Справа № П/811/1236/15
Суддя: Г.П. Нагібіна
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року Справа № П/811/1236/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої - судді Нагібіної Г.П.

за присутності секретаря - Дигас В.М.

за участю:

представника позивача - Гладуняк Н.А.

представника відповідача - Санкаускас Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області про скасування рішень,

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

ГУ Міндоходів у Кіровоградській області звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом про:

- скасування постанови управління ДВС ГУЮ у Кіровоградській області від 06.04.2015 р. про стягнення з боржника виконавчого збору, винесеної в межах виконавчого провадження ВП №46892294;

- скасування постанови управління ДВС ГУЮ у Кіровоградській області від 06.04.2015 р. про накладення штрафу, винесеної у межах виконавчого провадження ВП №46892294.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що орган ДВС протиправно виніс оскаржувані постанови, оскільки рахунки ГУ Міндоходів у Кіровоградській області з яких можливе примусове стягнення закриті, а тому виконати судове рішення в добровільному порядку ГУ Міндоходів у Кіровоградській області не мало реальної можливості.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовну заяву у повному обсязі, просив суд скасувати постанови про накладення штрафу та стягнення виконавчого збору.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову з підстав наведених у письмових запереченнях, просив суд відмовити в задоволенні позову. містом

Заслухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 червня 2014 р. адміністративний позов ОСОБА_4 задоволено повністю, визнано протиправною бездіяльність ГУ Мідндоходів у Кіровоградській області та стягнуто компенсаційні суми податку на доходи фізичних осіб у сумі 14508,28 грн. та 16689,09 грн.

Після набрання постановою законної сили, 26.02.2015 р. Кіровоградським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі №/П/811/1671/14.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 16.03.2015 р. заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУ юстиції у Кіровоградській області Санкаускас Н.В. відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа №/П/811/1671/14 виданого Кіровоградським окружним адміністративним судом 26.02.2015 р.

Отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження ГУ Міндоходів у Кіровоградській області направив листа вих.№308/10/11-28-10-05-05 від 18.03.2015 р. щодо виконання постанови ВП №26892294 від 16.04.2015 р., в якому зазначено про неможливість виконання судового рішення з огляду на те, що ГУ Міндоходів у Кіровоградській області перебуває у стані припинення, а рахунки закриті (а.с.8).

У зв'язку з невиконанням в добровільному порядку судового рішення, управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області винесені:

- постанова від 06.04.2015 р. про накладення штрафу, якою за невиконання без поважних причин рішення суду до боржника - ГУ Міндоходів у Кіровоградській області накладено в розмірі 680 грн. (а.с.6, далі оскаржуване рішення-1);

- постанова від 06.04.2015 р. про стягнення з боржника виконавчого збору, якою стягнуто з боржника - ГУ Міндрходів у Кіровоградській області виконавчий збір в сумі 1360 грн. (а.с.7, далі оскаржуване рішення-2).

Отже, правомірність винесених постанов про накладення штрафу та стягнення виконавчого збору є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Позивач, після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, листом 18.03.2015 р. повідомив відповідача про неможливість виконати судове рішення через перебування у стадії припинення та закриття усіх рахунків (а.с.8-11).

Відповідач, отримавши листа про неможливість виконання рішення суду з підстав закриття усіх рахунків, виніс постанову про відкладення виконавчих дій від 25.03.2015 р. з метою перевірити інформацію, зазначену позивачем у листі від 18.03.2015 р.

Проте, після перевірки обставин, про які зазначив позивач у листі, відповідач отримав інформацію про наявність, окрім закритих рахунків, ще про десять відкритих рахунків (а.с. 59).

Враховуючи вищезазначене відповідач, а також на підставі інформацію ОСОБА_4 про те, що станом на 06.04.2015 р. судове рішення не виконано, відповідач виніс оскаржувані постанови датовані 06.04.2015 р.

Після винесення постанови про накладення штрафу та стягнення виконавчого збору, позивач звернувся до відповідача 21.04.2015 р. із листом про звернення державного виконавця до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження (а.с.80-81).

Тобто, лише після застосування до позивача штрафу, останній почав вживати реальні дії щодо виконання судового рішення у вигляді звернення із заявою про заміну сторони у виковому провадженні.

Згідно ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.05.2015 р., у виконавчому провадженні за клопотання державного виконавця замінено сторону боржника з ГУ Міндоходів у Кіровоградській області на ГУ ДФС у Кіровоградській області (а.с.92).

Згідно частини 1 статті 264 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Отже, ГУ Міндоходів у Кіровоградській області, отримавши постанову державного виконавці про відкриття виконавчого провадження, розуміючи несприятливі наслідки у разі невиконання постанови державного виконавця, мало право звернутись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження безпосередньо чи до державного виконавця ще до винесення оскаржуваних рішень.

Доказів звернення ГУ Міндоходів у Кіровоградській області до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, з огляду на необхідність уникнення відповідальності за невиконання судового рішення, позивач не надав.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що звернення позивача до органу державної виконавчої служби з листом щодо неможливості виконати судове рішення не звільняє останнього від виконання обов'язку щодо виконання судового рішення. Більш того, як встановлено у судовому засіданні, позивач зазначивши державному виконавцю інформацію про те, що усі рахунки закриті, надав інформацію, яка не відповідала дійсності.

Позивач, у разі неможливості виконати судове рішення, мав право самостійно звернутись до суду із заявою про заміну боржника у виконавчому провадженні або звернутись до державного виконавця із заявою щодо звернення до суду про заміну сторони виконавчого провадження у строк визначений державним виконавцям для добровільного виконання суду, задля уникнення відповідальності.

Згідно частини 1 статті 89 Закону N 606-XIV, у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Частиною 1 статті 28 Закону N 606-XIV визначено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Отже, вищенаведені норми Закону N 606-XIV встановлюють обов'язок державного виконавця щодо вжиття заходів у разі не виконання рішення суду у строк встановлений в постанові державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Частиною 1 статті 255 КАС України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Крім того, обов'язкове виконання рішення суду, в тому числі, суб'єктами наділеними владними повноваженнями, покладається також конвенцією „Про захист прав та свобод людини", яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997 року. Отже, її положення є обов'язковими для виконання Україною.

Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України.

Тобто, постанова Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.06.2014 р. щодо стягнення присуджених сум ОСОБА_4 повинна бути виконана, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права і до уваги судом неприймаються. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права, визнаного Україною як на рівні Конституції, так і шляхом ратифікації Європейської Конвенції з прав людини. Судове рішення, яке підлягає обов'язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов'язок.

Частиною 2 статті 8 КАС України визначено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» та у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, Суд наголошував, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Тобто, судове рішення сили повинно бути виконано, а особа, яка перешкоджає такому виконанню повинна нести встановлену Законом N 606-XIV відповідальність.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що обставини, які наведені в позовній заяві не свідчать про незаконність винесених постанови про накладення штрафу та стягнення виконавчого збору, оскільки відповідач діяв в межах та на підставі повноважень визначених Законом N 606-XIV.

Суд зазначає, що у разі звернення позивача, після отримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження, до суду або до державного виконавця із заявою про заміну сторони боржника у виконавчому провадженні, останній уникнув би застосування штрафу та стягнення виконавчого збору.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржені рішення відповідача є правомірними, вчинені у спосіб та відповідно до вимог законодавства, тому позовні вимоги є не обґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 17, 86, 158, 163-165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області про скасування рішення в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду, апеляційної скарги через Кіровоградській окружний адміністративний суд, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст виготовлено 14.05.2015 р.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Г.П. Нагібіна