Справа № 368/583/15-а
Суддя: Іванюта Т. Є.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/583/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2015 року Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Іван юти Т.Є.

при секретарі Редька О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу за позовом Миронівської об»єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області до Відділу ДВС Кагарлицького РУЮ про визнання незаконною та скасування постанови, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що заступником начальника відділу державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції Савченко Д.Ю. 18.02.2015 року винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, а саме постанови Кагарлицького районного суду Київської області від 22.08.2014 року по справі №368/1623/14-п в частині стягнення судового збору в сумі 36,54 грн. Однак з даним рішення позивач не згідний, а тому просить визнати незаконною та скасувати постанову.

В судове засідання представник позивача не з»явився будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи. Надіслав заяву в якій просить слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи. Причину неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 22.08.2014 року по справі №368/1623/14-п ОСОБА_2 піддано адміністративному стягненню у вигляді 7 діб адміністративного арешту та стягнуто судового збору в сумі 36,54 грн.

Станом на дату звернення дана постанова суду, яка набрала законної сили не

виконана.

Копію постанови Кагарлицького районного суду Київської області від 22.08.2014 року по справі №368/1623/14-п направлено Миронівською ОДПІ для виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання боржника.

Заступником начальника відділу державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції Савченко Д.Ю. 18.02.2015р. винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), а саме постанови Кагарлицького районного суду Київської області від 22.08.2014 року по справі №368/1623/14-п в частині стягнення судового збору в сумі 36,54 грн.

Дану постанову Кагарлицьке відділення Миронівська ОДШ отримала 17.03.2015 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції, (реєстраційний номер вхідної кореспонденції №659/9 від 17.03.15р.) на супровідному листі відділу ДВС.

Миронівська ОДШ з даною постановою державного виконавця не погоджується, та вважає її не законною, яка підлягає скасування виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» За виконавчим документом про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступає орган, за позовом якого судом винесено відповідне рішення, або орган державної влади (крім суду), який відповідно до закону прийняв таке рішення. За іншими виконавчими документами про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступають органи доходів і зборів.

Статтею 298 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП) встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення є обов'язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями посадовими особами і громадянами.

Згідно ч. 3 ст. 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 307 цього Кодексу.

Постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України (ч.1 ст. 300 КУпАП).

Відповідно до ст. 305 КУпАП контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як череду п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Статтею 308 КУпАП встановлено, що у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно ч. 2 ст. 17 Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою постанови судів у справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Згідно ч.1 ст. 22 Закону виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:

постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, -протягом трьох місяців.

Вимоги до змісту виконавчого документа встановлені частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому документі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а пунктом 6 частини першої статті 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом з тим відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Відповідно ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що "під час виконання рішень державний виконавець має право на безпосередній доступ до баз даних і реєстрів, у тому числі електронних, що містять інформацію про боржників, їхнє майно та кошти.

З огляду на вимоги п. 3 ч. 3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», а також те, що стягнення згідно постанови Кагарлицького районного суду Київської області від 22.08.2014 року по справі №368/1623/14-п проводиться в дохід держави, відсутність ідентифікаційного

номеру боржника (фізичної особи) у виконавчому документі не є підставою для відмови у

відкритті виконавчого провадження.

Така ж правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 року №6-45 цс 14, та від 25 червня 2014 року №6-62 цс 14, які мають приюдиційне значення для судів загальної юрисдикції та є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

А тому, суд вважає, що постанова державного виконавця від 18.02.2015 р. є незаконною та підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись 158,159,160,161,162,163,167 КАС України, ст.ст. 8, 11, 17, 18, 22 26, 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 299, 300, 305, 307, 308Кодексу України про АП, суд, -

постановив:

Адміністративний позов задоволити.

Скасувати постанову заступника начальника відділу державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції Савченко Діани Юріївни від 18.02.2015р. (ВП №46583264) про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа).

Зобов'язати відповідача прийняти рішення про відкриття виконавчого провадження за постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 22 серпня 2014 року по справі №368/1623/14-п в частині стягнення судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду сторонами може бути подана протягом 10 днів з дня отримання.

Постанову суду набирає законної сили відповідно до ст.. 254 КАС України.

Суддя Т. Є. Іванюта