Справа № 807/2579/13-а
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року Справа № 876/11620/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Ужгороді Закарпатської області на постанову Закарпатського окружного адміністративного суджу від 7 серпня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Готельно-туристичний комплекс «Інтурист-Закарпаття» до управління Пенсійного фонду України у м. Ужгороді Закарпатської області про часткове скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2013 року позивач - Публічне акціонерне товариство «Готельно-туристичний комплекс «Інтурист-Закарпаття» звернулося до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Ужгороді Закарпатської області, в якому просить частково скасувати рішення відповідача від 11.06.2013 №2174 року та №2175 в частині нарахування штрафу та пені за період з 30.10.2012 року по 21.03.2013 року.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суджу від 7 серпня 2013 року позов задоволено. Скасовано частково рішення управління Пенсійного Фонду України в м. Ужгороді про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасну перерахування) єдиного внеску №2174 від 11.06.2013 року в частині нарахування штрафу та пені за період з 30.10.2012 року по 21.03.2013 року. Скасовано частково рішення управління Пенсійного Фонду України в м. Ужгороді про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасну перерахування) єдиного внеску №2175 від 11.06.2013 року в частині нарахування штрафу та пені за період з 30.10.2012 року по 21.03.2013 року.

Постанова суду першої інстанції, мотивована тим, що нарахування управлінням Пенсійного фонду України в м. Ужгороді штрафу та пені позивачу за період з 30.10.2012 до 21.03.2013 року - в період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, є протиправним, та таким що суперечить нормам Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її необгрунтованою, прийнятою з неповним з'ясуванням обставин справи, порушенням норм матеріального права, управління Пенсійного фонду України у м. Ужгороді Закарпатської області оскаржило її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Закарпатського окружного адміністративного суджу від 7 серпня 2013 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволені позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що у зв'язку з несвоєчасною сплатою платником ПАТ ГТК «Інтурист-Закарпаття» єдиного внеску 11.06.2013 року управлінням Пенсійного фонду України в м. Ужгород було застосовано до платника фінансову санкцію № 2174 за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 10 % своєчасно не сплачених сум в розмірі 55,79 грн. з нарахуванням пені в сумі 9,26 грн. за період з 20.11.2012 року по 28.12.2012 року та фінансову санкцію № 2175 за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 10% своєчасно не сплачених сум в розмірі 28 803,61 грн. з нарахуванням пені в сумі 40 038,91 грн. за період з 22.10.2012 року по 07.06.2013 року.

Апелянт вказує на те, що ухвалою господарського суду Закарпатської області по справі № 5008/977/2012 від 30.01.2010 року порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ ГТК «Інтурист- Закарпаття», одночасно судом введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Посилається на те, що відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), які виникли після введення мораторію, а отже, не припиняє і заходів, спрямованих на їх забезпечення.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило а тому, суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що Публічне акціонерне товариство «Готельно-туристичний комплекс «Інтурист-Закарпаття» є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Порядок обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування підприємствами, установами, організаціями, громадянами до Пенсійного фонду України передбачено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», або в частині, що не суперечить цьому Закону (ч.1 ст.2 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пунктом п.1 ч.2 ст.6 зазначеного Закону встановлено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з територіальним органом Пенсійного фонду за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Базовим звітним періодом є календарний місяць.

Як слідує з матеріалів справи, 11 червня 2013 року начальником управління управління Пенсійного фонду України у м. Ужгороді Закарпатської області на підставі п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» прийнято рішення:

№2175 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасну перерахування) єдиного внеску, яким до ПАТ ГТК «Інтурист-Закарпаття» застосовано штраф у розмірі 28 803,61 грн. та нараховано пеню у розмірі 40 038,91 грн. за період з 22.10.2012 року по 07.06.2013 року;

№2174 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасну перерахування) єдиного внеску, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 55,79 грн. та нараховано пеню у розмірі 9,26 грн. за період з 20.11.2012 року по 28.12.2012 року.

Непогоджуючись із вищевказаними рішеннями позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із скаргою щодо неправомірного нарахування штрафу та пені (вих. №253 від 21.06.2013 р.), якою просив скасувати оскаржувані вищенаведені рішення Управління ПФУ у м. Ужгороді. За результатом розгляду скарги Головним управлінням ПФУ у Закарпатській області прийнято рішення від 02.07.2013 року №6796/07 про залишення скарги без задоволення, а рішення ПФУ в м. Ужгороді від 11.06.2013 року №2174 та №2175 - без змін.

Пунктом 2 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. При цьому, відповідно до частини 2 пункту 7.2.2 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, яка затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України 27 вересня 2010 року за № 21-5, розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних карток особових рахунків платників.

Крім того, згідно з пунктом 7.5 зазначеної Інструкції на суму недоїмки платнику єдиного внеску нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

У відповідності до пункту 7.7 Інструкції, рішення про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених пунктами 7.2, 7.3, 7.5 та 7.6 розділу VII цієї Інструкції, за наслідками розгляду акта та інших матеріалів про порушення приймає начальник управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті або його заступник.

Частиною 12 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Як слідує з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Закарпатської області від 30.01.2010 року у справі № 5008/977/2012 порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ ГТК «Інтурист- Закарпаття» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до статей 1, 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, а також припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Наведені норми регулюють правовідносини, які виникли між боржником і кредиторами у зв'язку з неспроможністю боржника виконати після настання встановленого строку існуючі зобов'язання і спрямовані на відновлення платоспроможності боржника або його ліквідацію з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів. З порушенням провадження у справі про банкрутство не пов'язується завершення підприємницької діяльності боржника, він має право укладати угоди, у нього можуть виникати нові зобов'язання.

З огляду на викладене можна дійти висновку, що дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів. Що стосується зобов'язань поточних кредиторів, то за цими зобов'язаннями згідно із загальними правилами нараховується неустойка (штраф, пеня), застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів). За своєю правовою природою фінансові та економічні санкції є додатковими зобов'язаннями, які забезпечують належне виконання основного і є похідними від нього.

Таким чином, оскільки мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), які виникли після його введення, то не припиняє і заходів, спрямованих на їх забезпечення. Невиконання таких зобов'язань є правопорушенням.

З аналізу вказаних норм та обставин справи, апеляційний суд вважає, що управління Пенсійного фонду України у м. Ужгороді Закарпатської області при винесенні рішень від 11.06.2013 №2174 року та №2175 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України, в зв'язку з чим не підлягають задоволенню позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Готельно-туристичний комплекс «Інтурист-Закарпаття» до управління Пенсійного фонду України у м. Ужгороді Закарпатської області про часткове скасування вказаних рішень.

Отже, оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст. 202 КАС України є підставою для скасування та прийняття нової постанови.

Керуючись ст. 195, п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197, п.3 ч.1 ст.198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Ужгороді Закарпатської області задовольнити.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суджу від 7 серпня 2013 року у справі №807/2579/13-а скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Готельно-туристичний комплекс «Інтурист-Закарпаття» до управління Пенсійного фонду України у м. Ужгороді Закарпатської області про часткове скасування рішень відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник