Справа № 2а/1770/4782/2011
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2012-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Щербаков В.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"25" жовтня 2012 р. Справа № 2а/1770/4782/2011

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегіі:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

ОСОБА_2,

,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "05" грудня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 банку України про визнання відмови протиправною ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_3 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_4 банку України про визнання відмови НБУ в надані публічної інформації протиправною.

В обґрунтування позову зазначав, що він звернувся до відповідача з запитом згідно Закону України «Про доступ до публічної інформації» про надання балансу, звіту про фінансові результати ПАТ «КБ «Надра» на останню звітну дату. Листом від 17.10.2011 року за № 47-115/14390 НБУ відмовив в наданні вказаної інформації посилаючись на те, що власником даної інформації є не НБУ, а ПАТ «КБ «Надра». Позивач вважає, що такі дії є протиправними, порушують вимоги Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить її скасувати та ухвалити нову про задоволення позовних вимог.

В судове засідання сторони не з"явились, про день, час та місце судового розгляду справи були належним чином повідомлені.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 10.10.2011 року ОСОБА_3 звернувся до відповідача із запитом згідно Закону України «Про доступ до публічної інформації» від13.01.2011р. за №2939-VI про надання балансу, звіту про фінансові результати ПАТ "КБ "Надра" на останню звітну дату.

Листом від 17.10.2011 року №47-115/14390 НБУ відмовив в наданні вказаної інформації посилаючись на те, що власником даної інформації є не НБУ, а ПАТ "КБ "Надра".

Вказану відмову позивач вважає протиправною, та такою що порушує п. 5 ст. 6, п.2ст.22 Закону N 2939-VI.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону N 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визначаються суб'єкти владних повноважень органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Закон N 2939-VI визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Частиною 1 ст. 1 Закону N 2939-VI визначено, що публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Отже, публічна інформація може бути двох видів:

- створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством;

- яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Інформація, яка була предметом інформаційного запиту позивача, не може вважатися такою, що створена в процесі виконання суб'єктом владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством зважаючи на слідуюче.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність»інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Банківською таємницею, зокрема, є інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню. Інформація про банки чи клієнтів, що збирається під час проведення банківського нагляду, становить банківську таємницю. ОСОБА_4 банк України видає нормативно-правові акти з питань зберігання, захисту, використання та розкриття інформації, що становить банківську таємницю, та надає роз'яснення щодо застосування таких актів.

Правила зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджені постановою Правління ОСОБА_4 банку України, від 14.07.2006 р. за № 267 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03.08.2006 р. за N 935/12809) у п. 5.1. визначають наступне. Для здійснення своїх функцій ОСОБА_4 банк має право безоплатно одержувати від банків інформацію, що містить банківську таємницю, та пояснення стосовно отриманої інформації і проведених операцій. Банки зобов'язані надавати ОСОБА_4 банку інформацію, що містить банківську таємницю, у формі документів і копій документів - носіїв відповідної інформації (договори, установчі документи, виписки за рахунками тощо) як під час проведення інспекційних перевірок, так і на письмовий запит під час здійснення безвиїзного нагляду, пояснень щодо проведених банком операцій та з окремих питань діяльності банку, звітності.

Фінансова звітність, яка подається комерційними банками до ОСОБА_4 банку України є одним з методів контролю у порядку банківського нагляду.

Згідно ч.3 ст.60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація про банки чи клієнтів, що збирається під час проведення банківського нагляду становить банківську таємницю.

Відповідно до п. 3.10. Переліку інформації з обмеженим доступом, що не належить до державної таємниці у системі ОСОБА_4 банку України, затвердженого постановою Правління ОСОБА_4 банку України від 14.08.2008 року за № 246 інформація щодо звітності за окремим банком має гриф «Банківська таємниця».

Правовий режим банківської таємниці визначається, зокрема, статтями 1058, 1076 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), статтями 60 - 62 Закону України від 7 грудня 2000 року N 2121-III "Про банки і банківську діяльність" (далі - Закон N 2121-III).

