Справа № 816/790/15-а
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2015-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/790/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Носенка М.В.,

представника позивача - Рубан І.В.,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

12 березня 2015 року Миргородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Полтавській області /надалі - позивач; Миргородська ОДПІ/ звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 /надалі - відповідач/ про про стягнення податкового боргу по орендній платі з фізичних осіб у розмірі 3999 грн. 38 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що за відповідачем рахується податковий борг з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 3999 грн. 38 коп., що виник внаслідок несплати відповідачем суми податкового зобов'язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 30.06.2014 № 6805-15, та пені в сумі 7 грн. 77 коп.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що позивачем невірно розраховано суму орендної плати за землю згідно умов додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 30.11.2006, зареєстрованої 26.12.2012. Вказував, що не отримував від Миргородської ОДПІ податкового повідомлення-рішення від 30.06.2014 № 6805-15 та податкової вимоги від 01.09.2014 № 2255-25.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Матеріалами справи підтверджено, що 30.11.2006 між ОСОБА_2 (орендар) та Миргородською районною державною адміністрацією (орендодавець) укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець на підставі розпорядження № 153 від 30.05.2006 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для рибогосподарських цілей, яка знаходиться на території Слобідської сільської ради Миргородського району, загальною площею 12,6 га /а.с. 59-60/.

Вказаний договір зареєстрований в Миргородському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" при Держкомземі України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30.11.2006 за № 01.

До договору оренди земельної ділянки від 30.11.2006 складено додаткову угоду, яка зареєстрована за № 03413 від 26.12.2012, про те, що сторони домовились поновити договір оренди та внести зміни до договору оренди землі площею 12,6, а саме:

1. Пункт 8 розділу "Строк дії договору" доповнити словами "Продовжити дію договору оренди земельної ділянки для вирощування та реалізації ставкової риби терміном на 15 років до 30.11.2026 року в межах Слобідської сільської ради ОСОБА_2 площею 12,6 га, в тому числі 8,2 га під водою та 4,4 га пасовищ із земель державної власності.

2. Пункт 9 розділу "Орендна плата" викласти у такій редакції: на виконання п. 13 договору оренди 30.11.2006 року, Орендар зобов'язується одноразово сплатити кошти в розмірі 2841 грн. 58 коп. за 2011 рік, та встановити розмір орендної плати 2% від нормативної грошової оцінки одиниці ріллі по області починаючи з 01.01.2012 року /а.с. 75/.

Відповідно до підпункту 14.1.147. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України /у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин/ плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України передбачено, що платниками податку є землекористувачі.

Пунктами 288.1, 288.2, 288.4 статті 288 Податкового кодексу України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Базою оподаткування плати за землю є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом ХІІІ Податкового кодексу України, а у разі, якщо нормативну грошову оцінку не проведено - площа земельних ділянок (ст. 271 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно з приписами статті 21 Закону України "Про оренду землі" /у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин/ орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно листа Державного агентства земельних ресурсів України від 10.01.2014 № 12-28-0.22-95/2-14 "Про індексацію нормативної грошової оцінки земель" у 2014 році нормативна грошова оцінка земель населених пунктів, земель сільськогосподарського призначення та земель несільськогосподарського призначення (крім земель у межах населених пунктів), яка проведена за вихідними даними попередніх років, підлягає індексації станом на 01.01.2014 на коефіцієнт 3,2, який визначається виходячи з добутку коефіцієнтів індексації за: 1996 рік - 1,703, 1997 рік - 1,059, 1998 рік - 1,006, 1999 рік - 1,127, 2000 рік - 1,182, 2001 рік - 1,02, 2005 рік - 1,035, 2007 рік - 1,028, 2008 рік - 1,152, 2009 рік - 1,059, 2010 рік - 1,0, 2011 рік - 1,0, 2012 рік - 1,0, 2013 рік - 1,0.

Відповідно до пункту 5 Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995 року № 213, для врахування змін у рентному доході, який створюється при виробництві зернових культур, до показників нормативної грошової оцінки ріллі, проведеної станом на 1 липня 1995 р. (з урахуванням індексації), застосовується коефіцієнт 1,756.

Листом Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 27.03.2014 з метою однозначного застосування ставок, що встановлюються в залежності від розміру нормативної оцінки одиниці площі ріллі, повідомлено, що нормативна грошова оцінка 1 га ріллі по області з урахуванням коефіцієнтів індексації 3,2 та 1,756 становить 22853 грн. 29 коп. /а.с. 90/.

Таким чином, згідно умов договору оренди землі від 30.11.2006, з урахуванням умов додаткової угоди, розмір орендної плати за землю ОСОБА_2 має становити 5759 грн. 08 коп. (22853 грн. 29 коп. х 2% х 12,6 га).

Відповідно до пункту 286.5 статті 286 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

30.06.2014 Миргородською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення № 6805-15, яким ОСОБА_2 визначено суму податкового зобов'язання за платежем "орендна плата з фізичних осіб" у розмірі 5690 грн. 99 коп. /а.с. 34/.

Слід зазначити, що податковим повідомленням-рішенням ОСОБА_2 визначено податкове зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб у меншому розмірі, що не порушує прав відповідача.

Вказане податкове-повідомлення рішення надіслано на адресу за місцем проживання відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення 09.08.2014, проте, повернуто поштовою установою з відміткою "за закінченням терміну зберігання" /зворот а.с. 34, а.с. 67/.

Відповідно до приписів пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 30.06.2014 № 6805-15 вважається врученим відповідачу.

Із пояснень відповідача в судовому засіданні встановлено, що податкове повідомлення-рішення від 30.06.2014 № 6805-15 відповідачем не оскаржувалося. Доказів оскарження та скасування вказаного податкового повідомлення-рішення до суду відповідачем не надано.

Суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогами заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов'язує можливість стягнення податкового боргу у судовому порядку, встановлення факту його сплати у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту тощо.

Податкове повідомлення-рішення Миргородської ОДПІ від 30.06.2014 № 6805-15, яким ОСОБА_2 визначено суму податкового зобов'язання за платежем "орендна плата з фізичних осіб" у розмірі 5690 грн. 99 коп., не є предметом позову у даній справі, відтак, суд не бере до уваги доводи відповідача про протиправність вказаного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до положень пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Матеріалами справи підтверджено, що Миргородською ОДПІ зараховано у рахунок погашення податкового боргу відповідача по орендній платі з фізичних осіб переплату в загальній сумі 799 грн. 38 коп. /а.с. 64/.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

01.09.2014 Миргородською ОДПІ винесено податкову вимогу форми "Ф" № 2255-25 на суму 4891 грн. 61 коп., яка 08.09.2014 надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою: с. Слобідка, Миргородського району, Полтавської області, проте, повернута до контролюючого органу поштовою установою з відміткою 12.09.2014 "за зазначеною адресою не проживає" /а.с. 33, 63/.

Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що податкова вимога форми "Ф" № 2255-25 від 01.09.2014 була направлена за останнім відомим контролюючому органу місцем проживання відповідача: с. Слобідка, Миргородського району, Полтавської області, оскільки саме ця адреса була зазначена у договорі оренди землі від 30.11.2006 та додатковій угоді до договору.

Крім того, у письмових поясненнях представника позивача зазначено, що відповідно до даних аналітичної інформаційної системи "Податковий блок" адресою ОСОБА_2 є село Слобідка, Миргородський район, Полтавська область. Зміни щодо адреси проживання відповідача не вносилися /а.с. 87/. Копія витягу з АІС "Податковий блок" з відомостями щодо адреси відповідача: село Слобідка, Миргородський район, Полтавська область наявна у матеріалах справи /зворот а.с. 86/.

Слід зазначити, що відповідно до підпункту 16.1.11 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи та зміну місця проживання фізичної особи - підприємця.

Доказів повідомлення контролюючого органу про зміну адреси проживання відповідачем до суду не надано.

Суд не бере до уваги копію протоколу про адміністративне правопорушення від 15.04.2013 на підтвердження того, що Миргородській ОДПІ було відомо про зміну зареєстрованого місця проживання відповідача з огляду на те, що вказаний протокол складено 15.04.2013, тоді як місце проживання позивача зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 лише 24.05.2013, тобто пізніше, ніж складено протокол. Натомість, у довідці Миргородської ОДПІ від 29.04.2013 № 541/17.2-14//173 зазначено місцезнаходження відповідача: Полтавська область, Миргородський район, село Слобідка /а.с. 78-79/.

Таким чином, з огляду на приписи пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, податкова вимога форми "Ф" № 2255-25 від 01.09.2014 вважається врученою відповідачу 12.09.2014.

Із пояснень відповідача у судовому засіданні встановлено, що податкова вимога форми "Ф" № 2255-25 від 01.09.2014 відповідачем не оскаржувалась. Доказів оскарження відповідачем вказаної податкової вимоги до суду не надано.

Матеріалами справи підтверджено, що Миргородською ОДПІ зараховано в рахунок погашення податкового боргу кошти в сумі 900 грн. сплачені відповідачем згідно квитанції від 19.09.2014 /а.с. 64, 77/.

Як вбачається витягу з інтегрованої картки платника податків ОСОБА_2, у зв'язку з несвоєчасним погашенням узгодженого грошового зобов'язання на підставі підпункту 129.1.1 п. 129.1 статті 129 Податкового кодексу України на суму податкового боргу відповідача контролюючим органом нараховано пеню у розмірі 7 грн. 77 коп.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Отже, за відповідачем рахується податковий борг з орендної плати з фізичних осіб в розмірі 3999 грн. 38 коп. /5690 грн. 99 коп. - 799 грн. 38 коп. - 900 грн. + 7 грн. 77 коп./, що підтверджується витягом з інтегрованої картки платника податків ОСОБА_2 /а.с. 64/.

Згідно з пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України передбачено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) податковий борг по орендній платі за землю з фізичних осіб в сумі 3999 грн. 38 коп. (три тисячі дев'ятсот дев'яносто дев'ять гривень тридцять вісім копійок) на бюджетний рахунок № 0324, код бюджетної класифікації 18010900, отримувач Миргородське УК /с. Слобідка/ 18010900, код отримувача 37845125, МФО 831019, банк отримувача: ГУДКСУ у Полтавській області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 13 травня 2015 року.

Суддя С.С. Сич