Справа № 823/970/15
Суддя: В.І. Коваленко
Дата ухвалення: 2015-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року справа № 823/970/15

15 год. 29 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Коваленка В.І.,

за участю секретаря - Савости С.В.,

за участю представників:

позивача - Вдовиченка Ю.В. за довіреністю,

відповідача - Рожка П.В. за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Монастирищенської центральної районної лікарні до державної фінансової інспекції в Черкаській області в особі Уманської об'єднаної державної фінансової інспекції про визнання протиправними та скасування вимог,

ВСТАНОВИВ:

Монастирищенська центральна районна лікарня звернулась до суду з адміністративним позовом до державної фінансової інспекції в Черкаській області в особі Уманської об'єднаної державної фінансової інспекції, в якому просить визнати протиправними та скасувати пункти 2 та 4 вимог Уманської об'єднаної державної фінансової інспекції державної фінансової інспекції в Черкаській області №02-50/2380 від 15.10.2014р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Уманською об'єднаною державною фінансовою інспекцією в липні-вересні 2014 року проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Монастирищенської центральної районної лікарні за період з 01.09.2012р. по 30.06.2014р., результати якої оформлені актом № 02-18/215 від 15.09.2014р. Позивач подав до відповідача з письмові заперечення на вказаний акт. У відповідь на заперечення відповідач направив позивачу письмові висновки, відповідно до яких письмові заперечення позивача не прийняті.

Позивач стверджує, що на підставі згаданого акту ревізії відповідачем надіслані письмові вимоги № 02-50/2380 від 15.10.2014р., які одержані позивачем 16.10.2014р. На його думку пункти 2, 4 вимог є протиправними, оскільки актом ревізії № 02-18/215 від 15.09.2014р. помилково встановлено, що премії та надбавки до заробітної плати керівному складу позивача встановлюються за погодженням сесії Монастирищенської районної ради. Така позиція позивача обґрунтовується тим, що законодавством не передбачено у якій саме формі повинно прийматись рішення органу вищого рівня про погодження вказаних виплат. Позивач стверджує, що звертався до Монастирищенської районної ради з відповідними листами та одержав погодження, оскільки голова районної ради проставив погоджувальні резолюції на цих листах. Крім того позивач зазначив, що виплата матеріальної допомоги на оздоровлення заступникам головного лікаря проводиться під час надання основної щорічної відпустки та не передбачає будь-яких погоджень або дозволів вищестоящих органів, а тому її виплата не спричинила завдання шкоди бюджету.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечив з тих підстав, що органом вищестоящого рівня, який погоджує виплату допомоги, премій, надбавок, інших заохочувальних та компенсаційних виплат керівному складу позивача, є виключно Монастирищенська районна рада, оскільки згідно з положеннями статуту позивача управління Монастирищенською центральною районною лікарнею здійснюється його власником - Монастирищенською районною радою. На думку представника відповідача вказані погодження повинні надаватись шляхом прийняття рішення на пленарному засіданні Монастирищенською районною радою. Оскільки за даними перевірки такі погодження не надавались, то позивач допустив зафіксовані актом ревізії порушення і позивачем правомірно виставлено вимоги про їх усунення.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, судом встановлено, що відповідачем 15.09.2014р. за наслідками ревізії фінансово-господарської діяльності Монастирищенської центральної районної лікарні за період з 01.09.2012р. по 30.06.2014р. складено акт № 02-18/215. Цим актом встановлено порушення пункту 1.6 спільного наказу Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства охорони здоров'я України «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення» від 5 жовтня 2005 року № 308/519 (далі - наказ №308/519), а саме: заступникам головного лікаря ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, нарахована та виплачена надбавка за напружену працю та доплата згідно наказів департаменту охорони здоров'я на 2012 рік - наказ № 4/к3 від 10.01.2012р., на 2013 рік - наказ №10/к4, на 2014 рік - наказ №59/к від 20.05.2014р. без рішення органу вищого рівня - Монастирищенською районною радою. Відповідне порушення, згідно акту перевірки, призвело до: зайвого нарахування та виплати надбавки та доплати заступникам головного лікаря в період з 01.09.2012р. по 30.06.2014р. на загальну суму 108 499 грн. 67 коп., в тому числі: за вересень-грудень 2012 року в сумі 14 921 грн. 31 коп., за 2013 рік в сумі 70 578 грн. 66 коп., за січень-червень 2014 року в сумі 22 999 грн. 70 коп. та зайвого нарахування єдиного соціального внеску на суму 32 262 грн., а тому числі за вересень-грудень 2012 року в сумі 5 416 грн., за 2013 рік в сумі 20 753 грн., за січень-червень 2014 року в сумі 6 093 грн.

Крім того актом ревізії зафіксовано, що в порушення пункту 1.6 наказу №308/519 заступникам головного лікаря в період з 01.09.2012р. по 30.06.2014р. виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення на загальну суму 24 260 грн., в тому числі: за вересень-грудень 2012 року в сумі 4 080 грн., за 2013 рік в сумі 11 967 грн., за січень-червень 2014 року в сумі 8 213 грн. та зайвого нарахування єдиного соціального внеску на суму 8 806 грн., а тому числі за вересень-грудень 2012 року в сумі 1 481 грн., за 2013 рік в сумі 4 344 грн., за січень-червень 2014 року в сумі 2 981 грн.

Позивач подав до відповідача письмові заперечення на вказаний акт. У відповідь на заперечення відповідач направив позивачу письмові висновки від 14.10.2014р., згідно яких письмові заперечення позивача не прийняті.

На підставі пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», пункту 46 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами» № 550 від 20 квітня 2006 року та акту ревізії №02-18/215 від 15.09.2014р. Уманською об'єднаною державною фінансовою інспекцією Монастирищенській центральній районній лікарні направлено письмові вимоги та пропозиції щодо усунення порушень фінансової дисципліни №02-50/2380 від 15.10.2014р., які одержані відповідачем 16.10.2014р.

Зокрема, пунктом 2 вимагається у порядку, визначеному чинним законодавством, з урахуванням вимог статей 130-136 Кодексу законів про працю України відшкодувати за рахунок винних осіб шкоду, що заподіяна внаслідок порушення пункту 1.6 наказу № 308/519, що полягає у нарахуванні та виплаті надбавки за напружену працю та доплати заступникам головного лікаря ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в період з 01.09.2012р. по 30.06.2014р. на загальну суму 108 499 грн. 67 коп.

Пунктом 4 вимагається у порядку, визначеному чинним законодавством, з урахуванням вимог статей 130-136 Кодексу законів про працю України відшкодувати за рахунок винних осіб шкоду, що заподіяна внаслідок порушення пункту 1.6 наказу № 308/519, що полягає у нарахуванні та виплаті матеріальної допомоги на оздоровлення, зайвому нарахуванні та виплаті заробітної плати заступникам головного лікаря в період з 01.09.2012р. по 30.06.2014р. на загальну суму 24 260 грн.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що Указом Президента України 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - положення № 499/2011) затверджено положення про Державну фінансову інспекцію України.

Відповідно до пункту 1 та підпункту 1 пункту 4 цього положення Державна фінансова інспекція України (Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний фінансовий контроль за: використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів.

Держфінінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, об'єднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах.

Відповідно до підпункту 15 пункту 6 та пункту 7 положення № 499/2011 Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.

В силу положень пункту 7 частини 1 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.

Зважаючи на викладені вище положення нормативно-правових актів органи державного фінансового контролю наділені повноваженнями приймати обов'язкові до виконання письмові вимоги, що впливають на встановлення, зміну або припинення прав і обов'язків підконтрольної установи, а тому підлягають оскарженню як самостійне рішення суб'єкта владних повноважень.

Вирішуючи спір по суті, судом встановлено, що згідно відомостей, які містяться в пункті 1.1 статуту позивача Монастирищенська центральна районна лікарня є самостійним лікувально-профілактичним закладом, заснованим на спільній власності територіальних громад міста, сіл, селищ Монастирищенського району і підпорядкований в організаційно-методичному плані Головному управлінню охорони здоров'я та медицини катастроф облдержадміністрації.

Відповідно до пунктів 1.2, 4.1 статуту позивача власником Монастирищенської центральної районної лікарні є Монастирищенська районна рада. Управління Монастирищенської центральної районної лікарні здійснюється його власником - Монастирищенською районною радою.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено та не заперечується представниками сторін, що органом вищого рівня Монастирищенської центральної районної лікарні являється Монастирищенська районна рада. При цьому, Монастирищенська центральна районна лікарня в організаційно-методичному плані підпорядкована Головному управлінню охорони здоров'я та медицини катастроф Черкаської облдержадміністрації.

Вирішуючи питання про правомірність пунктів 2 та 4 оскаржуваних письмових вимог, суд зазначає, що згідно пункту 1.7 наказу № 308/519 (в редакції, яка діяла до 10.09.2013р.) та пункту 1.6 наказу № 308/519 (в редакції, яка діяла після 10.09.2013р.) конкретні розміри доплат, надбавок та інших виплат визначаються керівником закладу, установи за рахунок і в межах фонду заробітної плати та відображаються в розрахункових відомостях на виплату заробітної плати. Преміювання керівників закладів, установ та їх заступників, встановлення їм надбавок та доплат до посадових окладів, надання матеріальної допомоги здійснюється за рішенням органу вищого рівня у межах наявних коштів на оплату праці.

Перевіряючи в судовому засіданні чи вживав позивач заходів для погодження органом вищого рівня спірних виплат, суд встановив, що позивачем направлено лист № 05/08/378 начальнику Головного управління охорони здоров'я та медицини катастроф Черкаської облдержадміністрації Брожику В.Л., в якому ставиться питання про встановлення на 2012 рік доплат за напружену працю головному лікарю Маньку В.П. у розмірі 50% посадового окладу, заступнику головного лікаря з медичного обслуговування населення ОСОБА_5 у розмірі 25%, за суміщення професії - 25% посадового окладу, заступнику з лікувальної частини, голові комітету з конкурсних торгів ОСОБА_4 у розмірі 50% посадового окладу, заступнику головного лікаря з економічних питань, заступнику голови комітету конкурсних торгів ОСОБА_6 у розмірі 50% посадового окладу. З аналогічним листом №05-08/206 позивач звертався до начальника Головного управління охорони здоров'я та медицини катастроф Черкаської облдержадміністрації Брожика В.Л. про погодження виплат у 2013 році, а також з листом №05-08/193а від 28.01.2014р. до голови Монастирищенської районної ради Нестеренка І.І. про погодження виплат у 2014 році.

На вказаних листах голова Монастирищенської районної ради Нестеренко І.І. поставив підпис, печатку та відмітку про погодження вказаних доплат.

На підставі наведеного, головним лікарям ОСОБА_9, якого призначено з 03.01.2012р., ОСОБА_11, якого призначено з 11.06.2013р., та їх заступникам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 за період з 01.09.2012р. по 30.06.2014р. нараховано та виплачено надбавки за напружену працю та доплати в загальному розмірі 108 499 грн. 67 коп. згідно наказів Головного управління охорони здоров'я та медицини катастроф Черкаської облдержадміністрації, а також департаменту охорони здоров'я на 2012 рік - наказ № 4/к3 від 10.01.2012р., на 2013 рік - наказ №10/к4, на 2014 рік - накази №14/к від 31.01.2014р. та №59/к від 20.05.2014р.

Проаналізувавши наведені обставини та положення нормативно-правових актів, суд погоджується з позицією позивача, що законодавством прямо не передбачено форму рішення органу вищого рівня про виплату вказаних надбавок і доплат.

Натомість згідно пункту 15 частини 6 статті 55 Закону України «Про місцеве самоврядування» голова районної, обласної, районної у місті ради представляє раду у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об'єднаннями громадян, трудовими колективами, адміністрацією підприємств, установ, організацій і громадянами, а також у зовнішніх відносинах відповідно до законодавства.

Зважаючи на наявність у голови Монастирищенської районної ради повноважень представляти раду у відносинах з адміністрацією підприємств, установ, організацій, суд приходить до висновку, що погодження головою ради виплат надбавок керівному складу Монастирищенської районної лікарні не суперечить пункту 1.6 наказу № 308/519.

При цьому, суд відхиляє доводи представника відповідача, що виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються питання щодо управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад, оскільки встановлення надбавок головному лікарю та його заступникам не пов'язано з управлінням Монастирищенською районною лікарнею.

Суд також вважає безпідставними посилання відповідача про незаконність виплат головному лікарю та заступникам допомоги на оздоровлення під час надання основної щорічної відпустки, з тих міркувань, що абзацом 4 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України «Питання оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» № 524 від 11.05.2011р. установлено, що з 1 січня 2012 року медичним і фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів (установ) виплачується допомога на оздоровлення у розмірі посадового окладу під час надання основної щорічної відпустки.

Отже, виплата допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу прямо передбачена вказаною постановою Кабінету Міністрів України, а тому не потребує додаткового погодження згідно пункту 1.6 наказу № 308/519.

З урахуванням наведеного, на думку суду, Монастирищенська центральна районна лікарня дотрималась положень пункту 1.6 наказу № 308/519, а тому пункти 2 та 4 вимог Уманської об'єднаної державної фінансової інспекції №02-50/2380 від 15.10.2014р. прийняті з порушенням чинного законодавства.

Суд звертає увагу, що у відповідності до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що згідно Бюджетного кодексу України, який набрав чинності 01.01.2011р., постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ» від 28 лютого 2002 року № 228 (далі - постанова № 228), Монастирищенська центральна районна лікарня визнається бюджетною установою.

Абзацом 2 пункту 5 постанови № 228 передбачено, що установи мають право брати бюджетні зобов'язання витрачати бюджетні кошти на цілі та в межах, установлених затвердженими кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету, планами надання кредитів із загального фонду бюджету, планами спеціального фонду, а вищі навчальні заклади та наукові установи, заклади охорони здоров'я, що надають первинну медичну допомогу, також установлених затвердженими планами використання бюджетних коштів і помісячними планами використання бюджетних коштів.

Відповідно до частини 1 статті 51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Досліджуючи матеріали справи, судом встановлено, що виплати спірних доплат, надбавок і допомоги на оздоровлення здійснені Монастирищенською центральною районною лікарнею в межах фонду оплати праці, без порушення їх цільового призначення та в межах кошторисів на 2012-2014 роки, а тому не порушують згаданих положень нормативно-правових актів.

Згідно частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладено на відповідача, оскільки він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, зважаючи на недоведеність відповідачем правомірності пунктів 2, 4 вимог Уманської об'єднаної державної фінансової інспекції №02-50/2380 від 15.10.2014р., суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати пункти 2 та 4 вимог Уманської об'єднаної державної фінансової інспекції №02-50/2380 від 15.10.2014р.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Монастирищенської центральної районної лікарні 73 (сімдесят три) грн. 08 коп. судового збору.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строки та порядку передбаченому статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Коваленко

Повний текст постанови виготовлено 12.05.2015р.