Справа № 802/1060/15-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 квітня 2015 р. Справа № 802/1060/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Слободонюка М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Франчук А.О.

представника позивача: Яременка О.І.

представника відповідача: Цимбал В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Тандем-СК"

до: Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Тандем-СК" (далі - ТОВ "Тандем-СК", позивач) з адміністративним позовом до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області (далі - Вінницька ОДПІ, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 17.02.2015 року він звернувся до відповідача із заявою про застосування податкового компромісу, проте, рішенням Вінницької ОДПІ №5780/10/02-28-22-04 від 26.02.2015 року було вирішено не погоджувати застосування податкового компромісу у зв'язку з тим, що заява від 17.02.2015 року подана без урахування строків давності відповідно до ст. 102 ПК України.

Позивач вважаючи, що оскаржуване рішення щодо не погодження застосування податкового компромісу від 26.02.2015 року прийнято з порушенням норм чинного законодавства, звернувся до суду із позовом у якому, з урахуванням усних уточнень, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Вінницької ОДПІ № 5780/10/02-28-22-04 від 26.02.2015 року, яким вирішено не погоджувати застосування податкового компромісу ТОВ "Тандем - СК" за податковими повідомленнями-рішеннями № від 24 вересня 2012 року та № від 24 вересня 2012 року;

- зобов'язати Вінницьку ОДПІ зарахувати сплачені ТОВ "Тандем - СК" 30043,10 грн. з призначенням платежу "податок на прибуток підприємств згідно заяви про досягнення податкового компромісу від 17.02.2015 року" та 30392,40 грн. "податок на додану вартість згідно заяви про досягнення податкового компромісу від 17.02.2015 року" як узгоджені і сплачені податкові зобов'язання в порядку досягнення податкового компромісу.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав із підстав, викладених у позовній заяві та усних поясненнях.

Представник відповідача проти позову заперечив, зазначивши в запереченнях, що податковий компроміс з урахуванням строків давності відповідно до ст. 102 ПК України застосовується до правовідносин, що виникли до 1 квітня 2014 року, та поширюється виключно на податкові зобов'язання з ПДВ та з податку на прибуток. Вважає, що строки даності встановлені ст. 102 ПК України минули, оскільки викладені в акті перевірки порушення, на підставі якого винесені податкові повідомлення-рішення, вчиненні за період з 01.01.2009 року по 29.02.2012 року (по податку на прибуток з 01.01.2009р. по 31.12.2011р.), а відтак суми грошових зобов'язань у податкових повідомленнях-рішеннях № та № від 24 вересня 2012 року не відповідали умовам податкового компромісу.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що 17.02.2015 року ТОВ "Тандем-СК" звернулось до Вінницької ОДПІ із заявою про застосування податкового компромісу по податкових повідомленнях-рішеннях:

- № від 24.09.2012 року, яким донараховано податкове зобов'язання з податку на прибуток підприємств у сумі 600862,00 грн. та штрафні санкції у сумі 7638,00 грн.;

- № від 24.09.2012 року, яким донараховано податкове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 607848 грн. та штрафні санкції у сумі 42529,00 грн.

У вказаній заяві від 17.02.2015 року позивач зазначив, що на час звернення зобов'язання по вищезазначеними податковим повідомленнями-рішеннями є неузгодженими, оскільки триває їх судове оскарження.

26.02.2015 року за результатами розгляду вказаної заяви Вінницькою ОДПІ було прийняте рішення №5780/10/02-28-22-04 про непогодження застосування податкового компромісу із ТОВ "Тандем-СК" по винесених податкових повідомленнях-рішеннях № та № від 24.09.2012 року. Дане рішення мотивоване тим, що заява позивача про застосування податкового компромісу від 17.02.2015 року не відповідає умовам податкового компромісу, передбачених ПК України, так як подана без урахування строків давності відповідно до ст. 102 ПК України.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходив з наступного.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток та податку на додану вартість у разі застосування податкового компромісу" розділ ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнено підрозділом 9-2 "Підрозділ 9-2. Особливості уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість під час застосування податкового компромісу".

Відповідно до п. 1 підрозділу 9-2, податковий компроміс - це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу. Платник податків, який вирішив скористатися процедурою податкового компромісу, під час дії податкового компромісу за такі податкові періоди має право подати відповідні уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, в яких визначає суму завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств та/або суму завищення податкового кредиту з податку на додану вартість.

Згідно із п. 7 підрозділу 9-2, процедура податкового компромісу, встановлена цим підрозділом, поширюється також на неузгоджені суми податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, а також на випадки, коли платник податків отримав податкове повідомлення-рішення, за яким податкові зобов'язання не узгоджені відповідно до норм цього Кодексу. Досягнення податкового компромісу у такому разі здійснюється за заявою платника податків у письмовій формі до контролюючого органу про намір досягнення податкового компромісу. У таких випадках днем узгодження платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, є день подання такої заяви до відповідного контролюючого органу. У разі несплати платником податків такого податкового зобов'язання у сумі, визначеній пунктом 2 цього підрозділу, таке податкове зобов'язання вважається неузгодженим.

Відповідно до п. 11 підрозділу 9-2, податковий компроміс з урахуванням строків давності відповідно до статті 102 цього Кодексу застосовується до правовідносин, що виникли до 1 квітня 2014 року, та поширюється виключно на податкові зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість незалежно від того, проводилися перевірки контролюючих органів чи ні за такі періоди.

Відповідно до приписів п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Тобто, дана норма жодним чином не стосується податкового компромісу, а встановлює строк в 1095 днів, протягом яких контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків.

В той же час в п. 102.4 ст. 102 ПК України визначено, що у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

У зв'язку із цим суд вважає, що початок перебігу строків в 1095 днів починається з моменту прийняття податкових повідомлень-рішень (виникнення податкового зобов'язання), незалежно від того за який період платник допустив порушення податкового законодавства, що стало наслідком прийняття таких рішень.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 13.10.2014 року відкрито провадження у справі №802/3624/14-а за позовом TOB "Тандем-СК" до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 24.09.2012 року.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 20.02.2015 року провадження у даній справі зупинено до прийняття Вінницькою ОДПІ рішення за наслідками розгляду заяви ТОВ "Тандем-СК" про компроміс від 17.02.2015 року.

Таким чином на час звернення позивача до Вінницької ОДПІ із заявою про погодження податкового компромісу та на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення №5780/10/02-28-22-04 від 26.02.2015 року відсутні судові рішення які набрали законної сили, тобто процедура судового оскарження податкових повідомлень-рішень є не закінченою. За таких обставин, податкові зобов'язання на підставі податкових повідомлень-рішень № та № від 24.09.2012 року не були узгоджені.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що оскільки на момент звернення позивача до Вінницької ОДПІ із відповідною заявою та на момент відмови відповідача у застосуванні процедури податкового компромісу, податкові повідомлення-рішення № та № від 24.09.2012 року не були узгодженими внаслідок процедури їх судового оскарження, то застосування відповідачем для відмови приписів ст. 102 ПК України є протиправним в силу приписів п.7 підрозділу 9-2.

Крім того, як уже зазначалося вище, відповідно до п.7 підрозділу 9-2, досягнення податкового компромісу у такому разі здійснюється за заявою платника податків у письмовій формі до контролюючого органу про намір досягнення податкового компромісу. У таких випадках днем узгодження платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, є день подання такої заяви до відповідного контролюючого органу.

Тобто, у випадку оскарження податкового повідомлення-рішення у судовому порядку, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток та податку на додану вартість у разі застосування податкового компромісу" не передбачена можливість відмови податкового органу у застосуванні податкового компромісу.

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку про протиправність рішення відповідача №5780/10/02-28-22-04 від 26.02.2015 року щодо непогодження застосування податкового компромісу із ТОВ "Тандем-СК" на підставі ст. 102 ПК України, а тому у цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання Вінницьку ОДПІ Головного управління ДФС у Вінницькій області зарахувати сплачені ТОВ "Тандем - СК" 30043,10 грн. з призначенням платежу "податок на прибуток підприємств згідно заяви про досягнення податкового компромісу від 17.02.2015 року" та 30392,40 грн. "податок на додану вартість згідно заяви про досягнення податкового компромісу від 17.02.2015 року" як узгоджені і сплачені податкові зобов'язання в порядку досягнення податкового компромісу, то суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що для досягнення податкового компромісу ТОВ "Тандем-СК" в порядку, передбаченому п. 2 підрозділу 9-2 розділ ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, визначило суму узгоджених податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств у сумі 30043,10 грн. (5% від 600862,00 грн.) та з податку на додану вартість у сумі 30392,40 грн. (5% від 607848,00 грн.).

Зазначені кошти були сплачені позивачем у сумах: 30043,10 грн. з призначенням платежу "податок на прибуток підприємств згідно заяви про досягнення податкового компромісу від 17.02.2015 року" та 30392,40 грн. з призначенням платежу "податок на додану вартість згідно заяви про досягнення податкового компромісу від 17.02.2015 року", що підтверджується відповідними платіжними дорученнями №2060 та №2061 від 15.04.2015 року.

У відповідності до п. 8 підрозділу 9-2 розділ ХХ "Перехідні положення" ПК України податковий компроміс вважається досягнутим після сплати платником податків узгоджених податкових зобов'язань згідно із цим підрозділом.

При цьому суд виходить із того, що норми ПК України не передбачають обов'язку контролюючого органу зараховувати сплачені платником грошові кошти як узгоджені і сплачені податкові зобов'язання в порядку досягнення податкового компромісу.

Тобто заявлена позивачем вимога адміністративного позову у цій частині не ґрунтується на положеннях чинного законодавства, а тому є безпідставною.

Крім того, суд звертає увагу на те, що повноваження відповідача щодо застосування податкового компромісу є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу. За таких обставин адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналіз норм КАС України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

З огляду на вищевикладене, у цій частині адміністративний позов ТОВ "Тандем-СК" задоволенню не підлягає.

Згідно з ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу вимог ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та дій і докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що заявлений позов належить задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки позовні вимоги носять немайновий характер, а позов підлягає частковому задоволенню, на користь позивача необхідно стягнути відповідну частину понесених ним і документально підтверджених судових витрат у даній адміністративній справі, а саме 36,54 грн.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області № 5780/10/02-28-22-04 від 26.02.2015 року щодо непогодження застосування податкового компромісу з ТОВ "Тандем - СК" по винесених податкових повідомленнях-рішеннях № від 24.09.2012 року та № від 24.09.2012 року.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ "Тандем - СК" понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 36 грн. 54 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

У зв'язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному, постанова суду складена в повному обсязі 12.05.2015.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович