Справа № 2а-11638/12/2670
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В., Гром Л.М. Доценку О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Кондиціонерів» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення відповідача, -

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2012 року товариство з обмеженою відповідальністю «Світ Кондиціонерів» (далі Товариство або позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві (далі ДПІ або відповідач), у якому просило: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 25 квітня 2012 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2012 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2013 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2012 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04 грудня 2014 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 грудня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2013 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Касаційний суд, скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанцій, зазначив, що судами при винесенні рішення не досліджено реальність та товарність господарських операцій.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 лютого 2015 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ДПІ посилається на те, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права, а саме: пунктів 201.4, 201.7, 201.10, 201.11 статті 201, пунктів 198.2, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового засідання позивач та відповідач в судове засідання не з'явились, фіксування звукозаписувального засобу при розгляді справи не здійснювалось.

Перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питання правильності формування податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинах із ТОВ «Алпеко» за період березень-липень 2011 року та ТОВ «Компанія ТПВ» за період червень-жовтень 2011 року.

За результатами перевірки складено Акт № 124/22-3/31838966 від 06 квітня 2012 року (далі Акт перевірки), яким встановлено, що позивачем занижено ПДВ у загальному розмірі 1 393 914 грн., чим порушено пункти 198.2, 198.6 статті 198, пункти 201.1, 201.7, 201.10, 201.11 статті 201 Податкового кодексу України.

На підставі Акту перевірки ДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № від 25 квітня 2012 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на 1 393 914 грн. за основним платежем та 105 651 грн. - штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

За результатами адміністративного (досудового) оскарження, висновки акту перевірки та оскаржуване рішення залишені без змін.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що факт реального виконання умов договорів купівлі-продажу підтверджується наявними у матеріалах справи копіями первинних документів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем (Покупець) та ТОВ «Алпеко» (Продавець) укладено договір купівлі-продажу №1003/1 від 10.03.2011 року, відповідно до якого: Продавець зобов'язується продати Покупцю у власність непродовольчі товари (Товар), належної якості, а Покупець зобов'язується придбати товар та здійснювати його оплату на умовах, які визначені у цьому Договорі.

Конкретний асортимент, кількість та вартість товару визначаються у накладних на товар, які після складання та підписання становлять невід'ємну частину цього Договору. Поставка товару здійснюється Продавцем в асортименті та кількості, вказаних у видаткових накладних.

ТОВ «Алпеко» на виконання умов вказаного договору, виписані податкові та видаткові накладні.

Позивачем по взаємовідносинах із ТОВ «Алпеко» задекларовано податковий кредит у розмірі 965 477 грн.

Крім того, між позивачем (Покупець) та ТОВ «Компанія ТПВ» (Продавець) укладено договір купівлі-продажу №0806/1 від 08.06.2011 року, відповідно до якого Продавець зобов'язується продати Покупцю у власність непродовольчі товари (Товар), належної якості, а Покупець зобов'язується придбати товар та здійснювати його оплату на умовах, які визначені у цьому Договорі.

Конкретний асортимент, кількість та вартість товару визначаються у накладних на товар, які після складання та підписання становлять невід'ємну частину цього Договору. Поставка товару здійснюється Продавцем в асортименті та кількості, вказаних у видаткових накладних.

ТОВ «Компанія ТПВ» на виконання вимог вказаного договору, виписала податкові та видаткові накладні.

Позивачем по взаємовідносинах із ТОВ «Компанія ТПВ» задекларовано податковий кредит у розмірі 428 437 грн.

Факт реального виконання умов договорів купівлі-продажу підтверджується наявними у матеріалах справи копіями видаткових та податкових накладних, платіжних доручень.

Крім того, у матеріалах справи містяться копії договорів оренди (суборенди), якими підтверджується факт наявності у позивача у перевіряємому періоді складських приміщень.

Придбаний товар позивачем використано у господарській діяльності, а саме реалізовано відповідним суб'єктам господарювання, що підтверджується наданими представником позивача копіями накладних та довіреностей на отримання товару.

Транспортування придбаного позивачем товару підтверджується товарно-транспортними накладними, з яких вбачається, що транспортування здійснювали ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а прийняв товар представник позивача ОСОБА_7 на підставі доручень.

Отримання та оприбуткування позивачем товару підтверджується: документами про наявність складських приміщень, наказом позивача від 01 лютого 2007 року № 6 про призначення на посаду комірника ОСОБА_7, реєстрами доручень, які видавалися ОСОБА_7, на отримання товару від TOB «Алпеко» та від TOB «Компанія ТПВ», довідками № 2 та № 3 від 22 січня 2015 року щодо порядку приймання товару, який надійшов від TOB "Алпеко" та від TOB «Компанія ТПВ», оборотно-сальдовою відомістю позивача по рахунку 281 ("Товари на складі"), яка підтверджує оприбуткування та подальший рух придбаного товару.

Документи, які підтверджують придбання товару компаніями-продавцями: контракт, укладений 09 квітня 2009 року між TOB «Алпеко» та компанією DP TRADING LIMITED № 04/09, специфікація до контракту; вантажно-митні декларації TOB «Алпеко»; облікова карта суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності TOB «Алпеко»; договори оренди складських приміщень TOB "Алпеко"; контракт, укладений 24 лютого 2011 року між TOB "Компанія ТПВ" та компанією Randlux sales inc. № TPR-0211, специфікація до цього контракту; вантажно-митні декларації TOB "Компанія ТПВ"; облікова карта суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності TOB "Компанія ТПВ"; документи, що підтверджують наявність у TOB "Компанія ТПВ" складських приміщень.

З наданих позивачем доказів вбачається, що договори мали на меті настання реальних правових наслідків, що обумовлені ними, оскільки товар (роботи/послуги) був переданий, оплата проведена, договори виконано сторонами в повному обсязі, сторони претензій одна до одної не мають.

Крім того, на момент вчинення правочинів контрагенти позивача були зареєстровані в якості юридичної особи та платниками податків.

Суд першої інстанції правомірно не прийняв до уваги доводи відповідача щодо неправомірності формування податкового кредиту позивача через наявність податкової інформації у вигляді актів ДПІ у Приморському районі м. Одеси №2935/23-513 від 18.11.2011 року «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Компанія ТПВ», ДПІ у Київському районі м. Одеси №139/22-34/35929957/19 від 21.03.2011 року «Про неможливість проведення документальної перевірки ТОВ «Алпеко» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків враховуючи наступне.

В актах про неможливість проведення звірки відносно ТОВ «Компанія ТПВ» та ТОВ «Алпеко» лише зафіксовано факт неможливості вчинення дій з проведення звірки, між тим такі акти не можуть містити висновку щодо відсутності факту здійснення господарської діяльності, оскільки первинні документи при цьому не досліджувались.

Разом з тим, будь-яких доказів щодо фіктивності або обізнаності позивача про фіктивне підприємництво юридичної особи, що є його контрагентом та здійснення ним незаконної фінансово-господарської діяльності відповідачем суду не надано.

Крім того, у Акті перевірки відсутні посилання на ухиляння контрагентом позивача від уплати податків та зборів, визначення їм податкових зобов'язань, винесення вироків посадовим особам підприємств, або будь-які інші відомості, які можуть бути визначені як підстави та докази укладення угод з метою, що порушує публічний порядок.

Натомість, як вірно встановлено судом першої інстанції, вищезазначені договори виконувалися сторонами, сторони претензій один до одного не мають.

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, зроблені у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим колегія суддів не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Гром Л.М.

Бєлова Л.В.