Справа № 2а-0770/779/11
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2015 року м. Київ К/9991/59636/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Федорова М.О.

суддів: Островича С.Е.

Степашка О.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Колективного підприємства "Райагробуд" на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.06.2011 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.09.2012

у справі 2а-0770/779/11

за позовом Колективного підприємства "Райагробуд"

до Свалявської міжрайонної державної податкової інспекції Закарпатської

області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Колективне підприємство "Райагробуд" звернулась до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Свалявської міжрайонної державної податкової інспекції Закарпатської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.06.2011 у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.09.2012 постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.06.2011 залишено без змін.

Не погоджуючись з зазначеним рішеннями суду першої та апеляційної інстанції, позивач оскаржив їх в касаційному порядку. В скарзі просить скасувати оскаржувані рішення, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги

Касаційна скарга вмотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанцій при вирішення спору по даній справі порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем проведено перевірку КП "Райагробуд", за результатами якої складено акт № 39-2300/03584154 від 19.06.2009.

Перевіркою встановлено порушення позивачем ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

На підставі вищезазначеного акта відповідачем прийнято податкові повідомлення - рішення № /0 від 03.07.2009 року щодо донарахування податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 30196,7 грн. та № 0/0 від 03.07.2009 року щодо донарахування податку на додану вартість на загальну суму 41644.5 грн.

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) -це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

За змістом підпункту 5.2.1 пункту 5.2 цієї ж статті Закону до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Згідно з підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»(який діяв на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

З наведених законодавчих положень випливає, що право платника - покупця товарів (робіт, послуг) на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат, а також на податковий кредит виникає за наявності документів, що достовірно підтверджують реальність конкретних господарських операцій (фактів господарської діяльності).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що акт прийому-передачі виконаних робіт виписаний ПП ОСОБА_3 оформлено з порушенням вищезазначених вимог, а тому податковий орган правомірно зменшив валові витрати позивача за 4 квартал 2008 року на суму 75000 грн.

Стосовно податку на додану вартість, за період з 01 січня 2008 по 31 грудня 2008 встановлено завищення податкового кредиту на суму 27763 грн. колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пп. 7.2.1. п.7.2 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками: порядковий номер податкової накладної; дату виписування податкової накладної; повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); є) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача; ціну поставки без врахування податку; ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Суди попередніх інстанцій правомірно прийшли до висновку, що в порушення вищевказаних норм Закону позивачем до складу податкового кредиту віднесені податкові накладні, що виписані з порушенням, а саме - накладна № 52/2 від 28 серпня 2008 року та № 102 від 10 грудня 2008 року - не вказано номенклатуру товару.

Доводи касаційної скарги не спростовують зазначених висновків суду.

Рішення судів попередніх інстанцій постановлені з додержанням норм процесуального та матеріального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Враховуючи вищевикладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що касаційну скаргу Колективного підприємства "Райагробуд" на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.06.2011 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.09.2012 у справі 2а-0770/779/11 слід відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 2201, 221, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Колективного підприємства "Райагробуд" відхилити.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.06.2011 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.09.2012 у справі 2а-0770/779/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2392 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий М.О. Федоров
Судді С.Е. Острович
О.І. Степашко