Справа № 823/206/15
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/206/15 Головуючий у 1-й інстанції: Гарань С.М.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Оліщук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Христинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 03 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Монастирищенський ордена Трудового Червоного Прапора машинобудівний завод» до Христинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Монастирищенський ордена Трудового Червоного Прапора машинобудівний завод» ( далі - позивач ) звернулося до суду з адміністративним позовом до Христинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області ( далі - відповідач ) про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.01.2015 р. №.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 03 березня 2015 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену постанову суду та ухвалити нову про відмову в задоволенні позову, так як, на думку апелянта, оскаржуване рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, публічне акціонерне товариство «Монастирищенський ордена Трудового Червоного Прапора машинобудівний завод» ( далі - ПАТ «Монастирищенський ордена Трудового Червоного Прапора машинобудівний завод» ) є юридичною особою, яка перебуває на податковому обліку Христинівської ОДПІ як платник податку на додану вартість ( далі - ПДВ ).

Відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку ПАТ «Монастирищенський ордена Трудового Червоного Прапора машинобудівний завод» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2011 р. по 31.12.2013 р., за результатами якої складено акт від 06.01.2015 р. № 2/23-24-22-009/00225289.

При здійсненні перевірки податковий орган встановив, що у період, за який проводилась перевірка, позивач мав господарські правовідносини з ТОВ «ТД «Укрстальмаш», однак, реальність здійснення господарських операції з цим контрагентом не підтверджена.

Згідно з висновками зазначеного акту перевірки, позивачем було порушено вимоги податкового законодавства, що призвело до завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування в розмірі 36256,00 грн. та до завищення податкового кредиту на суму 184655,00 грн.

На підставі вказаного акту перевірки від 06.01.2015 р. № 2/23-24-22-009/00225289 відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.01.2015 р. № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на 229476,25 грн., з яких: 183581,00 грн. - за основним платежем та 45895,25 грн. - за штрафними ( фінансовими ) санкціями.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що спірні господарські операції між позивачем і ТОВ «ТД «Укрстальмаш» є реальними і підтверджуються відповідними первинними документами, складеними з дотриманням вимог законодавства.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, нормами Податкового кодексу України ( далі - ПК України ), Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» ( далі - Закон № 996-XIV ), Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 ( далі - Положення № 88 ).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 198.1-198.3, 198.6 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів ( у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України ) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Порядок складення платником податку-продавцем податкової накладної та надання її покупцю визначено статтею 201 ПК України.

Відповідно до п. 201.1. ст. 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 ПК України.

Згідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до п. 2.4 Положення № 88, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа ( форми ), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції ( у натуральному та/або вартісному виразі ), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що для встановлення правомірності нарахування платником податків його податкових зобов'язань з ПДВ належить з'ясовувати реальність руху активів у процесі здійснення відповідних господарських операцій та використання придбаних товарів/послуг у його господарській діяльності.

При цьому, зазначені обставини повинні підтверджуватися первинною документацією, складеною з дотриманням вимог Закону № 996-XIV та Положення № 88.

Разом з тим, судова колегія встановила, що між позивачем і ТОВ «ТД «Укрстальмаш» було укладено договір поставки труб від 02.01.2013 р. № 0201, господарські операцій за яким, на думку позивача, підтверджуються відповідними видатковими і податковими накладними, платіжними дорученнями, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, подорожніми листами, товарно-транспортними накладними.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що зазначена первинна документація складена з порушенням вимог Закону № 996-XIV та Положення № 88, і, відповідно, не є належними і допустимими доказами, у розумінні ст. 70 КАС України, а саме: у видаткових накладних / Т.1 а.с. 101-103, 105-127 / не вказано посаду особи, яка отримала відповідні товарно-матеріальні цінності та посвідчила ці документи своїм підписом, у видатковій накладній від 21.02.2012 р. № 0021/1 / Т.1 а.с. 104 / взагалі відсутні жодні відомості, які б надавали можливість ідентифікувати особу одержувача, яка підписала цей документ, а також не вказано дату та номер довіреності, на підставі якої приймались товарно-матеріальні цінності; платіжні доручення / Т.1 а.с. 122-144 / не містять ані відтиску печатки банку, ані підпису платника та уповноваженої особи банку і являють собою звичайні ніким не засвідчені роздруківки. Більш того, жодна з копій первинних документів, які містяться в матеріалах справи, не завірена належним чином.

Крім того, колегія суддів звертає увагу й на те, що у товарно-транспортних накладних / Т.1 а.с. 189-201 / не вказано номер доручення, ціну товару, який перевозився, і суму поставки.

При цьому, апеляційний суд приймає до уваги те, що недоліки транспортної документації безпосередньо не впливають на правильність обчислення платником своїх податкових зобов'язань, однак, підлягають обов'язковій оцінці судом у сукупності з іншими обставинами справи, згідно з вимогами ст. 86 КАС України.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, згідно з вимогами ст. 86 КАС України, колегія суддів вважає що, у даному випадку, відсутні достатні та необхідні правові підстави для визнання спірних господарських операцій, здійснених між позивачем і ТОВ «ТД «Укрстальмаш», реальними, а рішення суду в жодному разі не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, позивач у ході розгляду справи судом апеляційної інстанції пояснив, що ним було надано суду всі первинні документи, підтверджуючі, на його думку, реальність спірних операцій, і жодних інших доказів товариство не має.

Натомість, апелянт, який є суб'єктом владних повноважень, діючи у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 71 КАС України, довів правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та переконав судову колегію у своїй правоті.

З огляду на це, суд апеляційної інстанції вважає, що позивач при обчисленні своїх податкових зобов'язань з ПДВ порушив вимоги ст.ст. 198, 201 ПК України. Натомість відповідач, приймаючи податкове повідомлення-рішення від 22.01.2015 р. № , діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, а отже, у даному випадку, відсутні жодні правові підстави для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були неповно встановлені обставини справи та порушені норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на це, судова колегія вважає за необхідне апеляційну скаргу Христинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області задовольнити, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 03 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 159, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Христинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області - задовольнити.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 03 березня 2015 року - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову публічного акціонерного товариства «Монастирищенський ордена Трудового Червоного Прапора машинобудівний завод» до Христинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст рішення виготовлено 15.05.2015 р.

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кобаль М.І.