а-4753/09/2670 постанову Правління Пенсійного фонду України "Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" від 30.10.2008 р. №19-11 визнано такою, що не відповідає правовим актам вищої юридичної сили щодо не включення до складових заробітної плати складових, які передбачені чинним законодавством; зобов'язано Пенсійний фонд України привести у відповідність постанову Правління Пенсійного фонду України "Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" від 30.10.2008 р. №19-11 до вимог чинного законодавства шляхом передбачення чи встановлення інших складових заробітної плати, передбачених іншими нормативно-правовими актами. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.10.2012 р. у справі № 2а-8893/12/2670визнано постанову правління Пенсійного фонду України "Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" від 30.10.2008 р. № 19-11, такою, що не відповідає актам вищої юридичної сили в частині щодо не включення до складових заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії винагороди за вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутових питань, які передбачені Законами України "Про державну службу", "Про оплату праці" та постановами Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р. № 268, від 12.09.1997р. № 1013, від 20.12.1993 р. № 1049, від 31.05.2000 р. № 865.
Однак, листом від 24.12.2013 року № 14-194 «Щодо обчислення розміру пенсії» у вказаному позивачу було відмовлено з посиланням на те, що у довідках про перерахунок пенсії необхідно вказувати саме надбавку за вислугу років, а не винагороду за вислугу років. Також відповідач посилався на те, що, враховуючи стаж роботи позивача на державній службі, який становить на дату звільнення 12 років 3 місяці 12 днів, та згідно ст.33 Закону України «Про державну службу» та Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2006 року № 764, ОСОБА_1 було вірно визначено розмір надбавки за вислугу років - 20% посадового окладу, а матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати не відносяться до інших надбавок, тому не враховуються в заробіток для обчислення пенсії державному службовцю.
Також, позивач неодноразово зверталась до податкового органу із заявами про видачу уточнюючої довідки про заробітну плату, що дає право на пенсію державного службовця з урахуванням винагороди за вислугу років у розмірі 25%.
Проте Центральною міжрайонною державною податковою інспекцією у м. Кривому Розі Дніпропетровської області видано нові довідки № 7940/10/04-81-09-026 від 11.12.2013 року та № 8561/10/04-81-05-026 від 23.12.2013 року, в яких зазначено про отримання позивачем надбавки за вислугу років у розмірі 20%.
Не погодившись з цією позицією, ОСОБА_1 11.02.2014 року знову подала заяву до Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, в якій, зокрема, просила направити до пенсійного органу для перерахунку її пенсії довідку про складові заробітної плати, з урахуванням повної суми винагороди за вислугу років у розмірі 25% посадового окладу.
На що, 11.02.2014 року, вже в процесі розгляду справи, Криворізькою центральною об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області було видану довідку №1674/10/04-81-05-026 про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу України», з урахуванням повної суми винагороди за вислугу років у розмірі 25% посадового окладу.
Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з таких підстав.
Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, встановлені Законом України «Про державну службу».
Відповідно до частини другої статті 37 цього Закону пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Частиною другою статті 37-1 вказаного Закону перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.
Таким чином, призначення державному службовцю пенсії та її перерахунок здійснюється з сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.
Водночас частиною 2 статті 33 Закону України "Про державну службу" встановлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань (частина шоста). Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України (частина сьома).
Згідно зі статтею 2 Закону України "Про оплату праці" структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.
Системний аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.
Відповідна позиція висловлена Вищим адміністративним судом України в "Узагальненні судової практики розгляду справ, пов'язаних з перерахунком пенсій деяким категоріям державних службовців та науковим (науково-педагогічним) працівникам" (Юридичний вісник України, 06.2008, № 23).
Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.
Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).
Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.
За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески обов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.
Як вбачається з довідки Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 11.02.2014 року № 1674/10/04-81-05-026, на всі виплати, включені у цю довідку (в тому числі і винагороду за вислугу років у розмірі 25% від посадового окладу, і надбавку за ранг) нараховані страхові внески.
Також, у судовому засіданні було встановлено та не заперечувалось сторонами, що з таких виплат державним службовцям як допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, а також премії та надбавки нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.
Таким чином, посилання відповідача на те, що винагорода за вислугу років, допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, а також премії та надбавки на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, не повинні враховуватися при обчисленні розміру пенсії позивача, є помилковим.
Також, щодо розміру винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, суд зазначає, що відповідач при призначенні пенсії державним службовцям податкової служби, які мають спеціальні звання, враховує стаж та розмір надбавки за вислугу років, визначений ч. 5 ст. 33 Закону України "Про державну службу", а саме: Надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків.
Неправомірність дій відповідача полягає у застосуванні зазначеної вище норми до працівників податкової служби, згідно з якою відповідач призначає (перераховує) пенсію державним службовцям.
Так, відповідно до п. 2 ч. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 20.12.1993 р. № 1049 "Про надбавки за вислугу років для працівників органів виконавчої влади та інших державних органів", згідно з яким Положення про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за вислугу років працівникам органів виконавчої влади та інших державних органів не поширюється на службових осіб митних органів, працівників Державної фінансової інспекції та її територіальних органів, податкової служби та інших органів.
Отже, для посадових осіб податкової служби, які мають спеціальні звання, Кабінетом Міністрів України на підставі ч. 7 ст. 33 Закону України "Про державну службу" прийнято постанову № 1013 від 12.09.1997 р. "Про Порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання", якою затверджено не тільки порядок визначення стажу державної служби, який покладено не на пенсійні органи, а на комісію податкового органу, але і встановив іншу шкалу для щомісячної виплати винагороди за вислугу років у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплат за спеціальні звання, а саме ... від 10 до 15 років -25 %, від 15 до 20 років -30 %, від 20 до 25 років -35 %, від 25 і більше років -40 %.
Виходячи з вищевикладеного та наданих документів вбачається неправомірність дій Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, щодо відносно неправильного обчислення пенсії позивачу у меншому розмірі, а надані відповідачем заперечення не спростовують доводи позивача.
Відповідна позиція також висловлена у вищезгаданих рішеннях Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.10.2012 року у справі № 2а-8893/12/2670, від 13.08.2010 р. у справі №2а-4753/09/2670.
Вказані рішення набрали законної сили, і враховується судом під час розгляду даної адміністративної справи згідно ч. 1 ст. 72 КАС України.
Стаття 19 Конституції України, зобов'язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р., суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Приймаючи до уваги викладене, враховуючи протиправність бездіяльності відповідача, а також те, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій та їх відповідність нормам діючого законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України повернути з Державного бюджету позивачу - ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 73грн. 08коп. згідно квитанції №507 від 14.01.2014р.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 94, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд,
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови, виготовленої у повному обсязі.

Суддя Г. В. Потолова