Справа № 826/3020/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

14 травня 2015 року №826/3020/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Давиденко Л.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві, державного реєстратора прав на нерухоме майно Чуйко Ганни Георгіївни
провизнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві, державного реєстратора прав на нерухоме майно Чуйко Ганни Георгіївни з позовом яким просив:

визнати неправомірними дії державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Чуйко Ганна Георгіївни;

скасувати рішення про відмову у державній реєстрації від 16.02.2015 №19379251;

зобов'язати Реєстраційну службу Головного управління юстиції у місті Києві провести державну реєстрацію права власності на нерухоме майно: будівля допоміжних складських приміщень (літ. Б) та будівля складу готової продукції (літ.Н) з реєстраційним номером об'єкту 31980874 що розташований АДРЕСА_1 за товариством з обмеженою відповідальністю « 12345».

Позовні вимоги мотивовано протиправною відмовою відповідача у проведенні державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що у свою чергу призвело до порушення прав та законних інтересів позивача.

Відповідач проти позову заперечив з підстав його необґрунтованості, оскільки заява позивача про проведення реєстраційної дії та документи, додані до неї не відповідали вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та не давали змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Розгляд справи здійснено в письмовому провадженні відповідно до приписів частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Державним реєстратором прав на нерухоме майно, за наслідками розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.01.2015 про проведення державної реєстрації права власності на будівлю допоміжних складських приміщень (літ. Б) та будівлю складу готової продукції (літ. Н), що розташований за адресою: АДРЕСА_1, винесено рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 16.02.2015 №19379251.

Позивач посилаючись на протиправність оскаржуваного рішення, звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3) інші речові права відповідно до закону; 4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Згідно частини четвертої статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав;

3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа;

4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують;

5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених статтею 4-2 та частиною дев'ятою статті 15 цього Закону;

5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку;

5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення;

5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем;

6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Пунктом 3 статті 24 Закону України Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, зазначених у пунктах 4, 5 2 - 5 6 частини першої цієї статті, не позбавляє заявника права повторно звернутися із заявою за умови усунення перешкод для державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Особливості процедури проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868.

Відповідно до пункту 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, зокрема серед іншого, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся із заявою від 30.01.2015 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно: будівля допоміжних складських приміщень (літ. Б) та будівля складу готової продукції (літ. Н) з реєстраційним номером об'єкту 31980874 що розташований АДРЕСА_1.

Державним реєстратором прав на нерухоме майно, за наслідками розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.01.2015, винесено рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 16.02.2015 №19379251.

Так, вказане рішення обґрунтоване тим, що подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Відмова у проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень мотивована невідповідністю АДРЕСА_1 зазначеної в ухвалах суду, технічних паспортах, протоколі загальних зборів, актів прийому-передачі нерухомого майна, в той час, як в реєстрі адрес вулиця має назву «АДРЕСА_1».

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 подано до відповідача пакет документів, які підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, а саме: копію паспорту, копію виписки з ЄДРПОУ від 19.12.2014, копію ухвали від 17.05.2012, копію ухвали від 18.07.2012, копії технічних паспортів, копію акту прийому-передачі нерухомого майна, копію протоколу від 16.12.2014 №1.

З вищевказаних документів вбачається, що нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Пунктом 8-1 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

Як встановлено судом, відповідно до рішення Київської міської ради «Про перейменування вулиць» від 8 липня 1999 року №371/472, з метою повернення історичних назв вулицям міста Києва, АДРЕСА_2 змінено на АДРЕСА_1.

У свою чергу, відповідно до додатку №2 рішення Київської міської державної адміністрації від 10.01.2000 №25, повернуто історичні назви вулицям, а саме, АДРЕСА_2 змінено на АДРЕСА_1 (походить від назви церкви Іоанна Золотоустого).

Разом з тим, матеріали реєстраційної справи, наданої відповідачем, не містять доказів з'ясування відповідних обставин у порядку, передбаченому пунктом 8-1 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Враховуючи, що матеріалами справи спростовуються підстави, що стали відмовою у державній реєстрації нерухомого майна, а саме, невідповідність адреси об'єкта нерухомого майна, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно відмовлено у проведенні державної реєстрації на будівлю допоміжних складських приміщень (літ. Б) та будівлю складу готової продукції (літ. Н), що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Стосовно позовної вимоги про зобов'язання реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві провести державну реєстрацію права власності на нерухоме майно: будівля допоміжних складських приміщень (літ. Б) та будівля складу готової продукції (літ. Н) з реєстраційним номером об'єкту 31980874 що розташований АДРЕСА_1 за товариством з обмеженою відповідальністю « 12345», судом встановлено, що така вимога задоволенню не підлягає, оскільки є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 11, 69, 70, 71, 128 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Чуйко Ганна Георгіївни щодо відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень, з підстав, зазначених у рішенні від 16.02.2015 №19379251 .

Скасувати рішення про відмову у державній реєстрації від 16.02.2015 №19379251.

Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.