Справа № 822/489/15
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2015-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/489/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіФелонюк Д.Л.
при секретаріСтадніку Д.М.
за участі:представника позивача - ОСОБА_3 за договором від 10.02.2015 представників відповідачів - Паукової А.П. за довіреністю №603/9/22-25-10 від 14.01.2015 Фомової Т.М. за довіреністю №01-14/54 від 13.01.2015
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_6 до державної податкової інспекції у м.Хмельницькому Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області , управління державної казначейської служби України у м.Хмельницькому Хмельницької області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення 4542,85 грн., -

У судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини постанови згідно ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 (далі - ОСОБА_6, позивач) звернулась в суд з позовом до державної податкової інспекції у м.Хмельницькому Головного управління Міндходів у Хмельницькій області (далі - ДПІ у м.Хмельницькому, відповідач 1), управління Державної казначейської служби України у м.Хмельницькому Хмельницької області (далі - Управління ДКС України у м.Хмельницькому, відповідач 2) про визнання протиправною бездіяльності щодо повернення безпідставно сплаченого в порядку ст.172 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податку на доходи фізичних осіб та стягнення з Державного бюджету України надлишково стягнутий податок у розмірі 4542,85 грн..

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що податок на доходи фізичних осіб у розмірі 4542,85 грн. при продажу будинку АДРЕСА_1., сплачений безпідставно, оскільки зазначене житло перебувало у власності ОСОБА_6 більше ніж три роки. Зазначає, що згідно ст.12 Закону України "Про власність", який діяв на час збудування будинку, громадянин набуває право власності від індивідуальної праці. Оскільки будинок збудовано у 1990, то позивач є його власником з того ж часу.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та підтвердив обставини на які посилається у позовній заяві та просить суд задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні та поданих письмових запереченнях (вх.№9098 від 31.03.2015) просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що ст.172 ПК України встановлено порядок оподаткування операцій з продажу (обміну) об'єктів нерухомого майна. Зокрема, відповідно до п.172.1 ст.172 ПК України, дохід, отриманий платником податку від продажу (обміну) не частіше одного разу протягом звітного податкового року житлового будинку, квартири або їх частини, кімнати, садового (дачного) будинку (включаючи земельну ділянку, на якій розташовані такі об'єкти, а також господарсько-побутові споруди та будівлі, розташовані на такій земельній ділянці), а також земельної ділянки, що не перевищує норми безоплатної передачі, визначеної статтею 121 Земельного кодексу України залежно від її призначення, та за умови перебування такого майна у власності платника податку понад три роки, не оподатковується. Згідно ч.4 ст.334 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до п.1.4 договору купівлі-продажу від 21.08.2014 відчужений житловий будинок належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого державним реєстратором Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.06.2014 за №6135645 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 18). Отже, право власності на нерухоме майно - житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1., було зареєстровано 25.06.2014 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що є підставою для визначення періоду перебування даного об'єкта у власності.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні та поданих письмових запереченнях (вх.№9097 від 31.03.2015) просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що відповідно до Переліку кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 №106 органом, що здійснює контроль за справлянням надходжень до бюджету податку з доходів фізичних осіб (код бюджетної класифікації - 11010500) та повернення помилково зарахованих до відповідного бюджету коштів є ДПІ у м.Хмельницькому. Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Заслухавши представника позивача, представників відповідачів, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку і сукупності, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог належить відмовити на підставі наведеного нижче.

Суд встановив, що 21.08.2014 між ОСОБА_7, яка діяла на підставі довіреності, від імені ОСОБА_6 (продавець) та ОСОБА_8 (покупець) укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, відповідно до якого продавець, в особі представника, зобов'язується передати майно у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього обговорену грошову суму (п.1.1 договору); майно - житловий будинок з господарською будівлею та спорудами (надалі "житловий будинок"), загальною площею 281,0 кв.м., житловою площею 65,3 кв.м., що відчужується за даним договором, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (п.1.2 договору); цей житловий будинок належить продавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого ОСОБА_9, державним реєстратором Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області 25.06.2014, індексний номер 23483261. Право власності зареєстроване ОСОБА_9, державним реєстратором Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.06.2014 за продавцем за №6135645 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 18) (п.1.4 договору); оціночна вартість житлового будинку згідно звіту в стислій формі №ТК140813-001 про оцінку майна, виданого 15.08.2014 року ПП "ПОДІЛЛЯІНВЕНТАРБЮРО", становить 90857 гривень (п.2.3 договору).

При вчиненні даного правочину, 21.08.2014 позивачем був сплачений податок на доходи з фізичних осіб в розмірі 4542,85 грн., що підтверджується квитанцією 2650.246.1, копія якої міститься в матеріалах справи.

Суд встановив, що рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дунаєвецького районного управління юстиції №14036855 від 25.06.2014 за заявою уповноваженої особи ОСОБА_6 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.06.2014 та документів було проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок, що розташований АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки :01:009:0014, за ОСОБА_6 та видано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 23484407 від 25.06.2014 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 18), а саме про реєстрацію права власності на житловий будинок за ОСОБА_6, що розташований за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 143,1 кв.м..

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.06.2014 серії НОМЕР_1 (індексний номер:23483261), копія якого наявна в матеріалах справи, житловий будинок з господарською будівлею та спорудами за адресою АДРЕСА_1., загальною площею 281 кв.м. належав на праві приватної власності ОСОБА_6 з 23.06.2014.

Вважаючи, що зазначений житловий будинок перебував у власності позивача понад три роки, а саме з моменту його збудування, позивач звернувся з заявами до відповідачів щодо повернення помилко сплаченого податку на доходи з фізичних осіб в розмірі 4542,85 грн..

Відповідач 2 листом №04/13-2951 повідомив позивача про те, що відповідно до Переліку кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 №106 органом, що здійснює контроль за справлянням надходжень до бюджету податку з доходів фізичних осіб (код бюджетної класифікації - 11010500) та повернення помилково зарахованих до відповідного бюджету коштів є ДПІ. Зазначив, що для повернення коштів адміністративних штрафів та інших санкцій необхідно звернутись з відповідною заявою до ДПІ у м.Хмельницькому.

13.01.2015 ДПІ у м.Хмельницькому листом №488/10/12-03 повідомила позивача про те, що ст.172 ПК України встановлено порядок оподаткування операцій з продажу (обміну) об'єктів нерухомого майна. Відповідно до п.172.1 ст.172 ПК України, дохід, отриманий платником податку від продажу (обміну) не частіше одного разу протягом звітного податкового року житлового будинку, квартири або їх частини, кімнати, садового (дачного) будинку (включаючи земельну ділянку, на якій розташовані такі об'єкти, а також господарсько-побутові споруди та будівлі, розташовані на такій земельній ділянці), а також земельної ділянки, що не перевищує норми безоплатної передачі, визначеної статтею 121 Земельного кодексу України залежно від її призначення, та за умови перебування такого майна у власності платника податку понад три роки, не оподатковується. Згідно ч.4 ст.334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до п.1.4 договору купівлі-продажу від 21.08.2014 відчужений житловий будинок належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого державним реєстратором Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.06.2014 за №6135645 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 18). Відповідно до п.37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868 (далі - Порядок №868) визначено перелік документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно. На основі наданих державному реєстратору документів 25.06.2014 було зареєстровано право власності на нерухоме майно, яке є підставою для визначення періоду перебування майна у власності.

Не погоджуючись з відмовами відповідачів у поверненні помилково сплаченого податку на доходи з фізичних осіб в розмірі 4542,85 грн., викладених у вищезазначених листах, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд встановив та враховує наступне.

Відповідно до п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.163.1 ст.163 ПК України, об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Згідно абз. в) пп.14.1.213 п.14.1 ст.14 ПК України, резиденти - це фізична особа - резидент - фізична особа, яка має місце проживання в Україні.

Пунктом 164.1 ст.164 ПК України передбачено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Нормою пп.164.1.1 п.164.1 ст.164 ПК України визначено, що такий загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Згідно із пп.164.2.4 п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються частина доходів від операцій з майном, розмір якої визначається згідно з положеннями статей 172-173 цього Кодексу.

Так, відповідно до норм абз.1 п.172.1 ст.172 ПК України дохід, отриманий платником податку від продажу (обміну) не частіше одного разу протягом звітного податкового року житлового будинку, квартири або їх частини, кімнати, садового (дачного) будинку (включаючи земельну ділянку, на якій розташовані такі об'єкти, а також господарсько-побутові споруди та будівлі, розташовані на такій земельній ділянці), а також земельної ділянки, що не перевищує норми безоплатної передачі, визначеної статтею 121 Земельного кодексу України залежно від її призначення, та за умови перебування такого майна у власності платника податку понад три роки, не оподатковується.

Одночасно п.172.2 ст.172 ПК України встановлено, що дохід, отриманий платником податку від продажу протягом звітного податкового року більш як одного з об'єктів нерухомості, зазначених у пункті 172.1 цієї статті, або від продажу об'єкта нерухомості, не зазначеного в пункті 172.1 цієї статті, підлягає оподаткуванню за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до п.167.2 ст.167 ПК України, ставка податку становить 5 відсотків бази оподаткування у випадках, прямо визначених цим розділом.

Дохід від продажу об'єкта нерухомості визначається виходячи з ціни, зазначеної в договорі купівлі-продажу, але не нижче оціночної вартості такого об'єкта, розрахованої органом, уповноваженим здійснювати таку оцінку відповідно до закону (п.172.3 ст.172 ПК України).

Під час проведення операцій з продажу (обміну) об'єктів нерухомості між фізичними особами нотаріус посвідчує відповідний договір за наявності оціночної вартості такого нерухомого майна та документа про сплату податку до бюджету стороною (сторонами) договору та щокварталу подає до контролюючого органу за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса інформацію про такий договір, включаючи інформацію про його вартість та суму сплаченого податку в порядку, встановленому цим розділом для податкового розрахунку (п.172.4 ст.172 ПК України).

Відповідно до п.172.5 ст.172 ПК України, сума податку визначається та самостійно сплачується через банківські установи:

а) особою, яка продає або обмінює з іншою фізичною особою нерухомість, - до нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, міни;

б) особою, у власності якої перебував об'єкт нерухомості, відчужений за рішенням суду про зміну власника та перехід права власності на таке майно. Фізична особа зобов'язана відобразити доход від такого відчуження у річній податковій декларації.

З аналізу даних правових норм слідує, що дохід від продажу (обміну) об'єктів нерухомості, які визначені п.172.1 ст.172 ПК України, зокрема житлового будинку, не оподатковується лише за умови одночасного дотримання всіх вимог, встановлених вказаним пунктом: продаж (обмін) квартири один раз протягом звітного податкового року та перебування такого майна у власності платника податку понад три роки. В інших випадках вказана нерухомість оподатковується згідно з п.172.2 ст.172 ПК України за ставкою 5 %.

Судом встановлено та не заперечується представником позивача та представниками відповідачів, що ОСОБА_6 отримано дохід в 2014 році в сумі 90857,00 грн. (п.2.3 договору від 21.08.2014) від продажу житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-IV (далі - Закон №1952-IV) обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме право власності на нерухоме майно.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону №1952-IV, у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.19 Закону №1952-IV, державна реєстрація прав проводиться на підставі свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону.

Згідно п.37 Порядку №868 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є, зокрема, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до закону.

Судом встановлено та не заперечується представником позивача, що державна реєстрація права приватної власності ОСОБА_6 на нерухоме майно, а саме житловий будинок з господарською будівлею та спорудами за адресою АДРЕСА_1. здійснена 23.06.2014 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.06.2014 серії НОМЕР_1.

Згідно ч.4 ст.334 Цивільного кодексу України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Суд враховує, що позивач не подав жодних доказів на підтвердження своїх пояснень щодо набуття права власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 до набрання чинності Цивільним кодексом України.

Отже, відчужене позивачем нерухоме майно за договором від 21.08.2014 перебувало у власності ОСОБА_6 з 23.06.2014, тобто на момент продажу перебувало в її власності менше 3-х років, підстави для повернення сплаченого нею податку відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності щодо повернення безпідставно сплаченого в порядку ст.172 ПК України податку на доходи фізичних осіб не належить до задоволення.

Щодо позовної вимоги про стягнення з Державного бюджету України надлишково стягнутого податку у розмірі 4542,85 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до п.43.1 ст.43 ПК України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Пунктом 3 р.1 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182 (далі - Порядок №787), передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Згідно п.5 р.1 Порядку №787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Відповідно до п.10 р.1 Порядку №787, заява та подання або ухвала суду подається до відповідного органу Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету. Органи Казначейства приймають подання від органів, які контролюють справляння надходжень бюджету або які здійснюють облік заборгованості в розрізі позичальників, у строки, визначені нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів.

Згідно п.41.1 ст.41 ПК України, контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

В даному випадку таким органом є ДПІ у м.Хмельницькому.

Згідно до п.1 р.2 Порядку №787, Органи Казначейства здійснюють операції з повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів.

Таким чином, на органи Казначейства здійснюють повернення помилково сплаченого до місцевого бюджету податку з доходу фізичних осіб за наявності відповідної заяви платника та подання органу податкової служби.

Оскільки до Управління ДКС України у м.Хмельницькому не надходило подання ДПІ у м.Хмельницькому, про повернення помилково сплачених коштів, то, відповідно, у нього були відсутні підстави для повернення сплачених позивачем коштів.

Згідно ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а ч.2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Враховуючи викладене, відповідачами доведена правомірність відмови у поверненні безпідставно сплаченого в порядку ст.172 ПК України податку на доходи фізичних осіб та стягнення з Державного бюджету України надлишково стягнутого податку у розмірі 4542,85 грн.. В той же час позовні вимоги позивача не є обґрунтованими, не підтверджені належними доказами, не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому не належать до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 8, 9, 11, 14, 71, 86, 94, 104, 158-163, 167, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_6 - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 12 травня 2015 року

Суддя/підпис/
"Згідно з оригіналом" Суддя Д.Л. Фелонюк