Справа № 804/5880/14
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 квітня 2015 рокусправа № 804/5880/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2014 року

у справі № 804/5880/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ланеста»

до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

про скасування податкового повідомлення-рішення ,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення № від 03.04.2014, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість по декларації з податку на додану вартість за січень 2014 року в розмірі 162495 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що жодною нормою чинного законодавства не передбачено неможливість платника податків декларувати в наступних періодах суму від'ємного значення у разі оскарження податкового повідомлення-рішення, яким зменшено таку суму від'ємного значення з податку на додану вартість. Позивач вказує, що його звернення з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення № від 13.12.2012 не може впливати на подальше відображення суми від'ємного значення з податку на додану вартість в наступних податкових періодах.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2014 адміністративний позов задоволено. Суд першої інстанції, виходячи з норм податкового законодавства стосовно оскарження платником податків визначеного податковим органом грошового зобов'язання та правових наслідків такого оскарження, дійшов висновку про помилковість доводів відповідача про відсутність у позивача права відображати від'ємне значення у декларації за січень 2014 року до набрання законної сили судовим рішенням у справі №804/658/13-а про оскарження податкового повідомлення-рішення № від 13.12.2012.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано, що за результатами перевірки грошове зобов'язання донараховано не було, а лише було зменшено суму від'ємного значення по ПДВ та винесено податкове повідомлення-рішення форми «В4». У разі, коли за результатами перевірки податковим органом встановлено перевищення платником задекларованого залишку від'ємного значення податкової декларації з ПДВ, то сума зменшення залишку від'ємного значення на підставі податкового повідомлення-рішення за формою «В4» відображається платником зі знаком «-» у рядку 21.3 податкової декларації з ПДВ податкового (звітного) періоду, в якому таке повідомлення-рішення отримано. З огляду на оскарження позивачем податкового повідомлення-рішення № від 13.12.2012, яким встановлено завищення залишку від'ємного значення, позивач не має права на формування податкової звітності по рядку 24 декларації з ПДВ до закінчення оскарження.

Представники сторін про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, відповідачем - Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Дніпропетровська проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Ланеста» за січень 2014 року, за результатами якої складено акт №94/22-04/364954 від 11.03.2014.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, внаслідок чого позивачем завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації), на суму 162495 грн.

До такого висновку податковий орган дійшов з огляду на те, що за результатами позапланової виїзної перевірки ТОВ «Ланеста», оформленої актом перевірки № 4332/226/36495450 від 20.11.2012, складено податкове повідомлення-рішення № від 13.12.2012, яким зменшено ТОВ «Ланеста» суму від'ємного значення (рядок 24) у розмірі 169846,00 грн. та повідомлення-рішення № від 13.12.2012, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 287839,25 грн.

Підставою для прийняття означених податкових повідомлень-рішень є встановлене податковим органом порушення підприємством п.п.14.1.36, п.п.14.1.138 п.14.1 ст.14, п.198.3, абз.3 п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, п.4.5 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997р. №168/97-ВР , внаслідок чого занижено суми податку на додану вартість у розмірі 241853,00 грн. та завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації) за жовтень 2012 року на суму 169846,00 грн.

В порушення розділу 5 порядок заповнення податкової декларації пп.6 п.4 розділу 3 «Розрахунок за звітний період» Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України № 678 від 13.11.2013, не заповнено рядок 21.3 декларації з податку на додану вартість за січень 2014 року, у якому передбачено відображення збільшення або зменшення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового періоду (рядок 24) за результатами камеральної чи документальної перевірки, проведеної органом державної податкової служби - у розмірі 162495,00 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 03.04.2014, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 162495 грн. за лютий 2014 року.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про помилковість висновків податкового органу.

Відповідно до п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом (п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України).

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п.п. 200.3 ст.200 Податкового кодексу України).

Згідно з п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Позиція податкового органу щодо порушення позивачем пп. «б» п.200.4 ст.200 ПК України в даному випадку полягає в тому, що за результатами проведеної податковим органом перевірки (акт перевірки №4332/226/36495450 від 20.11.2012) винесене податкове повідомлення-рішення № від 13.12.2012 про зменшення позивачу розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 169846,00 грн.

На час складення податкової звітності з податку на додану вартість за січень 2014 року означене податкове повідомлення-рішення оскаржено підприємством в судовому порядку, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.02.2013 у справі № 804/658/13-а податкове повідомлення-рішення скасовано, проте рішення не набрало законної сили з огляду на апеляційне оскарження його податковим органом.

