Справа № 806/722/14
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року м.Житомир справа № 806/722/14

час прийняття: 12 год. 30 хв. категорія 5.2.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лавренчук О.В.,

секретар судового засідання Карплюк А.І.,

за участю: представника позивача Гермаковської О.С.,

представника відповідача Борчука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Акваформ Україна" до Житомирської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень та карток відмови у митному оформленні товару,

встановив:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Акваформ Україна" (далі - Товариство) звернулось до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати:

- рішення Житомирської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів №101060000/2013/300593/2 від 13 серпня 2013 року та картку відмови в митному оформленні товарів №101060000/2013/00700 від 13 серпня 2013 року;

- рішення Житомирської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів №101060000/2013/300630/2 від 12 вересня 2013 року та картку відмови в митному оформленні товарів №101060000/2013/00745 від 12 вересня 2013 року;

- рішення Житомирської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів №101060000/2013/300705/2 від 14 жовтня 2013 року та картку відмови в митному оформленні товарів №101060000/2013/00838 від 14 жовтня 2013 року.

В обґрунтування позову зазначає, що у митного органу при митному оформленні по кожному випадку не було обґрунтованих причин для невизнання задекларованої митної вартості декларантом по основному методу та застосування резервного методу визначення вартості товару. Крім того відповідачем аргументовано не доведено декларанту розбіжностей та/або невірного визначення декларантом митної вартості товару. За таких обставин, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом митна вартість вважається визнаною митним органом автоматично згідно з частиною 7 статті 54 Митного кодексу України по основному методу митної вартості.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 25 березня 2014 року, яку залишено без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2014 року, позов задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26 березня 2015 року постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 25березня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Протокольною ухвалою від 29.04.2015 в судовому засіданні замінено відповідача: Житомирську митницю Міндоходів на Житомирську митницю ДФС (підстава - клопотання представника відповідача з посиланням на виписку з ЄДР та копію Постанови КМУ № 311 від 06.08.2014 (т. 2, а.с. 84-87).

Представник позивача в судовому засіданні просила позов задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та заперечення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Встановлено, що 21 грудня 2012 року між АТ "АКВАФОРМ" (Польща) (Продавець) та ТОВ "Акваформ Україна" (Покупець) укладено контракт №1/2012, за яким продавець зобов'язується на умовах визначених цим контрактом, поставляти партіями санітарно-технічні вироби, меблі для ванної кімнати, обладнання та частини санітарно-технічних виробів і меблів (товар), а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах цього контракту (т. 1 а.с.21-28).

Згідно підпункту 1.2 пункту 1 контракту найменування, асортимент, кількість, комплектність, ціна, термін поставки кожної партії товару зазначається в рахунках-фактурах, які є невід'ємними частинами контракту. Під партією товару сторони розуміють товар, що поставляється за одним рахунком-фактурою.

Відповідно до підпункту 3.1. пункту 3 контракту ціна товару визначається у доларах США (USD) або у польських злотих (PLN), складена на умовах поставки DAP (Інкотермс-2010) на склад покупця за адресою: Україна, м.Житомир, вул.Ватутіна, 91/1).

Підпунктом 4.1 пункту 4 контракту визначено, що поставка товару за цим контрактом здійснюється на умовах поставки DAP, згідно Міжнародних правил щодо тлумачення термінів "Інкотермс 2010", на склад покупця за адресою: м.Житомир, вул.Ватутіна, 91/1, якщо сторони письмово не погодять інше (т. 1 а.с.23).

Представником позивача у судовому засіданні неодноразово наголошувалось на тому, що АТ "АКВАФОРМ" (Польща) є єдиним учасником (засновником ) ТОВ "АКВАФОРМ Україна". Ці відносини ніколи не заперечувались і не приховувались.

Судом встановлено, та сторонами в судовому засіданні не заперечувалось, що 13 серпня 2013 року, 12 вересня 2013 року, 14 жовтня 2013 року митному оформленню, згідно митних декларацій № 101060000/2013/013801, № 101060000/2013/015917 та № 101060000/2013/017839, підлягав товар: "Меблі для ванних кімнат", що надійшов позивачу в межах одного прямого контракту № 1/2012 від 21.12.2012 року.

Для здійснення митного оформлення товару за митною декларацією № 101060000/2013/013801 від 13 серпня 2013 року позивачем подано наступні документи:

- контракт;

- експортну декларацію виробника;

- CMR б/н від 08.08.2013 року;

- рахунок-фактуру (інвойс) від 31 липня 2013 року № 24/Eml/2013;

- рахунок-фактуру (інвойс) від 31 липня 2013 року № 26/Eml/2013;

- прайс-лист виробника 2013 від 31 липня 2013;

- виписку Польсько-Української Господарчої Палати;

- декларацію митної вартості;

- сертифікат походження товару;

- інформація про позитивні результати здійснення радіологічного, фітосанітарного, санітарно - епідеміологічного контролю товару.

Однак, при розмитнені товару згідно митної декларації № 101060000/2013/013801, 13 серпня 2013 року відповідачем виготовлено картку відмови №101060000/2013/00700 у митному оформленні (випуску) товарів, оскільки "декларантом заявлена митна вартість товару №1, 5 не підтверджена документально, на письмову вимогу митного органу не надано додаткових документів, які підтверджують заявлену митну вартість, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації виробника товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України, довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам, розрахунок ціни (калькуляцію), чим порушено вимоги статей 52, 53 Митного кодексу України. У зв'язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товару №101060000/2013/300593/2 від 13 серпня 2013 року дані графи 45 і 47 митної декларації не можуть бути використані для здійснення митного контролю і оформлення товару, а крім того, це може призвести до несплати встановлених законодавством митних платежів в повному обсязі, чим порушено вимоги статті 266, 289, 293 Митного кодексу України і статті 57 Податкового кодексу України". (т. 1 а.с.31).

13 серпня 2013 року Житомирська митниця Міндоходів прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №10060000/2013/300593/2 (т. 1 а.с. 29-30), з тих обставин, що "митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції): документи, зазначені у частині 2 статті 53 Митного кодексу України містять розбіжності прайс-лист виробника товару від 31.07.2013 виставлений на конкретну партію товару, за яким ТОВ "Акваформ Україна" купує його, тобто прайс-лист має суб'єктивну спрямованість що суперечить суті прайс-листа як комерційної пропозиції, яка повинна бути адресована необмеженій кількості можливих потенційних покупців, також у прайс-листі не зазначено на яких умовах запропоновано вартість товару та відсутня інформація про термін дії пропозиції; у фактурах від 31 липня 2013 року №24/Eml/2013 та №26/Eml/2013 зазначено, що замовлення клієнта здійснювалось за документами надісланими у строк від 21 травня 2013 року до 15 липня 2013 року, тобто до дати надання прайс-листа з асортиментом та цінами, та документи, зазначені у частині другій статті 53 Митного кодексу України, дають обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем та покупцем міг вплинути на заявлену декларантом митну вартість товарів (в декларації митної вартості заявлено, що продавець та покупець є пов'язаними між собою), а також в зв'язку з неподанням декларантом на письмову вимогу митного органу відповідно до частини 3 та частини 4 статті 53 Митного кодексу України додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме:

- виписку з бухгалтерської документації;

- каталоги, специфікації виробника товару;

-висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини;

- виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

- довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів. що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

- розрахунок ціни (калькуляцію).

За інформацією, яка наявна у митного органу, вартість схожих товарів є вищою в порівнянні з митною вартістю оцінюваних товарів. Проведеною процедурою консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору другорядних методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-64 Митного кодексу України в результаті проведеної консультації встановлено, що методи 2а і 2б не можуть бути застосовані у зв'язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г - в зв'язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. митна вартість визначена за резервним методом, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях митної декларації №101060000/2013/010878 від 2 липня 2013 року з урахуванням коригувань на обсяг партії товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, що відповідає принципам і критеріям, визначеним угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (т. 1 а.с.30).

На підтвердження правильності визначення митної вартості товару за першим методом Товариством було надано митному органу, у терміни, визначені митним законодавством, документи, що підтверджується листом № 177 від 30.10.2013 (т.1 а.с. 38), а також наданими в судовому засіданні документами, а саме: митні декларації (т. 1 а.с. 35-36, 185-187), контракт №1/2012 від 21 грудня 2012 року (т. 1 а.с.21-28), рахунок-фактуру №24/Eml/2013 від 31 липня 2013 року (т. 1а.с.33), рахунок-фактуру №26/Eml/2013 від 31 липня 2013 року (т. 1 а.с.34), прайс-листи виробника від 31 липня 2013 року (т. 1 а.с. 71, 82), інформації про ціни (т. 1 а.с. 72, 83), специфікації (т. 1 а.с.73-81, 84-92), декларацію митної вартості товарів форми ДМВ-1 від 13 серпня 2013 року (т. 1 а.с.32).

Акваформ АТ (Польща) інформацією про ціни до фактури №24/Eml/2013 від 31 липня 2013 року та інформацією про ціни до фактури №26/Eml/2013 від 31 липня 2013 року підтверджує, що ціни наведені у цих рахунках фактурах є справжніми та наводить розрахунок собівартості товару (т. 1 а.с. 72, 83). У матеріалах справи міститься підтвердження цін на товар Польсько-Української Господарчої Палати (т. 1 а.с. 138-140). Також на підтвердження ціни товару позивачем надано до суду прибуткові накладні №398, №400 від 13 серпня 2013 року. (т. 1 а.с. 159, 160).

Отже, подані позивачем документи підтверджують митну вартість товару та дозволяли митному органу розмитнити товар за основним методом, тобто за ціною товару. Виявлені митним органом розбіжності, а саме: суб'єктивна спрямованість прас-листа та недоліки в його оформленні спростовується інформацією виробника про ціни товару та підтвердженням цін Польсько-Української Господарчої Палати, а те, що замовлення здійснювалось покупцем до формування прас-листа не суперечить пункту 3 контракту №1/2012 від 21 грудня 2012 року та не впливає на фактично сплачену ціну за товар.

Для здійснення митного оформлення товару за митною декларацією № 101060000/2013/015917 від 12 вересня 2013 року позивачем подано наступні документи:

- контракт;

- експортну декларацію виробника;

- рахунок-фактуру (інвойс) від 30 серпня 2013 року № 32/Eml/2013;

- прайс-лист виробника від 30 серпня 2013;

- виписку Польсько-Української Господарчої Палати;

- прибутково накладна по якій товар за ціною у фактурах № 32/Eml/2013 оприбуткований позивачем;

- декларацію митної вартості

- інформація про позитивні результати здійснення радіологічного, фітосанітарного, санітарно - епідеміологічного контролю товару.

Однак, при розмитнені товару згідно митної декларації № 101060000/2013/015917, 12 вересня 2013 року Житомирська митниця Міндоходів виготовила картку відмови у митному оформленні товарів №101060000/2013/00745 з таких причин: митна декларація не може бути оформлена, оскільки декларантом заявлена митна вартість товару №1 не підтверджена документально, на письмову вимогу митного органу не надано додаткових документів, які підтверджують заявлену митну вартість, а саме: висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціальними експертними організаціями, чим порушено вимоги статей 52, 53 Митного кодексу України. У зв'язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товару №101060000/2013/300630/2 від 12 вересня 2013 року дані графи 45 і 47 митної декларації не можуть бути використані для здійснення митного контролю і оформлення товару, а крім того, це може призвести до несплати встановлених законодавством митних платежів в повному обсязі, чим порушено вимоги статті 266, 289, 293 Митного кодексу України і статті 57 Податкового кодексу України. (т. 1 а.с. 41).

Цього ж дня Житомирською митницею Міндоходів прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №101060000/2013/ 300630/2, відповідно до якого митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції): документи, зазначені у частині 2 статті 53 Митного кодексу України містять розбіжності (прайс-лист виробника товару від 30 серпня 2013 року виставлений на конкретну партію товару, за яким "Акваформ Україна" купує його, тобто прайс-лист має суб'єктивну спрямованість, що суперечить суті прайс-листа як комерційної пропозиції, яка повинна бути адресована необмеженій кількості можливих потенційних покупців, також у прайс-листі не зазначено на яких умовах запропоновано вартість товару та відсутня інформація про термін дії пропозиції; у фактурі від 30 серпня 2013 року №32/Eml/2013 зазначено, що замовлення клієнта здійснювалось за документами надісланими у строк від 25 січня 2013 року до 29 серпня 2013 року, тобто до дати надання прайс-листа з асортиментом та цінами), а також в зв'язку з неподанням декларантом на письмову вимогу митного органу відповідно до частини 3 та частини 4 статті 53 Митного кодексу України додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме:

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.

За інформацією, яка наявна у митного органу, вартість схожих товарів є вищою в порівнянні з митною вартістю оцінюваних товарів. Проведено процедуру консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору другорядних методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-64 Митного кодексу України. За результатами проведеної консультації встановлено, що методи 2а і 2б не можуть бути застосовані у зв'язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г - в зв'язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях МД №101060000/2013/013869 від 13 серпня 2013 року з урахуванням коригувань на обсяг партії товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, що відповідає принципам і критеріям, визначеним Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року." (т. 1 а.с. 40).

Товариством у підтвердження правильності визначення митної вартості товару за першим методом до суду надано: митні декларації (т.1 а.с. 44-46, 188-189), контракт №1/2012 від 21 грудня 2012 року (т. 1 а.с.21-28), рахунок-фактуру №32/Eml/2013 від 30 серпня 2013 року (т. 1 а.с.43), прайс-лист від 30 серпня 2013 року (т. 1 а.с. 93), інформацію про ціни (т. 1 а.с. 94), специфікацію (т. 1 а.с.95-106), декларацію митної вартості товарів форми ДМВ-1 від 11 вересня 2013 року (т. 1 а.с.42).

Інформація Акваформ АТ (Польща) про ціни до рахунка-фактури №32/Eml/2013 від 30 серпня 2013 року підтверджує, що ціни наведені у рахунку-фактурі є справжніми, в інформації наведено розрахунок собівартості товару та ціну продажу товару. (т. 1 а.с. 94). У матеріалах справи міститься підтвердження Польсько-Української Господарчої Палати цін на розмитнюваний товар (т. 1 а.с. 138-140). Також на підтвердження ціни товару позивачем надано до суду прибуткову накладну №436 від 12 вересня 2013 року. (т. 1 а.с. 172).

В ухвалі Вищого адміністративного суду від 26.03.2015 зазначено, зокрема, що "суди не дали оцінку доводам митного органу що надані позивачем до митного органу видаткові накладні не містять повної інформації, яка б дала змогу ідентифікувати вантаж, заявлений згідно з фактурою від 30 серпня 2013 року № 32/Eml/2013, а у виписках по валютному рахунку ТОВ «Акваформ Україна» відсутні посилання на рахунок-фактури та контракт, що не дозволяє зробити висновок про оплату саме вказаного товару, що в свою чергу кваліфіковано митним органом як розбіжність в документах та є підставою для застосування правил, передбачених ч. 3 ст. 53 МК України".

Однак, на підтвердження задекларованої митної вартості по товару "меблі для ванних кімнат", Товариством, у терміни, визначені митним законодавством України, надано документи, які ідентифікують ввезений товар по МД № 101060000/2013/0016051 (фактура № 32 /Eml/2013 від 30 серпня 2013 року), що підтверджується листом № 190 від 28.11.2013 року, а саме:

- виписка з бухгалтерських документів, що стосується відчуження оцінюваного товару:

-видаткова накладна № 1753 від 20.09.2013, податкова накладна № 142 від 20.09.2013, виписка по рахунку № 4606 від 20.09.2013;

- видаткова накладна № 1690 від 16.09.2013, 01.10.2013, виписка по рахунку № 4606 від 16.09.2013;

- видаткова накладна № 1670 від 11.09.2013 по рахунку № 4606 від 11.09.2013;

- прибуткова накладна № 436 від 12.09.2013 по фактурі № 32 /Eml/2013 від 30.08.2013.

- виписка з бухгалтерської документації (оплата за попереднє оформлення): прибуткова накладна № 537 від 10.10.2012 по фактурі № 46/Eml/2012 від 28.09.2012 та виписка по валютному рахунку ТОВ "Акваформ Україна" № 8 від 18.09.2013 про перерахунок валюти продавцю АТ "Акваформ" (т. 1 а.с. 47).

З огляду на викладене, суд вважає, що митному органу були надані документи, що дозволяли ідентифікувати товар, як аналогічний, ідентичний, подібний з товаром, що визначений в специфікації № 32 /Eml/2013 від 30.08.2013. Ціна, що зазначена в бухгалтерських документах та виписках по рахунку, підлягала обчисленню і надавала митному органу можливість обрахувати задекларовану митну вартість оцінюваних товарів та товарів, що попередньо розмитнені підприємством та порівняти їх ціну. З огляду на викладене, суд вважає, що на момент здійснення митним органом перевірки правильності обчислення митної вартості декларантом, основні та додаткові документи дозволяли митному органу у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості товарів та відомостей про ціни, однак з невідомих причин, цього здійснено не було.

Окрім того, Вищий адміністративний суд в ухвалі від 26.03.2015 акцентує увагу на тому, що "в матеріалах справи наявні лист ТОВ «Акваформ Україна» від 28 листопада 2013 року № 190 та відповідь на нього Житомирської митниці Міндоходів від 09 грудня 2013 року, згідно з якими митному органу надано документи для перегляду рішення про коригування митної вартості товару від 12 вересня 2013 року № 101060000/2013/300630/2, а саме виписка по валютному рахунку ТОВ «Акваформ Україна» з посиланням на рахунок-фактуру від 30 серпня 2013 року № 32/Eml/2013. Однак, вказаний в листах документ відсутній в матеріалах справи, отже не є дослідженими судами, що відповідно унеможливлює правильне вирішення спору у разі визнання судами обґрунтованості вимог митного органу щодо надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару. Без встановлення вказаних обставин неможливо перевірити законність спірних рішень митного органу".

Щодо відсутності в матеріалах справи виписка по валютному рахунку ТОВ «Акваформ Україна» з посиланням на рахунок-фактуру від 30 серпня 2013 року № 32/Eml/2013 представник позивача пояснила, що митне оформлення оцінюваного товару по фактурі № 32/Eml/2013 відбувалось у вересні 2013 року.

Додаткові документи на підтвердження митної вартості було надано листом № 190 від 28.11.2013, тоді як оплата загальної суми спірної фактури згідно платіжного доручення в іноземній валюті № 50 (т. 2 а.с. 16) та банківські виписки (т. 2 а.с. 17) датовані липнем 2014 року.

З огляду на викладене, встановлено, що на момент митного оформлення товару, документи, що підтверджують оплату по фактурі № 32/Eml/2013 Товариством до митного органу і до суду надано не було, оскільки їх не було створено, однак вони були надані 29 квітня 2015 року під час нового розгляду справи.

Отже, подані позивачем документи підтверджують митну вартість товару та дозволяли митному органу розмитнити товар за основним методом, тобто за ціною товару. Виявлені митним органом розбіжності, а саме: суб'єктивна спрямованість прас-листа та недоліки в його оформленні спростовується інформацією виробника про ціни товару та підтвердженням цін Польсько-Української Господарчої Палати, а те, що замовлення здійснювалось покупцем до формування прас-листа не суперечить пункту 3 контракту №1/2012 від 21 грудня 2012 року та не впливає на фактично сплачену ціну за товар.

Для здійснення митного оформлення товару за митною декларацією № 101060000/2013/017839 від 14 жовтня 2013 року позивачем подано наступні документи:

- контракт; експортна декларація;

- CMR б/н від 10 жовтня 2013 року;

- рахунок-фактуру (інвойс) від 30 вересня 2013 року № 37/Eml/2013;

- рахунок-фактуру (інвойс) від 08 жовтня 2013 року № 39/Eml/2013;

- прайс-лист виробника 2013 від 31 липня 2013;

- виписку Польсько-Української Господарчої Палати;

- декларацію митної вартості.

Однак, при розмитнені товару згідно митної декларації № 101060000/2013/ 017839, 14 жовтня 2013 року Житомирською митницею Міндоходів виготовлено картку відмови в митному оформленні товарів №101060000/2013/00838 з таких причин: митна декларація не може бути оформлена, оскільки декларантом заявлена митна вартість товару №1 не підтверджена документально, на письмову вимогу митного органу не надано додаткових документів, які підтверджують заявлену митну вартість, а саме: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінювання товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; розрахунок ціни (калькуляцію), чим порушено вимоги статей 52, 53 Митного кодексу України. У зв'язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товару №101060000/2013/300705/2 від 14 жовтня 2013 року дані графи 45 і 47 митної декларації не можуть бути використані для здійснення митного контролю і оформлення товару, а крім того, це може призвести до несплати встановлених законодавством митних платежів в повному обсязі, чим порушено вимоги статті 266, 289, 293 Митного кодексу України і статті 57 Податкового кодексу України. (а.с. 50).

14 жовтня 2014 року Житомирською митницею Міндоходів прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №101060000/2013/300705/2, відповідно до якого митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції): документи, зазначені у частині 2 статті 53 Митного кодексу України дають обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем та покупцем міг вплинути на заявлену декларантом митну вартість товарів (в декларації митної вартості заявлено, що продавець та покупець є пов'язаними між собою), а також, а також в зв'язку з неподанням декларантом на письмову вимогу митного органу відповідно до частини 3 та частини 4 статті 53 Митного кодексу України додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме:

- виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінювання товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

- довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічним) оцінюваним товарам, розрахунок ціни (калькуляцію). За інформацією, яка наявна у митного органу, вартість схожих товарів є вищою в порівнянні з митною вартістю оцінюваних товарів. Проведено процедуру консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору другорядних методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-64 Митного кодексу України. За результатами проведеної консультації встановлено, що методи 2а і 2б не можуть бути застосовані у зв'язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г - в зв'язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях МД №101060000/2013/013869 від 13 серпня 2013 року з урахуванням коригувань на обсяг партії товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, що відповідає принципам і критеріям, визначеним Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року. (а.с. 49).

На підтвердження задекларованої митної вартості товару по МД № 101060000/2013/017865 (фактура № 37 Eml/2013 від 30.09.2013, фактура №39/Eml/2013 від 08.10.2013 ), в терміни, визначені митним законодавством України, Товариством надано документи, визначені в листі № 205 від 20.12.2013 (т. 1 а.с. 55).

Позивачем у підтвердження правильності визначення митної вартості товару за першим методом до суду надано: митну декларацію (т. 1 а.с. 53-54), контракт №1/2012 від 21 грудня 2012 року (т. 1 а.с.21-28), рахунок-фактуру №37/Eml/2013 від 30 вересня 2013 року (т. 1 а.с.51), рахунок-фактура №39/Eml/2013 від 8 жовтня 2013 року (т. 1 а.с.52), прайс-лист від 30 вересня 2013 року до рахунка-фактури №37/Eml/2013 (т. 1 а.с. 112), прайс-лист від 8 жовтня 2013 року до рахунка-фактури №39/Eml/2013 (т. 1 а.с. 107), інформацію про ціни та специфікацію до рахунка-фактури №37/Eml/2013 (т. 1 а.с. 113-136) інформацію про ціни та специфікацію до рахунка-фактури №39/Eml/2013 (т. 1а.с. 108-111).

Інформація Акваформ АТ (Польща) про ціни до рахунка-фактури №37/Eml/2013 від 30 вересня 2013 року та до рахунка-фактури №39/Eml/2013 від 8 жовтня 2013 року підтверджує, що ціни наведені у рахунках-фактурах є справжніми, в інформації наведено розрахунок собівартості товару та ціну продажу товару. (т. 1а.с. 108, 113). У матеріалах справи міститься підтвердження Польсько-Української Господарчої Палати цін на розмитнюваний товар (т. 1а.с. 138-140). Також на підтвердження ціни товару позивачем надано до суду прибуткові накладні №537, №539 від 15 жовтня 2013 року. (т. 1а.с. 182, 183).

Подані позивачем документи підтверджують митну вартість товару та дозволяли митному органу розмитнити товар за основним методом, тобто за ціною товару. Виявлена митним органом пов'язаність покупця та продавця, що могла вплинути на вартість розмитнюваного товару, спростовується інформацією виробника про ціни товару та підтвердженням цін Польсько-Української Господарчої Палати.

Відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України від 13 березня 2012 року № 4495-VI, у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Порядок декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, подання декларантом відомостей для її підтвердження визначено у статтях 52 та 53 Митного кодексу.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1, 2 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом, або скориговану за результатами контролю, здійсненого митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з частинами 1, 2 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);ь4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 4 статті 53 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України, довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам, розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з частиною 1 статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частинами 3, 4, 5, 6, 7, 8 статті 57 Митного кодексу України встановлено, що Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що митниця має повноваження витребовувати додаткові документи для перевірки правильності визначення митної вартості товару, однак зазначає, що такі повноваження мають бути реалізовані лише за наявності обґрунтованих підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України. Позивачем надані до суду копії документів, що подавалися митному органу, що підтверджують митну вартість товару.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що документи, які були подані митному органу дозволяли здійснити розмитнення товару за основним методом, тобто за ціною товару.

Доводи митного органу щодо пов'язаності продавця і покупця, на думку суду, не можуть бути безперечною підставою для розгляду митним органом вартості операції, як неприйнятної, відповідно до частин 12-14 статті 58 Митного кодексу України. Лише за наявності у митного органу достатніх підстав вважати, що відносини вплинули на ціну оцінюваних товарів, відповідач повинен надати декларанту письмові обґрунтування, що такий вплив має місце. В даному випадку, ні до моменту винесення оскаржуваних рішень, ні після надання декларантом митному органу додаткових документів (на підтвердження задекларованої митної вартості в строк 80 днів), відповідач письмо не обґрунтував, що відносини взаємопов'язаності між покупцем і продавцем вплинули на задекларовану митну вартість товарів.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано беззаперечних доказів правомірності оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови у митному оформленні товарів, що є підставою для визнання їх неправомірними та скасування.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 158-163, 168, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Житомирської митниці Міндоходів (Житомирська митниця ДФС) про коригування митної вартості товарів №101060000/2013/300593/2 від 13 серпня 2013 року та картку відмови в митному оформленні товарів №101060000/2013/00700 від 13 серпня 2013 року.

Визнати протиправними та скасувати рішення Житомирської митниці Міндоходів (Житомирська митниця ДФС) про коригування митної вартості товарів №101060000/2013/300630/2 від 12 вересня 2013 року та картку відмови в митному оформленні товарів №101060000/2013/00745 від 12 вересня 2013 року.

Визнати протиправними та скасувати рішення Житомирської митниці Міндоходів (Житомирська митниця ДФС) про коригування митної вартості товарів №101060000/2013/300705/2 від 14 жовтня 2013 року та картку відмови в митному оформленні товарів №101060000/2013/00838 від 14 жовтня 2013 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Акваформ Україна" суму сплаченого судового збору у розмірі 487 грн 20 коп.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Лавренчук

Повний текст постанови виготовлено: 12 травня 2015 р.