Справа № 800/44/15
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2015 року м. Київ справа № 800/44/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Олексієнка М.М. (доповідач),

суддів: Головчук С.В.,

Заїки М.М.,

Черпака Ю.К.,

Штульман І.В.,

секретаря судового засідання Крапивки Л.А.,

з участю: позивача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вищого адміністративного суду України справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Президента України про визнання протиправними діяння,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом, відповідно до якого просив:

визнати протиправною бездіяльність Президента України, допущену 27 листопада 2014 року, при складанні присяги на вірність Україні новообраними народними депутатами VІІІ скликання, що призвела до незаконного складання ними присяги та зайняття посад;

зобов'язати відповідача публічно вибачитися перед виборцями України за свою бездіяльність, повернути до Державного бюджету кошти витрачені на вибори до Верховної Ради України 26 жовтня 2014 року, призначити дату проведення дострокових виборів народних депутатів України;

стягнути судові витрати.

Посилався на те, що Президент України як глава держави і гарант державного суверенітету повинен був зупинити порушення, які допускалися народними депутатами та Головою Верховної Ради України при прийнятті присяги на вірність Україні, що мало місце 27 листопада 2014 року у сесійній залі парламенту. Присягу повинен був зачитати найстарший за віком народний депутат України, а не Голова Верховної Ради України, який не був найстаршим за віком. Порушення процедури складання присяги призвело до незаконного набуття повноважень народних обранців.

Представник відповідача у запереченні проти позову зазначила, що Основний Закон України не зобов'язує главу держави слідкувати за дотриманням народними депутатами порядку складання народними депутатами України присяги.

В судовому засіданні позивач вимоги, викладені в позовній заяві, підтримав та просив їх задовольнити. Наголосив на тому, що Президент України згідно статті 102 Конституції є гарантом додержання Конституції України, прав і свобод людини і громадянина.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчать судові розписки.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову з таких підстав.

Під бездіяльністю, виходячи з положень частини 2 статті 55 Конституції України, частини 2 статті 2 КАС України, розуміється певна форма поведінки особи (колегіального органу), пов'язана з не вчиненням дій, які вона повинна вчинити на підставі закону, що призвело до певних негативних наслідків для громадянина чи юридичної особи.

Неправомірні дії - це дії, які порушують положення законів, інших нормативно правових актів і принципів права.

Наявні у справі докази не дають підстав вважати, що Президент України допустив протиправну бездіяльність при складанні присяги народними депутатами України VІІІ скликання, яке мало місце 27 листопада 2014 року у сесійній залі Верховної Ради України.

Конституційний Суд України в своїх рішеннях, зокрема, №7-рп/2003 від 10.04.2003 року, №9-рп/2004 від 07.04.2004 року, №19-рп/2008 від 02.10.2008 року, неодноразово наголошував, що повноваження Президента України визначаються виключно Конституцією України. Законодавчі акти не можуть покладати додаткових прав чи обов'язків на Президента України, крім тих, що передбачені нормами Конституції України.

Відповідно до статті 106 Конституції Президент України:

1) забезпечує державну незалежність, національну безпеку і правонаступництво держави;

2) звертається з посланнями до народу та із щорічними і позачерговими посланнями до Верховної Ради України про внутрішнє і зовнішнє становище України;

3) представляє державу в міжнародних відносинах, здійснює керівництво зовнішньополітичною діяльністю держави, веде переговори та укладає міжнародні договори України;

4) приймає рішення про визнання іноземних держав;

5) призначає та звільняє глав дипломатичних представництв України в інших державах і при міжнародних організаціях; приймає вірчі і відкличні грамоти дипломатичних представників іноземних держав;

6) призначає всеукраїнський референдум щодо змін Конституції України відповідно до статті 156 цієї Конституції, проголошує всеукраїнський референдум за народною ініціативою;

7) призначає позачергові вибори до Верховної Ради України у строки, встановлені цією Конституцією;

8) припиняє повноваження Верховної Ради України у випадках, передбачених цією Конституцією;

9) вносить за пропозицією коаліції депутатських фракцій у Верховній Раді України, сформованої відповідно до статті 83 Конституції України, подання про призначення Верховною Радою України Прем'єр-міністра України в строк не пізніше ніж на п'ятнадцятий день після одержання такої пропозиції;

10) вносить до Верховної Ради України подання про призначення Міністра оборони України, Міністра закордонних справ України;

11) призначає на посаду та звільняє з посади за згодою Верховної Ради України Генерального прокурора України;

12) призначає на посади та звільняє з посад половину складу Ради Національного банку України;

13) призначає на посади та звільняє з посад половину складу Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення;

