Справа № 809/2218/14
Суддя: Кухтей Р.В.
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року Справа № 876/10945/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Хобор Р.Б., Носа С.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року за позовом Приватної фірми «Галицький двір» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

В липні 2014 року Приватна фірма «Галицький двір» (далі - ПФ «Галицький двір») звернулася в суд із зазначеним адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, яка була винесена інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області 19.06.2014 р.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.11.2014 р. позов було задоволено повністю.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, її оскаржило Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області. Апеляційну скаргу мотивує тим, що процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів будівництва визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 р., згідно п.5 якого, державний архбудконтроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення, в тому числі позапланових перевірок, підставою для проведення яких є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства (п.7 Порядку). За результатами контролю складається акт перевірки. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол та припис про зупинення робіт, який був внесений інспекцією 03.11.2011 р. і за повідомленням прокуратури стало відомо про відновлення будівельних робіт. Тому було проведено позапланову перевірку, за наслідками якої винесено постанову від 19.06.2014 р. в межах строку. Крім того, апелянт вказує на безпідставне посилання позивача на норми Кодексу України про адміністративне правопорушення, якими не регулюються відповідні правовідносини. Також апелянт заперечує доводи позивача, з якими погодився суд першої інстанції, щодо відсутності повноважень для прийняття оскаржуваної постанови, оскільки згідно п.2 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 244 від 06.04.1995 р., в редакції Постанови Кабінету міністрів України № 735 від 02.10.2013 р., накладати штрафи від імені Інспекції мають право керівник Держархбудінспекції та уповноважені ним його заступники, керівники територіальних органів Держархбудінспекції та їх заступники в межах своїх повноважень. При цьому у положенні про інспекцію Держархбудконтролю в Івано-Франківській області, затвердженого наказом Держархбудінспекції України № 22 від 22.06.2011 р., чітко визначені делеговані повноваження центрального органу на розгляд справ про правопорушення у сфері містобудування (чинним на момент проведення позапланової перевірки). Тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, яким відмовити в задоволенні позову.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, клопотань про розгляд справи за їх відсутності не подали, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України, колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд справи у письмовому провадженні за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що 16.06.2014 р. головним державним інспектором Центрального інспекційного відділу Яблонським Я.І. було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ПП «Галицький двір», за результатами якої складено акт від 16.06.2014 р.

За результатами перевірки було встановлено невиконання вимог припису № 594 від 03.11.2011 р. в частині припинення виконання будівельних робіт, які ведуться з відхиленням від погодженої проектної документації при будівництві торгового центру на вул. Пилипа Орлика,7, в мікрорайоні вул. К.Данила-Бельведерська в м. Івано-Франківську.

16.06.2014 р. головним державним інспектором Центрального інспекційного відділу Яблонським Я.І. було складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, згідно якого виявлено порушення: не виконання вимог припису №594 від 03.11.2011 р. в частині припинення виконання будівельних робіт, які ведуться з відхиленням від погодженої проектної документації при будівництві торгового центру на вул. Пилипа Орлика,7, в мікрорайоні вул. К.Данила - Бельведерська в м. Івано-Франківську, чим порушено абз.3 п.14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю,затвердженого постановою №553 від 23.05.2011 р.

19.06.2014 р. відповідачем було винесено постанову за № 12/7/9/05-2/447 від 19.06.2014 р. про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою ПФ «Галицький двір» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п.1 ч.6 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 12 180 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції частково погодився з доводами позивача в частині відсутності повноважень відповідача стосовно винесення оскаржуваної постанови та відхилив доводи позивача в частині порушення строків накладення на суб'єкта містобудування штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Аналізуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23 травня 2011 р.

Згідно до ч.1 та ч.2 ст.3 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 14.10.1994 р. (в редакції зі змінами від 20.11.2012 р., яка діяла на час винесення оскаржуваної постанови), справи про правопорушення, передбачені цим Законом, розглядаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю. Накладати штраф від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, мають право його керівник та уповноважені ним посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Частина 2 статті 3 цього Закону викладена у вказаній редакції згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, інших центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується через відповідних міністрів» (який набрав чинності 08.11.2012 р.), до вказаних змін повноваження щодо накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності мали також і керівники територіальних органів Держархбудінспекції та їх заступники.

У пункті 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, інших центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується через відповідних міністрів» зазначено, що Кабінет Міністрів України протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» визначено, що порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» Кабінет Міністрів України постановою № 244 від 06.04.1995 р. затвердив Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, однак як вбачається зі змісту пункту 2 вказаного порядку, накладати штраф від імені інспекцій мають право керівник Держархбудінспекції та його заступники, керівники територіальних органів Держархбудінспекції та їх заступники.

Таким чином, Кабінет Міністрів України не привів Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затверджений постановою від 06.04.1995 р. №244 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, інших центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується та координується через відповідних міністрів», який набрав чинності 08.11.2012 р., а тому в даному випадку існує розбіжність вимог підзаконних нормативно-правових актів з вимогами закону.

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Слід зазначити, що станом на час виникнення спірних правовідносин до повноважень Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Івано-Франківській області повноваження на накладення штрафів за порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності не належали, і такими повноваженнями згідно Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» наділений лише центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, а саме Державна архітектурно-будівельна інспекція України.

За таких обставин постанова суду першої інстанції, якою визнано протиправними та скасовано оскаржувану постанову № 12/7/9/05-2/447 від 19.06.2014 р. про накладення на штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності є законною та обґрунтованою, а тому не підлягає скасуванню.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Отже, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводами апеляційної скарги такі висновки не спростовуються, а тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області - залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року по справі № 809/2218/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Р.В.Кухтей

Судді : Р.Б.Хобор

С.П. Нос