Справа № 826/6994/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 травня 2015 року № 826/6994/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Гарника К.Ю., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві
про скасування постанови про арешт майна
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління у місті Києві (далі по тексту - відповідач) в якому просить:

- скасувати постанову про арешт майна та оголошення його відчуження від 17 квітня 2014 року, винесену старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві Городня Г.Ю. (реєстраційний номер виконавчого провадження: 41405963);

- зняти арешт та заборону відчуження з майна, належного ОСОБА_1 на праві власності, а саме: з транспортного засобу марки Dewoo Lanos, номерний знак - НОМЕР_1, дата випуску: 2003 рік, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу;

- виключити належний ОСОБА_1 на праві власності транспортний засіб марки Dewoo Lanos, номерний знак - НОМЕР_1, дата випуску: 2003 рік з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів рухомого майна.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/6994/15, закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 28 квітня 2015 року.

У судовому засіданні 28 квітня 2015 року позивач підтримав позов, просив суд задовольнити його в повному обсязі. Представник відповідача не з'явився, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Також, у судовому засіданні 28 квітня 2015 року визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду, з огляду на відсутність доказів вручення останньому спірної постанови та звернення до позивача до Подільського районного суду міста Києва та отримання ували від 01 квітня 2015 року про відмову у відкритті провадження.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.

07 травня 2015 року (відповідно до відмітки вхідної кореспонденції суду) надійшли матеріали спірного виконавчого провадження на виконання вимог ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2015 року.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки Dewoo Lanos, номерний знак - НОМЕР_1, дата випуску: 2003 рік, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Як свідчать матеріали справ, 11 січня 2014 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління у місті Києві Вангородським С.М. відкрито виконавче провадження № 41405963 по примусовому виконанню постанови № АА2 021638 від 30 листопада 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 штраф у розмірі 510,00 грн.

Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління у місті Києві Городньою Г.Ю. від 17 квітня 2014 року накладено арешт та заборону відчуження на все майно Боржника - ОСОБА_1.

У зв'язку з неможливістю встановлення місцезнаходження боржника, постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління у місті Києві Городньої Г.Ю. від 28 квітня 2014 року повернуто виконавчий документ стягувачу, без зняття арешту з нерухомого майна.

У відповідь на звернення позивача, листом Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління у місті Києві від 27 березня 2015 року № б/н ОСОБА_1 запропоновано звернутись до суду для усунення перешкод здійснення права користування та розпорядження майном.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши встановлені обставини справи, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 19 зазначеного Закону в редакції, чинній на момент винесення постанови від 02.11.2009, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. У заяві про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення про майнове стягнення стягувач має право просити державного виконавця накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження.

Згідно зі статтею 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, у якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

В статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, в тому числі, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Постановами державного виконавця може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна.

Як зазначає позивач, постанови про відкриття виконавчого провадження як і постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження останнім не отримано. В свою чергу, матеріали виконавчого провадження, також, не містять доказів направлення або вручення боржнику зазначених рішень.

В той же час, як зазначено вище, 28 квітня 2014 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Матеріали справи свідчать, що позивачем сплачено штраф у розмірі 510,00 грн., що не спростовано відповідачем.

Відповідно до частини 2 статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до частини 1 статті 50 Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Враховуючи викладене, оскільки відповідачем за наслідками повернення виконавчого документа стягувачу, фактично не вчинено дій по зняттю арешту з рухомого майна позивача, суд вважає, що позовні вимоги в частині зняття арешту та заборони відчуження з майна, належного ОСОБА_1 на праві власності, а саме: з транспортного засобу марки Dewoo Lanos, номерний знак - НОМЕР_1, дата випуску: 2003 рік, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, суд вважає за необхідним, з урахуванням приписів статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою гарантування дотримання і захисту прав та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, вийти за межі позовних вимог та задовольнити вищезазначену позовну вимогу у наступній редакції: зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві зняти арешт та заборону відчуження з рухомого майна, належного ОСОБА_1 на праві власності, а саме: з транспортного засобу марки Dewoo Lanos, номерний знак - НОМЕР_1, дата випуску: 2003 рік, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Щодо вимоги про скасування постанови про арешт майна та оголошення заборони його відчуження від 17 квітня 2014 року, винесену старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві Городня Г.Ю. (реєстраційний номер виконавчого провадження: 41405963) суд зазначає, що в силу приписів статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець наділений правом накладення арешту на майно боржника з метою забезпечення виконання рішення суду. Зазначене право державні виконавці реалізовують шляхом винесення постанов про накладання арешту та заборони його відчуження.

Відтак, постанова про арешт майна та оголошення заборони його відчуження від 17 квітня 2014 року є законною та обґрунтованою, відтак скасуванню не підлягає.

Слід наголосити, що способом захисту права власника арештованого майна, є зняття арешту з майна та прийняття державним виконавцем відповідної постанови; при цьому право на звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна, не пов'язано з правомірністю такого арешту.

Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22 квітня 2014 року №К/800/18629/13.

Вимога про виключення належного ОСОБА_1 на праві власності транспортного засобу марки Dewoo Lanos, номерний знак - НОМЕР_1, дата випуску: 2003 рік з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів рухомого майна на думку суду, є передчасною, оскільки в цій частині права позивача не порушені, позаяк останній не звертався до виконавчої служби із такою вимогою та отримував відмову. До того ж, зняття арешту з майна має наслідок виключення належного ОСОБА_1 на праві власності транспортного засобу марки Dewoo Lanos, номерний знак - НОМЕР_1, дата випуску: 2003 рік з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів рухомого майна.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність своєї бездіяльності щодо зняття арешту зі спірного майна вимогам, встановленим частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в той же час, позивачем доведено обставини, на яких ґрунтуються його вимоги про зняття арешту з майна, а тому, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2.Зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві зняти арешт та заборону відчуження з рухомого майна, належного ОСОБА_1 на праві власності, а саме: з транспортного засобу марки Dewoo Lanos, номерний знак - НОМЕР_1, дата випуску: 2003 рік, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

3. В решті вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник