Справа № 813/7435/14
Суддя: Дем'яновський Галій Семенович
Дата ухвалення: 2015-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2015 року № 813/7435/14

Львівський окружний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Дем'яновського Г.С.,

при секретарі Гавірко О.О.

з участю : позивача ОСОБА_1,представника позивача ОСОБА_2,представника відповідача Сидор О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу , поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ГУМВС України у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу , поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні даний адміністративний позов підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача позов не визнав з підстав,зазначених у запереченні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін , оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне.

Наказом начальника ГУ МВС України у Львівській області за №2073 від 12 вересня 2014р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ГУ МВС України у Львівській області», зокрема, наказано: за грубі порушення службової дисципліни, положень Закону України «Про міліцію». Дисциплінарного статуту МBC України, що призвело до надзвичайної події - розпочатого кримінального провадження, дискредитацію звання працівника органів внутрішніх справ, у відповідності до ст.12 Дисциплінарного статуту ОВС України, на першого заступника начальника відділу - начальника СВ Червоноградського MB ГУМВС України у Львівській області майора міліції ОСОБА_1 накласти дисциплінарне стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ. В обґрунтування зазначеного наказу ГУ МВС України у Львівській області посилається на те, що 23.08.2014р., до ГУ МВС України у Львівській області надійшла інформація про те, що 13.08.2014р., слідчим відділом прокуратури Львівської області до СРДР за №0000153 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 368 ч.3. 14 ч.1 КК України про те, що працівники правоохоронних органів вимагають гроші. Зокрема, 23.08.2014р., біля 17 год. 15 хв. працівниками СБУ у Львівській області спільно з працівниками СВ прокуратури Львівської області та УВБ у Львівській області ДВБ МВС України у м. Червонограді затриманий перший заступник начальника відділу - начальник СВ Червоноградського MB ГУМВС України у Львівські області майор міліції ОСОБА_1, який незаконно вимагав та отримав неправомірну вигоду у сумі 1000 доларів CШA за сприяння в уникненні кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст.125 КК України від громадянина ОСОБА_4.

Позивач посилається на те, що про прийнятий наказ йому стадо відомо 29 вересня 2014р., а саме під час ознайомленнями із матеріалами кримінального провадження №0000153 від 13.08.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч.3 КК України. Також посилається на те, що станом на день винесення вищезгаданого наказу «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ГУ МВС України у Львівські області» по згаданому кримінальному провадженні №0000143 від 13.08.2014 р. тривало досудове розслідування, тобто вина позивача в інкримінованому правопорушенні не доведена.

Позивач вважає, що винесений наказ ГУ МВС України у Львівській області за №2073 від 12 вересня 2014р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ГУ МВС України у Львівській області» є безпідставним, незаконним та таким, що підлягає скасуванню.Позивач зазначає ,що згідно норм ч.2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Статтею 20 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачено порядок подання та розгляду скарг. Згідно з вимогами норм згаданої статті, особа рядового або начальницького складу має право усно чи письмово послідовно звернутися зі скаргою щодо накладення на неї дисциплінарного стягнення до старшого прямого начальника - аж до міністра внутрішніх справ України або до суду. Враховуючи це, позивач звернувся до адміністративного суду з даним позовом.

В правове обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що ч. 2 КК України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Позивач посилається на те, що підставою для винесення наказу ГУ МВС України у Львівській області за №2073 від 12 вересня 2014 року, «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ГУ МВС України у Львівській області» є лише посилання на те, що ним вчинено кримінальне правопорушення, передбаченого ст.ст. 368 ч.3, 14 ч.1 КК України. Жодних інших підстав, на думку позивача, для застосування дисциплінарної відповідальності до нього не має та про такі у згаданому наказі не йдеться.