14) вносить до Верховної Ради України подання про призначення на посаду та звільнення з посади Голови Служби безпеки України;

15) зупиняє дію актів Кабінету Міністрів України з мотивів невідповідності цій Конституції з одночасним зверненням до Конституційного Суду України щодо їх конституційності;

16) скасовує акти Ради міністрів Автономної Республіки Крим;

17) є Верховним Головнокомандувачем Збройних Сил України; призначає на посади та звільняє з посад вище командування Збройних Сил України, інших військових формувань; здійснює керівництво у сферах національної безпеки та оборони держави;

18) очолює Раду національної безпеки і оборони України;

19) вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни та у разі збройної агресії проти України приймає рішення про використання Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань;

20) приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України;

21) приймає у разі необхідності рішення про введення в Україні або в окремих її місцевостях надзвичайного стану, а також оголошує у разі необхідності окремі місцевості України зонами надзвичайної екологічної ситуації - з наступним затвердженням цих рішень Верховною Радою України;

22) призначає на посади та звільняє з посад третину складу Конституційного Суду України;

23) утворює суди у визначеному законом порядку;

24) присвоює вищі військові звання, вищі дипломатичні ранги та інші вищі спеціальні звання і класні чини;

25) нагороджує державними нагородами; встановлює президентські відзнаки та нагороджує ними;

26) приймає рішення про прийняття до громадянства України та припинення громадянства України, про надання притулку в Україні;

27) здійснює помилування;

28) створює у межах коштів, передбачених у Державному бюджеті України, для здійснення своїх повноважень консультативні, дорадчі та інші допоміжні органи і служби;

29) підписує закони, прийняті Верховною Радою України;

30) має право вето щодо прийнятих Верховною Радою України законів (крім законів про внесення змін до Конституції України) з наступним поверненням їх на повторний розгляд Верховної Ради України;

31) здійснює інші повноваження, визначені Конституцією України.

Порядок та процедура складання народними депутатами України присяги на вірність Україні визначається статтею 79 Основного Закону. Як зазначено у частині третій цієї норми, присягу зачитує найстарший за віком народний депутат України перед відкриття першої сесії новообраної Верховної Ради України, після чого депутати скріплюють присягу своїми підписами під її текстом.

За правилами частини першої статті 152 Конституції України лише Конституційний Суд України наділений повноваженням визнавати неконституційними повністю чи частково закони та інші правові акти, якщо вони не відповідають Конституції України процедурі їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Президент України згідно пунктів 29, 30 статті 106 Конституції України в законодавчому процесі підписує закони, прийняті Верховною Радою України, а також володіє правом вето. Глава держави наділений правом законодавчої ініціативи у Верховній Раді України (частина перша статті 93 Конституції).

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2008 року №23-рп/2008 (справа про проголошення Президентом України всеукраїнського референдуму за народною ініціативою), Президент України за будь-яких умов сам зобов'язаний діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією і законами України.

З урахуванням зазначених обставин та норм права, колегія суддів не знаходить підстав до визнання протиправною бездіяльність Президента України, допущену при складанні присяги народними депутатами України VІІІ скликання, яке мало місце 27 листопада 2014 року у сесійній залі Верховної Ради України.

Безпідставні й вимоги про зобов'язання глави держави вчинити дії направлені на вибачення перед виборцями України, повернення до Державного бюджету України витрат, понесених на вибори до Верховної Ради України 26.10.2014 року, призначення позачергових виборів.

Зокрема, вичерпний перелік підстав дострокового припинення Президентом України повноважень Верховної Ради України наведено у частині другій статті 90 Конституції України. За правилами цієї норми, глава держави не наділений правом припинення повноважень парламенту у випадку порушення процедури складання присяги народними депутатами України.

Суд не знаходить протиправності в діях відповідача, які б давали підстави до його вибачення перед виборцями чи зобов'язання у поверненні витрат, понесених на вибори 26.10.2014 року.

Беручи до уваги, що рішення ухвалюється не на користь позивача, то судові витрати згідно частини першої статті 94 КАС України не підлягають стягненню з Державного бюджету України на його користь.

На підставі наведеного, керуючись статтями 160, 161, 162, 163, 167, 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4 до Президента України про визнання протиправною бездіяльності, що призвела до незаконного складання народними депутатами України VІІІ скликання присяги і зайняття ними посад у незаконний спосіб, зобов'язання публічного вибачення перед виборцями, повернення до Державного бюджету України коштів та призначення позачергових виборів.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в апеляційному чи касаційному порядку не підлягає, проте може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, встановленому статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: М.М. Олексієнко

С.В. Головчук

М.М. Заїка

Ю.К. Черпак

І.В. Штульман