Посилаючись на п.56.1, ч.4 п.56.18 ст.56 ПК України, відповідач зазначив в акті перевірки, що права та обов'язки платника податків щодо використання цієї суми в наступних податкових періодах виникають лише після набрання законної сили судових рішень.

Неузгоджені суми податку на додану вартість відповідно до розділу 5 Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13.11.2013 № 678, відображаються в рядку 21.3 декларації з ПДВ.

Проте, апеляційний суд вважає помилковим посилання відповідача в акті перевірки №94/22-04/364954 від 11.03.2014 на пп.4.6.7 пп.4.6 п.4 Розділу 5 Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 № 1492.

Відповідно до вказаної норми рядок 21.3 декларації з податку на додану вартість передбачений для відображення збільшення або зменшення залишку від'ємного значення, який (для декларації 0110 - після бюджетного відшкодування) включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24) за результатами камеральної чи документальної перевірки, проведеної органом державної податкової служби.

Проте вказану норму слід застосовувати з урахуванням приписів Податкового кодексу України та інших Законів, що регулюють питання податкового обліку.

Жодна норма закону не покладає на платника податків обов'язку відображення в податковій звітності результатів попередніх перевірок податкових органів, тобто висновків про завищення або заниження таким платником податків відповідних сум грошових зобов'язань.

Відповідно до п.1 Розділу 3 Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 № 1492, до декларації вносяться дані податкового обліку платника окремо за кожний звітний (податковий) період без наростаючого підсумку.

Платник податку самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає в податковій звітності. Дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку (п.8 Розд. 3 Порядку).

Вказані приписи відповідають вимогам ст.ст.3, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-ХІV.

Крім того, відповідно до п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно з п. 58.1 ст.58 ПК України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Отже результати проведеної податковим органом перевірки підлягають відображенню в рядку 21.3 декларації з податку на додану вартість виключно на підставі прийнятого податковим органом відповідного податкового повідомлення-рішення та за умови узгодження, визначеного в ньому грошового зобов'язання.

Згідно з п.56.1 ст.56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

За правилами, встановленими в ст.56 ПК України, у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення. Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується. Скарги на рішення державних податкових інспекцій подаються до контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів (п. 56.2 - 56.3 ст.56 Податкового кодексу України)

За приписами п.56.5 ст.56 Податкового кодексу України платник податків одночасно з поданням скарги контролюючому органу вищого рівня зобов'язаний письмово повідомляти контролюючий орган, яким визначено суму грошового зобов'язання або прийнято інше рішення, про оскарження його податкового повідомлення-рішення або будь-якого іншого рішення.

Відповідно до п.56.15 ст.56 Податкового кодексу України скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

У разі звернення платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним податкового повідомлення-рішення за умови надходження до органу державної податкової служби ухвали суду про порушення провадження у справі за позовом платника податків не пізніше настання граничного строку сплати, зазначеного в податковому повідомленні-рішенні, структурний підрозділ, який склав таке податкове повідомлення-рішення, у день отримання ухвали вносить відповідні дані до реєстру податкових повідомлень-рішень. При цьому, сума грошового зобов'язання в той самий день виводиться з реєстру податкових повідомлень-рішень та обліковується в окремому реєстрі до дня набрання рішенням суду законної сили (п.4.4 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1236 від 28.11.2012).

З огляду на наведені правові норми, приймаючи до уваги факт оскарження в судовому порядку податкового повідомлення-рішення № від 13.12.2012, сума, визначена вказаним податковим повідомленнями-рішеннями на момент заповнення податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2014 року, є неузгодженою, тобто зобов'язання не підлягали виконанню, відповідно, не підлягали відображенню в податковій декларації.

Отже є протиправним посилання відповідача в акті камеральної перевірки податкової звітності за січень 2014 на висновки перевірки, оформленої актом від 20.11.2012, за результатами якої винесено відповідне податкове повідомлення-рішення, що оскаржено позивачем в судовому порядку.

Виходячи з наведеного, апеляційній суд погоджується з судом першої інстанції, що позивач мав право відобразити в декларації за січень 2014 року залишок від'ємного значення попереднього звітного періоду, за рахунок якого зменшити податкові зобов'язання з податку на додану вартість, та відобразити залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду - 162495,00 грн.

Всупереч вимогам ч.2 ст.71 КАС України відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятого ним оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, дав їм правильну юридичну оцінку, застосував до правовідносин, як виникли між сторонами по справі норми права, які регулюють саме ці правовідносини, прийняв законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Передбачені ст.202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2014 року у справі № 804/5880/14 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко