Справа № 2а/1770/3387/2011
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2012-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Жуковська Л.А.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"01" жовтня 2012 р. Справа № 2а/1770/3387/2011

Житомирський апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Моніча Б.С.

ОСОБА_2

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Рівному Рівненської області Державної податкової служби на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "15" червня 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_3 особи - підприємця ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у м. Рівному Рівненської області Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівне № НОМЕР_1 від 07.04.2011 р. згідно якого було визначено податкове зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 158595 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 43371,25 грн. та податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівне № НОМЕР_2 від 07.01.2011 р. про визначення податкових зобов'язань по податку з доходів фізичних осіб на суму 98703,20 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 15.06.2012 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. В своїй апеляційній скарзі відповідач посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 15.06.2012 року та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при прийнятті оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22.03.2011 р. ДПІ у м. Рівне було складено акт №34/17-117/НОМЕР_3 про результати документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_4 за період з 01.01.2008 р. по 31.12.2010 р.

На підставі акта перевірки №34/17-117/НОМЕР_3 від 22.03.2011 р. ДПІ у м. Рівне було прийнято податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 07.04.2011 р., яким, з посиланнями на п.4.1. ст.4, п.п.7.3.1, п.7.3, п.п.7.4.1, п.п.7.4.4, п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997 р. та пп.54.3.2 п.54.3 ст.54, п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України, збільшено суму грошового зобов'язання за податком на додану вартість в сумі 158595,00 грн. та застосовані штрафні санкції на суму 43371,25 та № НОМЕР_2 від 07.04.2011 р., яким, з посиланнями на ст.13, пп. "б" п.1 ст.14 Декрету Кабінету Міністрів "Про прибутковий податок з громадян" № 13-92 від 26.12.1992 р., п.7.1 ст.7, п.п.9.12.1 п.9.12 ст.9 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" № 889-ІV від 22.05.2003р., пп. 54.3.2, п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54, п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання за податком з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності на суму 98703,20 грн.

Позивач скористався правом на адміністративне оскарження податкових повідомлень-рішень. Рішенням про результати розгляду повторної скарги, прийнятого ДПА України за № 6150/П/25-0315 від 15.07.2011 р. скаргу залишено без задоволення.

За період, який перевірявся позивачем здійснювалися господарської операції з придбання в ТОВ "Бігбудкомпані", ТОВ "Капітал-Інвест групп", ТОВ "Бігма-Трейд", ТОВ "Трім К" склотари. Оплата проводилася шляхом перерахування коштів на розрахункові рахунки продавців. Вказані обставини підтверджуються довідкою Рівненської філії Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк".

Згідно протоколу обшуку від 06.12.2008 р., протоколу виїмки від 26.02.2009 р. та протоколу огляду та виїмки документів у позивача від 03.03.2009 р. працівниками УПМ ДПА в Рівненській області було вилучено первинні, розрахункові документи, податкові накладні по господарських операціях з ТОВ "Бігбудкомпані", ТОВ "Капітал-Інвест групп", ТОВ "Бігма-Трейд", ТОВ "Трім К" та первинні документи, що стосуються здійснення фінансово-господарських операцій по наступній реалізації склотари для ЗАТ "Костопільський завод скловиробів", ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод", ТОВ "НВП "Укрвторресурс".

Листами ДПІ у м. Рівне вимагало надання позивачем документів та пояснень з питань здійснення фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2008 р. по 31.12.2010 р. На вказані листи, позивачем було повідомлено податковий орган про неможливість надання первинних документів через їх вилучення правоохоронними органами. З наданням переліку вилучених документів.

Відповідно до п. 85.9 ст. 85 Податкового кодексу України -- у разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов'язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.

Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу.

У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно визначив, що аналіз ст. 85 Податкового кодексу України як норми права що регулює спірні правовідносини дає підстави стверджувати про наявність у податкового органу імперативного обов'язку витребовувати у правоохоронних органів копії документів або отримання доступу до таких документів. При цьому слід враховувати, що документальна перевірка не може бути розпочата до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Вказане твердження узгоджується та доповнюється пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України згідно якого документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Таким чином, з вказаних норм права слідує, що документальну перевірку не можливо провести без дослідження податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства.

Судом встановлено, що заходів щодо отримання копій первинних документів фінансово-господарської діяльності позивача або доступу до них за період, що перевіряється, ДПІ у м. Рівне не вживала. Податковим органом було проведено документальну перевірку господарської діяльності позивача без дослідження первинних документів фінансово-господарської діяльності, що прямо суперечить ст. 75, 85 Податкового кодексу України. Крім того документальна перевірка була проведена без дослідження первинних документів, акт перевірки № 34/17-117/НОМЕР_3 від 22.03.2011 р. складено з порушенням Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами затвердженого наказом ДПА України № 1003 від 24.12.2010 р. зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.01.2011 р. за № 70/18808. Факти викладені в акт перевірки № 34/17-117/НОМЕР_3 від 22.03.2011 р. не ґрунтуються на даних первинних документів.

Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні в матеріалах справи докази суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що податковим органом - ДПІ у м. Рівне під час проведення перевірки господарської діяльності позивача було проігноровано цілий ряд норм імперативного характеру, що призвело до невиконання визначених обов'язків, в результаті чого перевірка як така проведена не була.

Стосовно тверджень відповідача про нікчемність правочинів між позивачем та ТОВ "Бігбудкомпані", ТОВ "Капітал-Інвест групп", ТОВ "Бігма-Трейд", ТОВ "Трім К" судова колегія вважає, їх помилковими і такими, що не ґрунтуються на законодавстві з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 203 Цивільного кодексу України - зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Ч. 5 ст. 203 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України - недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Згідно ст. 215 Цивільного кодексу України - підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України - у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним.

З наведеного випливає, що, поняття нікчемного правочину не є абсолютним/ всеосяжним, тобто такий правочин можна оспорити. Це вбачається зокрема з того, що поняття публічний порядок, інтерес держави і суспільства та моральні засади суспільства відносяться до оціночних понять і потребують у кожному конкретному випадку індивідуальної оцінки фахівців права. Тому, вирішення питання про суперечність правочину публічному порядку, інтересам держави і суспільства, законодавству або моральним засадам суспільства, слід відносити до юрисдикції суду й розглядати такий правочин як оспорюваний,

Водночас податкові органи не позбавлені права звернутися до адміністративного суду з вимогою про визнання недійсним правочину, укладеного між платником податку та його контрагентом, з метою, завідомо суперечною інтересам держави та суспільства та стягнення в дохід держави коштів, одержаних сторонами оспорюваного правочину за такими угодами, як це установлено ч.3 ст. 228 Цивільного кодексу України.

Обґрунтовуючи нікчемність правочинів між позивачем та ТОВ "Бігбудкомпані", ТОВ "Капітал-Інвест групп", ТОВ "Бігма-Трейд", ТОВ "Трім К" податковий орган в акті перевірки №34/17-117/НОМЕР_3 від 22.03.2011 р. вказує, про наявність в провадженні СВ ПМ ДПА в Рівненській області кримінальної справи по обвинуваченню посадових осіб контрагентів позивача у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України

На момент вчинення господарських операцій позивача з ТОВ "Бігбудкомпані", ТОВ "Капітал-Інвест групп", ТОВ "Бігма-Трейд", ТОВ "Трім К" контрагенти володіли право та дієздатністю здійснювати підприємницьку діяльність та мали право на складання податкових накладних. Ті обставини, що після здійснення господарських операцій у ТОВ "Бігбудкомпані", ТОВ "Капітал-Інвест групп", ТОВ "Бігма-Трейд", ТОВ "Трім К" були анульовані свідоцтва платника податку на додану вартість не впливають на легітимність раніше складених податкових накладних. Таким чином, вказані доводи податкового органу є необґрунтованими та не можуть враховуватися при вирішенні спору так як не стосуються предмету судового дослідження.

Згідно ч. 4 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України - вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Таким чином наявність в провадженні СВ ПМ ДПА в Рівненській області кримінальної справи по обвинуваченню посадових осіб контрагентів позивача у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України не є доказом, що свідчить про безумовне вчинення позивачем фіктивної підприємницької діяльності в співучасті з ТОВ "Бігбудкомпані", ТОВ "Капітал-Інвест групп", ТОВ "Бігма-Трейд", ТОВ "Трім К".

