Справа № 2а-4487/12/2070
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" квітня 2015 р. м. Київ К/9991/69853/12

,Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Федорова М.О.

суддів: Островича С.Е.

Степашка О.І.

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Харбел" на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2012

у справі № 2а-4487/12/2070

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Харбел"

до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова

Державної податкової служби

про скасування податкового повідомлення - рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Харбел" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Державної податкової служби по скасування податкового повідомлення - рішення № від 27.03.2012.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 06.06.2012 позовні вимоги задоволено, скасовано податкове повідомлення - рішення № від 27.03.2012.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2012 постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.06.2012 скасовано прийнято нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Касаційна скарга вмотивована тим, що судом апеляційної інстанції при вирішенні спору по даній справі порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, Вищий адміністративний суд України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності по податку на додану вартість позивача за січень 2011 року та складено акт перевірки №772/15-207/21258932 від 05.03.2012.

За результатами перевірки прийняте податкове повідомлення - рішення № від 27.03.2012, яким збільшено позивачу податкове зобов'язання по податку на додану вартість у сумі 6350 грн.: основний платіж 5080 грн., штрафні (фінансові) санкції 1270 грн.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п. 198.6 ст. 198, п.201.8, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, завищено суму податкового кредиту по декларації по податку на додану вартість за січень 2012 року на 5079, 88 грн., занижено суму, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет по декларації за січень 2012 року на 5080 грн., оскільки позивачем віднесено до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість по контрагенту ТОВ „Промспец консалтинг", свідоцтво платника на додану вартість якого анульовано 14.10.2011.

Відповідно до даних реєстру платників податку на додану вартість свідоцтво платника податку на додану вартість ТОВ „Промспец консалтинг" №100295733 від 03.08.2010 анульовано 14.10.2011.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг).У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

З вищенаведених правових норм вбачається, що для отримання права сформувати податковий кредит із сум податку на додану вартість платник податку на додану вартість повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

При цьому, сама по собі несплата податку продавцем при фактичному здійсненні господарської операції не впливає на податковий кредит покупця та суму бюджетного відшкодування.

Законодавство України, не ставить в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальності та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 17.11.2011, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2012 року, по справі №2а-14157/11/2070 адміністративний позов ТОВ „Промспец консалтинг" до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Харкова задоволено та зобов'язано поновити реєстрацію ТОВ „Промспец консалтинг" як платника податку на додану вартість шляхом внесення запису про скасування (відміну) анулювання реєстрації до Реєстру платників податку на додану вартість.

Тобто, у разі набрання законної сили рішенням про задоволення позовних вимог про визнання протиправним рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, відповідне рішення податкового органу вважається протиправним з моменту його прийняття, а протиправно анульоване свідоцтво платника податку на додану вартість слід вважати чинним протягом усього часу від моменту його видачі, у тому числі від дати прийняття протиправного рішення про анулювання такого свідоцтва до набрання чинності відповідним рішенням суду.

Колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції інстанцій, що на день укладення правочину між позивачем та ТОВ „Промспец консалтинг", як і на день здійснення податковим органом перевірок позивача, свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість слід вважати чинним.

Зазначене судом апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваного судового рішення взято до уваги не було, що призвело до безпідставного скасування рішення суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Харбел" на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2012 у справі № 2а-4487/12/2070 слід задовольнити, постанову суду апеляційної інстанції скасувати, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.06.2012 залишити без змін.

Керуючись ст. 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Харбел" задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2012 у справі № 2а-4487/12/2070 скасувати.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 06.06.2012 у справі № 2а-4487/12/2070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та порядку, передбачених статтями 236-2392 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий М.О. Федоров
Судді С.Е. Острович
О.І. Степашко