Оскільки розкриття банківської таємниці може здійснюватись безпосередньо банками або на підставі рішення суду та виключно на підставах і у порядку, передбаченими законом, необхідно розмежовувати ці підстави, кола суб'єктів, уповноважених на отримання відповідної інформації та її обсягу, у зв'язку із цим при розгляді справи суд ураховуває положення Податкового кодексу України (далі - ПКУ) та спеціальних законів, зокрема: від 20 травня 1999 року N 679-XIV "Про ОСОБА_4 банк України", від 4 грудня 1990 року N 509-XII "Про державну податкову службу в Україні", від 20 грудня 1990 року N 565-XII "Про міліцію", від 5 листопада 1991 року N 1789-XII "Про прокуратуру", від 25 березня 1992 року N 2229-XII "Про Службу безпеки України", від 26 листопада 1993 року N 3659-XII "Про Антимонопольний комітет України", від 30 червня 1993 року N 3341-XII "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю", від 21 квітня 1999 року N 606-XIV "Про виконавче провадження" та інших.

Так, коло суб'єктів, які мають право вимагати безпосередньо від банку розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, визначається законом (стаття 62 Закону N 2121-III) і може змінюватися тільки на підставі закону. При цьому вказані суб'єкти мають право на отримання лише обмеженої інформації з урахуванням виконуваних ними функцій та з питань, зазначених у відповідному законі стосовно визначених суб'єктів. Таким чином, при відмові банку у наданні таким суб'єктам обмеженої інформації, яку вони мають право отримати за безпосереднім зверненням до банку, а також у разі необхідності отримання інформації, що виходить за межі функцій суб'єктів, які мають право вимагати безпосередньо від банку розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, вони мають право на звернення до суду у порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Стаття 67 Закону України «Про ОСОБА_4 банк України» визначає, що ОСОБА_4 банк з метою виконання регулятивних та наглядових функцій визначає форми звітності (у тому числі консолідованої), порядок її складання та подання до ОСОБА_4 банку України, які є обов'язковими до виконання усіма суб'єктами господарювання, в тому числі для банків, розташованих на території України (резидентів і нерезидентів), банківських об'єднань, - для складання грошово-кредитної і банківської статистики.

Надана банками та іншими суб'єктами підприємницької діяльності інформація розголошенню не підлягає, крім випадків, передбачених законодавством України.

Статтею 69 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що банк зобов'язаний подавати ОСОБА_4 банку України фінансову і статистичну звітність щодо роботи банку, його операцій, ліквідності, платоспроможності, прибутковості, а також інформацію афілійованих осіб банку з метою оцінки фінансового стану банку.

Порядок подання до ОСОБА_4 банку та оприлюднення фінансової звітності комерційними банками визначається Інструкцією про порядок складання та оприлюднення фінансової звітності банків України, затвердженої постановою Правління ОСОБА_4 банку України від 27.12.2007р. за № 480, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18.01.2008р. за № 32/14723 (надалі Інструкція).

Пунктами 3.5, 3.6 та 7.2, 7.5 Інструкції, передбачено, що банк складає та подає ОСОБА_4 банку України електронною поштою фінансовий Звіт «Баланс», включаючи до колонки «На кінець попереднього фінансового року» за I - IV квартали дані з файла 81, а Звіт про фінансові результати, включаючи до колонки «На звітну дату кварталу попереднього фінансового року»: за I - III квартали - дані з файла 02, за IV квартал - дані з файла А4.

Територіальні управління ОСОБА_4 банку України після перевірки подають квартальну фінансову звітність електронною поштою Департаменту бухгалтерського обліку ОСОБА_4 банку України через Центральну розрахункову палату ОСОБА_4 банку України 25-го числа місяця, наступного за звітним кварталом, файли В5 «Баланс проміжної фінансової звітності» та В6 «Фінансові результати проміжної фінансової звітності».

Банк зобов'язаний публікувати квартальну фінансову звітність в газеті «Урядовий кур'єр» або «Голос України» протягом місяця, наступного за звітним кварталом.

Таким чином, судом першої інстанції правильно вказано, що інформація, яка міститься у Звіті «Баланс» та Звіті про фінансові результати, яку банк має публікувати в газеті «Урядовий курєр» або «Голос України» та інформація, що подається ним до територіального управління ОСОБА_4 банку України в порядку банківського нагляду не є тотожною.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що інформація Звіт "Баланс" та "Звіт про фінансові результати", які надаються ОСОБА_4 банку України у розширеному вигляді з додатковими відомостями становить банківську таємницю, а отже запит позивача ОСОБА_3 відповідачем не підлягав задоволенню та обгрунтовано відмовив в задоволенні позову ОСОБА_3

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,200,205,206,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "05" грудня 2011 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: ОСОБА_5

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 мікрорайон Перемоги 11,кв.20,м.Кузнецовськ,Рівненська область,34400

3- відповідачу ОСОБА_4 банк України вул.Інституська 9,м.Житомир,10001