Частиною 2 ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції" (пункт 1) України визнала обов'язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції. Європейський суд з прав людини розкриває принцип верховенства права через формулювання вимог, які він виводить з цього принципу.

Так у справі "БУЛВЕС АД проти Болгарії" (№ 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009р. зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати податок на додану вартість другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стануть надмірним тягарем для платника податку, що порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ст.61 Конституції України). Таким чином, аналізуючи вищенаведені докази наявні в матеріалах справи суд першої інстанції правильно визначив, що ДПІ у м. Рівне під час проведення перевірки господарської діяльності позивача було порушено ст. 19, 61 Конституції України та притягнуто останнього до фінансової відповідальності у вигляді прийняття податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_1 від 07.04.2011 р., № НОМЕР_2 від 07.04.2011 р. за діяльність третіх осіб - ТОВ "Бігбудкомпані", ТОВ "Капітал-Інвест групп", ТОВ "Бігма-Трейд", ТОВ "Трім К", що в свою чергу суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Додатково слід зазначити, що як вбачається з акта перевірки № 34/17-117/НОМЕР_3 від 22.03.2011 р. ДПІ у м. Рівне вказує, що податковий кредит та витрати позивача було сформовано з порушенням п.4.1. ст.4, п.п.7.3.1, п.7.3, п.п.7.4.1, п.п.7.4.4, п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997 р. та ст.13, пп. "б" п.1 ст.14 Декрету Кабінету Міністрів "Про прибутковий податок з громадян" № 13-92 від 26.12.1992 р., п.7.1 ст.7, п.п.9.12.1 п.9.12 ст.9 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" № 889-ІV від 22.05.2003р. так як під час перевірки останні не було підтверджено належним чином оформленими податковими накладними та первинними документами.

В даному випадку ДПІ у м. Рівне зроблено передчасні висновки про порушення позивачем зазначених норм законодавства без дослідження вилучених правоохоронними органами первинних документів. Наданими суду правоохоронним органом первинних документів господарської діяльності позивача підтверджується факт реалізації склотари позивачем для ЗАТ "Костопільський завод скловиробів", ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод", ТОВ "НВП "Укрвторресурс". В судовому засіданні представником відповідача вказані обставини не спростовані.

Таким чином, стверджуючи про нікчемність правочинів між позивачем щодо придбання склотари в ТОВ "Бігбудкомпані", ТОВ "Капітал-Інвест групп", ТОВ "Бігма-Трейд", ТОВ "Трім К", ДПІ у м. Рівне одночасно визнає факт реалізації її для ЗАТ "Костопільський завод скловиробів", ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод", ТОВ "НВП "Укрвторресурс".

Судова колегія вважає, що відповідачем не доведено правомірності прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень, в той час як позивачем спростовано належними та допустимими доказами безпідставність висновків податкового органу, зазначених в акті перевірки № 34/17-117/НОМЕР_3 від 22.03.2011 р.

За таких обставин податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівне № НОМЕР_1 від 07.04.2011 р. згідно якого було визначено податкове зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 158595 грн. та застосованого штрафні санкції в сумі 43371,25 грн. та № НОМЕР_2 від 07.01.2011 р. про визначення податкових зобов'язань по податку з доходів фізичних осіб на суму 98703,20 грн. суд першої інстанції правомірно визнав протиправними та скасував їх.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.

З урахуванням наведеного, постанова суду першої інстанції у даній справі є обґрунтованою та законною, а тому її слід залишити без змін, доводи ж відповідача не є переконливими, спростовуються наведеним вище та відповідно, не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 197,198, 200, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Рівному Рівненської області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "15" червня 2012 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) І.Г. Охрімчук

судді: (підпис)

(підпис) ОСОБА_5

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 особа-підприємець ОСОБА_4 вул.Ювілейна,11/224,м.Рівне,33000

3- відповідачу ОСОБА_6 податкова інспекція у м.Рівному Рівненської області Державної податкової служби вул. Відінська, 8,м.Рівне,33000