Справа № 2319/1115/12-а
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2319/1115/12-а Головуючий у 1-й інстанції: Вітер Л.А.
Суддя-доповідач: Міщук М.С.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В., Гром Л.М. Доценку О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, Міністерства внутрішніх справ України на постанову Христинівського районного суду Черкаської області у справі за позовом ОСОБА_5 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої одноразової грошової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

6 серпня 2012 року ОСОБА_5 звернувся до Христинівського районного суду Черкаської області із позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, Міністерства внутрішніх справ України, у якому просив:

- визнати протиправними дії УМВС в Черкаській області та МВС України щодо відмови позивачу у виплаті недоплаченої одноразової грошової допомоги відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію», пунктів 2, 3, 7 постанови Кабінету Міністрів України № 707 від 12.05.2007 року «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції».

- стягнути з МВС України на користь позивача відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію», пунктів 2, 3, 7 постанови Кабінету Міністрів України №707 від 12.05.2007 року «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції» недоплачену одноразову грошову допомогу в розмірі 111 540 грн.

Постановою Христинівського районного суду Черкаської області від 18.10.2012 року позов задоволено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2013 року скасовано постанову Христинівського районного суду Черкаської області від 18.10.2012 року та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.03.2015 року скасовано постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2013 року, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційний суд, скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції, зазначив, що судом не було належним чином досліджена та обставина, що види та розміри отримуваних виплат за час служби можуть бути встановленими лише із грошового атестату позивача.

В апеляційних скаргах про скасування постанови УМВС в Черкаській області та МВС України посилається на те, що відповідачем було вірно визначено розмір щомісячного грошового забезпечення на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 року без врахування 100 відсоткової надбавки, так як виплату такої надбавки працівникам міліції на час встановлення позивачу інвалідності не передбачено.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явились у судове засідання та перевіривши за матеріалами справи наведені у скаргах доводи колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 червня 2010 року позивача звільнено зі служби за пунктом 65 «А» (за віком) Положення про проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України на підставі наказів МВС України № 1067 о/с від 18 червня 2010 року та ГУ МВС України в Черкаській області № 146 о/с від 22 червня 2010 року з посади виконуючого обов'язки начальника Христинівського районного відділу ГУ МВС України в Черкаській області.

Згідно акту огляду МСЕК серії ААА № 915466 від 14 жовтня 2011 року та довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії ААА № 012046 від 14 жовтня 2011 року позивача визнано інвалідом II групи безтерміново, з втратою 70 % професійної працездатності внаслідок травми, пов'язаної з виконанням службових обов'язків.

Згідно довідки Христинівського РВ УМВС України в Черкаській області № 5609 від 04.11.2011 року грошове забезпечення позивача для виплати грошової допомоги становить 1 787 грн. 50 коп., з якого: посадовий оклад - 1 250 грн., оклад за спеціальним званням - 125 грн., відсоткова надбавка за вислугу років (30%) - 412 грн. 50 коп.

З 14 жовтня 2011 року позивач набув права на отримання одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності працівника міліції, передбаченої статтею 23 Закону України «Про міліцію».

У зв'язку з чим, 17 квітня 2012 року позивачу була нарахована та виплачена одноразова грошова допомога у розмірі 60 060 грн. (1 787 грн. 50 коп. х 48 (чотирирічне грошове забезпечення інвалідам ІІ групи) х 70% (відсоток втрати працездатності) = 60 060 грн.).

При цьому щомісячна надбавка в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення не враховувалась і позивачеві не виплачувалась.

Не погоджуючись з розміром одноразової грошової допомоги, яка була йому виплачена, позивач звернувся з заявами до УМВС України в Черкаській області та МВС України про неправильно проведений розрахунок виплаченої йому одноразової грошової допомоги.

Листами №12/В-99 від 11.06.2012 року та №15/5-В497 від 21.06.2011 року позивачу було відмовлено в проведені перерахунку одноразової грошової допомоги (а.с. 11, 12).

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що розмір грошової допомоги позивача не може визначатись виходячи із грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 року «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу», оскільки пунктом 3 «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 707 від 12.05.2007 року, який являється спеціальним нормативно-правовим актом, встановлено виключний перелік складових частин грошового забезпечення, з якого здійснюється розрахунок грошової допомоги у разі інвалідності працівника міліції - посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, відсоткова надбавка за вислугу років та щомісячна надбавка в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення.

Крім цього, що суд першої інстанції не взяв до уваги висновок УМВС України від 09.02.2011р., затверджений 24.02.2012 директором ДФЗБО МВС України про призначення одноразової грошової допомоги працівнику міліції в разі поранення або встановлення інвалідності згідно із Законом України «Про міліцію» та на який посилається представник МВС України вважаючи, що у вказаному документі помилково визначено, що отримана позивачем травма сталась не під час виконання службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьби із злочинністю, а у період проходження служби.

За таких обставин розмір грошової допомоги позивачу не повинен визначатись у відсотках відповідного розміру грошового забезпечення, згідно із ступенем втрати працездатності, який визначений медико-соціальною експертною комісією та складає 70 %. Такий порядок застосовується лише у випадках, передбачених абзацом 6 підпункту 2 пункту 1 Порядку у зв'язку із встановленням інвалідності внаслідок нещасного випадку, що стався у період проходження служби.

При цьому суд першої інстанції дійшов висновку, що розмір недоплаченої позивачем грошової допомоги з урахуванням проведеної виплати в розмірі 60 060 грн. повинен складати 111 540 грн. (1 787, 50 + 1 787, 50 х 48 = 171 600 - 60 060 = 111 540 ).

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Згідно із частиною 6 статті 23 Закону України «Про міліцію» № 565-XII від 20 грудня 1990 року, у разі каліцтва, заподіяного працівникові міліції при виконанні службових обов'язків, а також інвалідності, що настала у період проходження служби або не пізніш як через 3 місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце у період проходження служби, йому виплачується одноразова допомога в розмірі від трирічного до п'ятирічного грошового утримання (залежно від ступеня втрати працездатності) і призначається пенсія по інвалідності.

Відповідно до пункту 2 «Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №707 від 12.05.2007 року (далі Порядок №707), одноразова грошова допомога (далі - грошова допомога) виплачується у разі: установлення інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення такого строку внаслідок захворювання або нещасного випадку, що сталися під час виконання службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, у розмірі: чотирирічного грошового забезпечення - інвалідам II групи.

Згідно із пунктом 3 Порядку №707 розмір грошової допомоги визначається відповідно до грошового забезпечення за останньою посадою, яку особа рядового або начальницького складу займала на день загибелі (смерті) поранення (контузії, травми або каліцтва), установлення інвалідності.

До грошового забезпечення, з якого здійснюється розрахунок грошової допомоги включається посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням, відсоткова надбавка за вислугу років та щомісячна надбавка в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років) згідно з законодавством.

Структура та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб також упорядковані шляхом прийняття Кабінетом Міністрів України постанови № 1294 від 07.11.2007 року, дія якої, зокрема, поширюється на працівників органів внутрішніх справ.

Пунктом 1 цієї Постанови встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату щомісячної надбавки в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення цією постановою КМУ не передбачено.

Крім того, щомісячна надбавка в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення скасована згідно указу Президента України №1234/2007 від 18.12.2007 року.

Отже, на момент встановлення інвалідності позивачу стовідсоткова надбавка особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за його останньою посадою не виплачувалась з 01.01.2008 року згідно з Указом Президента, а тому вона і не повинна була включатись, як складова для виплати одноразового грошового забезпечення.

Виконуючи вказівку суду касаційної інстанції, колегією суддів досліджено грошовий атестат позивача, згідно з яким на час звільнення він отримував місячне грошове забезпечення у розмірі 1 787 грн. 50 коп., до складу якого входили: посадовий оклад - 1 250 грн.; оклад за спеціальним званням - 125 грн.; відсоткова надбавка за вислугу років (30%) - 412 грн. 50 коп.

Таким чином, на підставі грошового атестату при обчисленні розміру одноразової грошової допомоги у зв'язку із настанням інвалідності, пов'язаної з виконанням службових обов'язків відповідачем було обґрунтовано враховано посадовий оклад, оклад за званням та процентну надбавку за вислугу років, але без врахування щомісячної надбавки в розмірі 100 відсотків як не передбаченої чинним законодавством.

Що стосується висновку суду першої інстанції, що II група інвалідності позивача була встановлена у зв'язку з отриманням в період проходження служби в органах внутрішніх справ травми, яка сталася під час виконання службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з п. 1.77 Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, затвердженим наказом МВС України від 06.02.2001 № 85, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2001 року за № 164/5355, передбачено, що лише військово-лікарська комісія (далі - ВЛК) наділена повноваженнями визначати причинний зв'язок захворювань.

Постанова ВЛК про причинний зв'язок поранення (контузії, травми, каліцтва) виноситься на підставі достовірних даних про обставини, за яких воно отримано, серед іншого постанова виноситься на підставі акту про нещасний випадок та матеріалів службової перевірки випадку, що стався з працівником міліції.

Медико-соціальна експертна комісія (МСЕК) Міністерства охорони здоров'я України, відповідно до пункту 12 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1317 від 3 грудня 2009 року, причинний зв'язок інвалідності встановлює на підставі документів, виданих військово-лікувальними закладами.

Відповідно до висновку УМВС України від 09.02.2011 року, затвердженого 24.02.2012 року директором ДФЗБО МВС України «про призначення одноразової грошової допомоги працівнику міліції в разі поранення або встановлення інвалідності згідно із Законом України «Про міліцію», яким визначено, що отримана позивачем травма сталась не під час виконання службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьби із злочинністю, а у період проходження служби (а.с. 30).

Крім того, з акту Христинівського РВ УМВС № 1 від 25.08.2010 року про нещасний випадок вбачається, що інвалідність позивача сталася у зв'язку з нещасним випадком в наслідок ДТП.

Отже, позивачу одноразова грошова допомога правомірно обчислена на підставі висновку про призначення одноразової грошової допомоги від 09.02.2012 року у зв'язку із встановленням II групи інвалідності внаслідок нещасного випадку, що стався з ним у період проходження служби з урахуванням ступеню втрати працездатності в розмірі 70 %.

Крім того, колегія суддів враховує, що виплата одноразової грошової допомоги працівникові міліції відповідно до пункту 7 Порядку №707 здійснює підрозділ, в якому працівник міліції проходив службу. Позивач проходив службу в Управлінні МВС України в Черкаській області, а не в МВС України.

МВС України є розпорядником коштів першого рівня, на нього покладаються контролюючі функції щодо належного використання бюджетних коштів структурними підрозділами, відповідно до чинного законодавства України.

Враховуючи, що Управлінням МВС України в Черкаській області розрахована сума одноразової грошової допомоги у відповідності до вищевказаних приписів постанови Уряду, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову, у тому числі в частині стягнення одноразової грошової допомоги з МВС України.

Таким чином, доводи апеляційних скарг спростовують висновки суду першої інстанції, зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку із чим колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, Міністерства внутрішніх справ України задовольнити.

Постанову Христинівського районного суду Черкаської області від 18.10.2012 року скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Повний текст рішення складено 18.05.2015 року

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.