При розгляді даної справи, позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог та доповнення в обґрунтування позовних вимог. Зокрема, у висновку службового розслідування по факту розпочатого прокуратурою Львівської області кримінального провадження №0000153 відносно першого заступника начальника відділу - начальника СВ Червоноградського MB ГУМВС України у Львівській області майора міліції ОСОБА_1 від 09.09.2014 року, зазначено що в процесі службового розслідування встановлені грубі порушення службової дисципліни зі сторони першого заступника начальника відділу - начальника СВ Червоноградського MB ГУМВС України у Львівській області майора міліції ОСОБА_1, що виразились у порушенні обов'язків рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, неухильне виконання яких передбачено ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, зокрема дотримання законодавства, захист від протиправних посягань прав та свобод громадян, дотримання норм професійної та службової етики, що призвело до внесення відомостей про його протиправні дії до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Станом на день винесення, зазначеного попередньо наказу «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ГУ МВС України у Львівські області» по згаданому кримінальному провадженні №0000143 від 13.08.2014 р. тривало досудове розслідування, тобто вина позивача у інкримінованому правопорушенні не доведена.Нормами ст. 16 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» передбачено, що у разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.Дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач наголошує на тому, що підставою для винесення наказу ГУ МВС України у Львівській області за № 2073 від 12 вересня 2014р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ГУ МВС України у Львівській області» є лише посилання на те, що ним вчинено кримінальне правопорушення, передбаченого ст.ст. 368 ч.3.14 ч.1 КК України. Жодних інших підстав для застосування дисциплінарної відповідальності до позивача не має та про такі у згаданому наказі не йдеться.

З наведеного вище, позивач вважає, що у разі порушення кримінальної справи стосовно слідчого, рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності приймають тільки після доведення його винності або невинуватості згідно КПК України.

У зв'язку із необхідністю захисту своїх майнових інтересів, позивач звернувся із заявою про збільшення позовних вимог а саме стягнення середнього заробітку за період вимушеного прогулу розрахованого станом на 26 лютого 2015 року, у зв'язку з чим зазначає та наводить відповідні розрахунки , згідно яких просить стягнути з відповідача заробітку плату за час вимушеного прогулу в сумі 43344 ,61 грн. Тому позивач просить задовольнити позов.

Відповідач проти заявлених позовних вимог заперечує, вважає що підстави для задоволення позовних вимог відсутні. В обґрунтування посилається на те, що спірні правовідносини в даній справі пов'язані з проходженням публічної служби, оскільки позивач являвся працівником міліції - особою середнього начальницького складу і приймався на службу та проходив її на підставі Закону України «Про міліцію», Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, Дисциплінарного статуту ОВС, а також відомчих наказів.

Згідно Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України затвердженого Законом України від 22.02.2006 p. №3460-IV: «Статут визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень».

Виходячи зі змісту ст. 1 (Службова дисципліна) Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Статтею 2 Дисциплінарного статуту визначено, що Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до вимог ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, визначено обов'язки осіб рядового і начальницького складу, зокрема зазначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підгримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Позивач, проходив службу на керівній посаді, володіє вимогами чинного законодавства які є дотичними до проходження служби та виконання покладених на нього службових завдань що підтверджується підписами останнього у плані стажування, звіті про проходження стажування. Накладенню на позивача дисциплінарного стягнення та звільненню позивача з Органів внутрішніх справ передував висновок службового розслідування, як це і передбачено ч. 1 ст. 14 - Порядок накладання дисциплінарних стягнень, Дисциплінарногостатуту органів внутрішніх справ України. Тобто, за фактом порушення службової дисципліни, було призначено та проведено службове розслідування. Вказаними матеріалами службового розслідування, проведеного відповідно до вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та наказу МВС України від 12.03.2013 №230 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення службового розслідування в ОВС України», вина позивача в грубому порушенні службової дисципліни - доведена повністю. Відповідач посилається на те, що при службовому розслідуванні, призначеному наказом ГУМВС України від 25.08.2014р. №1874, досліджувались факт та обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, наявність чи відсутність дисциплінарного проступку, а не доводилась його вина у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідач посилається на те, що в процесі службового розслідування встановлено, що перший заступник начальника міського відділу - начальник СВ Червоноградського MB ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_1, будучи посадовою особою, впродовж 11 травня - 23 серпня 2014 року умисно вимагав у ОСОБА_5 та її сина ОСОБА_4 та одержав від останнього неправомірну вигоду в сумі 1000 доларів США за прийняття рішення про закриття кримінального провадження № 0000758 від 06.05.2014, розпочатого за зверненням ОСОБА_6 щодо ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України. Відповідно до отриманої ГУМВС України інформації 23.08.2014 біля 17:15 працівниками управління СБУ у Львівській області спільно з працівниками СВ прокуратури Львівської області та УВБ у Львівській області ДВБ МВС України у м. Червонограді затриманий ОСОБА_1

Таким чином, відповідач стверджує, що в процесі службового розслідування встановлені грубі порушення службової дисципліни зі сторони позивача, що виразились у порушенні обов'язків рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, неухильне виконання яких передбачено ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, зокрема дотримання законодавства, захист від протиправних посягань прав та свобод громадян, дотримання норм професійної та службової етики, що призвело до внесення відомостей про його протиправні дії до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідач стверджує, що при службовому розслідуванні опитаний підполковник міліції ОСОБА_1, повідомив, що він скористається правом, передбаченим ст.63 Конституції України та пояснення не надав, а можливо їх надасть у подальшому. Матеріалами службового розслідування, вина позивача у порушенні службової дисципліни, а не у вчиненні злочину, як це стверджує позивач, доведена повністю. За наслідками ж проведеного службового розслідування, за грубі порушення службової дисципліни, положень Закону України «Про міліцію», Дисциплінарного статуту ОВС України, що призвело до надзвичайної події - розпочатого кримінального провадження, дискредитацію звання працівника органів внутрішніх справ, у відповідності до ст. 12 Дисциплінарного статуту ОВС України, на першого заступника начальника відділу - начальника СВ Червоноградського MB ГУМВС України у Львівській області майора міліції ОСОБА_1 наказом ГУМВС від 12.09.2014 року №2073 накладено дисциплінарне стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ. Вказаний висновок службового розслідування затверджено начальником ГУМВС України у Львівській області 09.09.2014 року.

Відповідач посилається на те, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення враховувалась тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації, тощо. На момент накладення на позивача дисциплінарного стягнення - звільнення з ОВС, у останнього було діюче дисциплінарне стягнення - зауваження, згідно записів обліку стягнення в послужному списку особової справи.

Обставини, за яких вчинено дисциплінарний проступок позивачем набули значного суспільного резонансу, підірвали авторитет правоохоронних органів. Тобто, службове розслідування проведено в термін та відповідно до вимог, визначених чинним законодавством. Вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку доведена повністю. Не вірним є посилання позивача на те, що його звільнено в зв'язку з вчиненням злочину. При службовому розслідуванні досліджувались факт та обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, наявність чи відсутність дисциплінарного проступку, а не доводилась його вина у вчиненні злочину.

Відповідач стверджує і про те, що позивач не міг не знати про своє звільнення. 25.09.2014 року до ГУМВС України у Львівській області, з метою забезпечення реалізації наказу ГУМВС від 12.09.2014 року № 2073, надійшло подання про звільнення першого заступника начальника міського відділу-начальника слідчого відділення Червоноградського MB ГУМВС України майора міліції ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ.

Перед звільненням з ОВС згідно п.48 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ була проведена атестація ОСОБА_1 Питання щодо звільнення останнього розглянуто на атестаційній комісії керівного складу ГУМВС України у Львівській області. Згідно атестаційного листа з вересня 2013 року по вересень 2014 року, висновок старшого начальника - займаній посаді не відповідає, згідно наказу ГУМВС України у Львівській області від 12.09.2014 року №2073 підлягає звільненню, результати атестування - займаній посаді не відповідає підлягає звільненню з органів внутрішніх справ згідно з наказом ГУМВС від 12.09.2015 року №2073. 13.10.2014 року позивача зі змістом атестаційного листа ознайомлено.

Відповідно до вимог п. 4.16. Інструкції про порядок проведення атестування особового складу ОВС України, затвердженої наказом МВС України №181 від 22.03.2005 p., у разі не згоди з висновком атестаційної комісії особа рядового чи начальницького складу після засідання атестаційної комісії має право негайно або протягом 10 днів з часу оголошення рішення подати мотивований рапорт на ім'я прямого начальника, який має право прийняти по ньому остаточне рішення. Як вбачається з наявних матеріалів, з рапортом ОСОБА_1 про не згоду з атестаційним листом не звертався та атестацію не оскаржував, відповідно погодився з прийнятим рішенням.

Згідно ст.18 Дисциплінарного статуту, таке дисциплінарне стягнення як звільнення з органів внутрішніх справ, вважається виконаним після видання наказу по особовому складу. Наказом ГУМВС України від 15.10.2014 року №461 о/с ОСОБА_1 звільнено з ОВС за п.64 є, за порушення дисципліни.З означеним Наказом позивач ознайомлений ,про що свідчить його особистий підпис на наказі.

15.10.2014 року на адресу позивача скеровано витяг з наказу ГУМВС від 15.10.2014р. №461 о/с та атестаційний лист. Одночасно позивачу роз'яснено про необхідність прибути до управління кадрового забезпечення ГУМВС України для отримання трудової книжки. Вказаного листа з додатками повернуто до ГУМВС у зв'язку з закінченням терміну зберігання.

З огляду на це, відповідач стверджує, що всі дії посадових осіб ГУМВС України у Львівській області щодо накладення дисциплінарного стягнення на позивача є правомірними і були вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб визначений законодавством України.

Відповідач посилається і на те, що позивачем порушено порядок оскарження дій посадових осіб, визначений Законом України «Про міліцію» №565-ХІІ від 20.12.1990 р., яка дублюється ст. 20 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України. Так, у відповідності до ч. 4 ст. 18 (Проходження служби в міліції) Закону України «Про міліцію» №565-ХІІ від 20.12.1990 р. - при звільненні зі служби в міліції за ініціативою адміністрації у разі відхилення скарги з цього приводу вищестоящими в порядку підлеглості службовою особою чи органом звільнений працівник міліції має право оскаржити звільнення в суд». Така, позиція відповідача підтверджується й змістом ч. 4 ст. 99 (Строк звернення до адміністративного суду) КАС України - якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Відповідач стверджує про те, що згідно чинного законодавства, позивач перед зверненням до суду мав оскаржити дії посадових осіб ГУМВС, до вищестоящих службових осіб чи органу, аж до Міністра внутрішніх справ України. Однак, розуміючи безпідставність такого оскарження скарги, позивач цього не вчинив та не оскаржував дії посадових осіб до вищестоящих службових осіб чи органу, аж до Міністра внутрішніх справ України.

Згідно з вимогами ст. 27 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 р. №565-ХІІ, нагляд за додержанням законності у діяльності міліції здійснюють Генеральний прокурор України і підлеглі йому прокурори. Проте, на сьогоднішній день органами прокуратури (як й вищестоящими в порядку підлеглості службовими особами чи органами) не підтверджено жодних фактів, які б вказували на недодержання законності у діяльності посадових осіб ГУМВС України у Львівській області в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та звільнення його з органів внутрішніх справ. Матеріали службового розслідування на 14 аркушах 10.09.2014 року за вихідним 1/5-3655 направлено до прокуратури Львівської області, жодних листів реагування щодо його змісту до ГУМВС України з прокуратури не надходило.

На думку відповідача, позивач, знаючи про те, що відносно нього проводилось службове розслідування за наслідками якого його звільнено з ОВС, розуміючи законність і підставність прийнятого відносно нього рішення, не оскаржував висновок службового розслідування, яким було встановлено факт та обставини порушення ним службової дисципліни. Даний факт вказує на фактичну згоду останнього із об'єктивністю викладених обставин у висновку службового розслідування та, відповідно, прийнятого відносно нього рішення. Тобто, відсутність мотивованого рапорту про незгоду із висновком службового розслідування, не оскарження його до вищестоящого начальника (органу), вказує на безпідставність його позовних вимог. Враховуючи вищенаведене відповідач просить в позові відмовити.

Судом також встановлено наступне.

Порядок проходження публічної служби в органах внутрішніх справ регулюється Законом України від 20 грудня 1990 року №565-XII «Про міліцію», Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114.

Згідно із статтею 5 Дисциплінарного статуту, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

У відповідності до статті 2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 1 Статуту встановлено, що службова дисципліна це - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

У відповідності до статті 14 Статуту, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Підставою для видання спірного наказу був висновок службового розслідування по факту розпочатого прокуратурою Львівської області кримінального провадження № 000153 відносно першого заступника начальника відділу -начальника СВ Червоноградського МВ ГУМВС України у Львівській області майора міліції ОСОБА_1 Висновок службового розслідування був затверджений начальником ГУМВС України у Львівській області 09.09.2015 року.

У відповідності до п.8.1 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 року №230, підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.

Згідно з п.8.3 цієї Інструкції, в описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості про:

-обставини, за яких особа (особи) РНС скоїла (и) дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі;

-час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв'язку з цим;

-посаду, звання, прізвище, ім'я та по батькові, персональні дані (дата та місце народження, освіта, період служби в органах внутрішніх справ і на займаній посаді - з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), характеристику особи (зокрема, про наявність або відсутність у неї діючих дисциплінарних стягнень), винної в учиненні дисциплінарного проступку, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли вказаним обставинам;

-наявність причинного зв'язку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками;

-умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього;

-вимоги законодавства або посадові обов'язки, які було порушено;

-наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом'якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного.

З матеріалів службового розслідування вбачається ,що в процесі службового розслідування встановлені грубі порушення службової дисципліна зі сторони першого заступника начальника відділу -начальника СВ Червоноградського МВ ГУМВС України у Львівській області майора міліції ОСОБА_1,що виразилось у порушенні обов»язків рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ , неухильне виконання яких передбачено ст.. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України , зокрема, дотримання законодавства , захист від протиправних посягань прав та свобод громадян , дотримання норм професійної та службової етики , що призвело до внесення відомостей про його протиправні дії до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини щодо проходження служби в органах внутрішніх справ врегульовано Законом України "Про міліцію", Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ та Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України.

Згідно ст.2 Закону України "Про міліцію" № 565-ХІІ від 20.12.1990 року (надалі-Закон України № 565-ХІІ), основними завданнями міліції є: забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів; запобігання правопорушенням та їх припинення; охорона і забезпечення громадського порядку; виявлення кримінальних правопорушень; участь у розкритті кримінальних правопорушень та розшуку осіб, які їх вчинили, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством; забезпечення безпеки дорожнього руху; захист власності від злочинних та кримінально протиправних посягань; виконання адміністративних стягнень; участь у поданні соціальної та правової допомоги громадянам, сприяння у межах своєї компетенції державним органам, підприємствам, установам і організаціям у виконанні покладених на них законом обов'язків.

Відповідно до ч.5 ст.25 Закону України № 565-ХІІ службова особа міліції, яка порушила вимоги закону або неналежно виконує свої обов'язки, несе відповідальність у встановленому порядку.

Згідно ст.18 Закону України № 565-ХІІ порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.10 Положення про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 права, обов'язки і відповідальність осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, що випливають з умов служби визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначаються Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-ІV "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" (далі-Дисциплінарний статут).

За визначенням, яке міститься у ст.1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до ст.2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

У відповідності до ст.5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст.12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначений п'ятим розділом Дисциплінарного статуту.

Відповідно до ч.1 ст.20 Дисциплінарного статуту, особа рядового або начальницького складу має право усно чи письмово послідовно звернутися зі скаргою щодо накладення на неї дисциплінарного стягнення до старшого прямого начальника - аж до міністра внутрішніх справ України або до суду.

Згідно ч.6 ст.13 Дисциплінарного статуту старший прямий начальник має право протягом одного місяця з дня оголошення особі рядового або начальницького складу наказу про накладення дисциплінарного стягнення посилити, а протягом року - пом'якшити чи скасувати дисциплінарне стягнення, накладене підлеглим йому начальником, якщо встановлено, що воно не відповідає тяжкості вчиненого проступку.

Відповідно до п.7 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 грудня 1991 року № 552 (на час виникнення спірних правовідносин), підставами для проведення службового розслідування є: заяви, скарги, листи громадян; повідомлення державних органів, громадських організацій, телебачення, радіо та інших засобів масової інформації; повідомлення органів дізнання,попереднього слідства, прокурора, суду; повідомлення працівників органів внутрішніх справ про допущені або виявлені порушення.

Згідно п.10 вищевказаної Інструкції, при проведенні службового розслідування повному, об'єктивному і всебічному дослідженню підлягають: подія порушення (час, місце, спосіб, інші обставини); наявність вини працівника органів внутрішніх справ у скоєнні порушення, мета та мотиви порушення; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності порушника як ті, що пом'якшують чи обтяжують його відповідальність; характеристика особи, яка скоїла порушення (ставлення до служби, поведінка до порушення); причини та умови, що сприяли скоєнню порушення; характер і розмір нанесених порушенням збитків.

Відповідно до п.14 Інструкції, посадова особа при проведенні службового розслідування зобов'язана: вжити всіх законних заходів щодо встановлення обставин, зазначених у п.10 цієї Інструкції; дотримуватися передбачених законом прав та інтересів заявника, особи, щодо якої проводять службове розслідування, інших осіб, які беруть у ньому участь; роз'яснювати заявникам і особам, стосовно яких проводять службове розслідування, їхні права, забезпечувати здійснення цих прав у межах своєї компетенції, вирішувати в ході розслідування та після його закінчення спірні питання, розглядати заяви та клопотання; доповідати керівнику, який призначив службове розслідування, про виявлені недоліки, порушення законів, наказів, інструкцій, а також причини і умови, що сприяли скоєнню порушень,вносити пропозиції щодо їхнього усунення; у випадках встановлення службовим розслідуванням ознак складу злочину в діях особи, стосовно якої воно проводиться, або в діях інших осіб негайно доповісти про це начальнику і вжити заходів відповідно до закону; інформувати керівників, особовий склад органу внутрішніх справ, заявника та інших зацікавлених осіб про наслідки розслідування і вжиті заходи (за дорученням керівника, який призначив службове розслідування, дотримуючись при цьому вимог державної і службової таємниці); скласти за результатами службового розслідування висновок і подати його на розгляд і затвердження керівнику органу внутрішніх справ або його заступнику; ознайомити із затвердженим висновком службового розслідування особу, стосовно якої воно проводилося, якщо це не суперечить вимогам дотримання державної або службової таємниці; здійснювати контроль за виконання затвердженого керівником органу внутрішніх справ рішення за результатами розслідування.

. Таким чином, матеріалами службового розслідування, у чіткій відповідності до Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України доведена повністю вина позивача в порушенні службової дисципліни, а не у вчиненні злочину. Також, службове розслідування проведено в термін та згідно вимог, визначених чинним законодавством.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення враховувалась тяжкість проступку, обставини за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації. Обставини, за яких вчинено дисциплінарний проступок позивачем,є грубим порушенням службової дисципліни зі сторони позивача, що виразились у порушенні обов'язків рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, неухильне виконання яких передбачено ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, зокрема дотримання законодавства, захист від протиправних посягань прав та свобод громадян, дотримання норм професійної та службової етики, що призвело до внесення відомостей про його протиправні дії до Єдиного реєстру досудових розслідувань. набули значного суспільного резонансу, підірвали авторитет правоохоронних органів і тому суд погоджується з позицією відповідача про те , що застосоване до позивача дисциплінарне стягнення відповідає ступіні тяжкості вчиненого порушення .

Таким чином, наказ про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності видано відповідачем відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до положень, закріплених статтею 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ст. 69 КАС України).

За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене суд вважає,що в позові ОСОБА_1 до Головного управління МВС України у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу , поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7, 14, 23, 86, 94, 99, 100, 128, 158, 159, 160, 161, 163, 162, 167 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

В позові ОСОБА_1 до Головного управління МВС України у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу , поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку та в строки, передбачені ст.186 КАС України та набуває законної сили в порядку, передбаченому ст.254 КАС України.

Суддя Дем'яновський Г.С.