Справа № 163/1154/13а 2а/163/17/13
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року Справа № 8348/13

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Курильця А.Р., Качмара В.Я.,

участю секретаря Андрушківа І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 17.05.2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби Луцького МУЮ про визнання протиправними дій Другого відділу державної виконавчої служби Луцького МУЮ щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 33999525 від 27.08.2012 року та про скасування цієї постанови,

ВСТАНОВИЛА :

До Любомльського районного суду з адміністративним позовом 25.01.2013року звернувся ОСОБА_1 в якому просить визнати протиправними дії Другого відділу державної виконавчої служби Луцького МУЮ щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 33999525 від 27.08.2012 року та про скасування цієї постанови.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що при винесенні вказаної постанови порушено тримісячний строк пред'явлення до виконання постанови Любомльського районного суду від 13 березня 2012 року якою ОСОБА_1. визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого 352 МК України (в редакції від 11.07.2002 року) і накладено на нього стягнення у виді конфіскації двох автомобілів «Мерседес Benz», та автомобіля « БМВ X5», а у разі неможливості конфіскувати ці автомобілі, постановлено стягнути з ОСОБА_1 їх вартість, у відділ ДВС, а тому постанову про відкриття виконавчого провадження винесено із порушенням п.1ч.1ст. 22 та ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження". Крім того вказав, що вказану постанову Любомльського районного суду пред'явлено до виконання Любомльським районним судом який не уповноважений пред»являти до виконання постанову суду.

Оскаржуваною постановою Любомльського районного суду Волинської області від 17.05.2013 року в задоволенні позовної заяви відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою задоволити позовні вимоги в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що постанову про відкриття виконавчого провадження винесено із порушенням п.1ч.1ст. 22 та ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження". Крім того вказав, що вказану постанову Любомльського районного суду пред'явлено до виконання Любомльським районним судом який не уповноважений пред'являти до виконання постанову суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що постанова Любомльського районного суду від 13 березня 2012 року була пред'явлена до виконання вчасно 16 травня 2012 року вих. №7678/2012, тобто в трьохмісячний строк передбачений законом, тому суд приходить до висновку, про відмову в задоволені позову ОСОБА_1 про скасування постанови ВП № 33999525 від 27.08.2012 року про відкриття виконавчого провадження. При цьому, сам факт неотримання ВДВС Любомльського РУЮ виконавчого документу (постанови суду) або його втрати не являється підставою для висновку про несвоєчасне звернення вказаного виконавчого документа (постанови) для виконання в передбачені законом строки. Таким чином , головний державний виконавець другого відділу державної виконавчої служби Луцького МУЮ Воробей О.А. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 33999525 від 27.08.2012 року з врахуванням вихідного від 21.08.2012 року № 10556/2012 року (в якому вказано, що постанова надіслана на виконання повторно) відповідно та межах закону наданих їй повноважень, як державного виконавця, при цьому права та обов'язки заявника не були порушені. Твердження представника позивача про те, що суд не мав законного права звертати вказану постанову для виконання суперечать вимогам ст.305 КУпАП, оскільки контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову тощо.

Крім того, згідно зі статтею 541 Митного кодексу України постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил у частині конфіскації виконується державним виконавцем в установленому законом порядку.

При цьому відповідно до частини четвертої статті 299 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно частини першої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; в інших, передбачених законом випадках.

Отже, відповідно до наведених положень законодавства у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил вона звертається до виконання судом, а орган ДВС зобов'язаний повернути постанову з відміткою про виконання саме суду. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що підстав для задоволення позову немає, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права.

Судом встановлено, що згідно постанови Любомльського районного суду від 13 березня 2012 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого 352 МК України (в редакції від 11.07.2002 року) і накладено на нього стягнення у виді конфіскації двох автомобілів «Мерседес Benz», та автомобіля «БМВ X5», а у разі неможливості конфіскувати ці автомобілі, постановлено стягнути з ОСОБА_1 їх вартість.

Відповідно до постанови Апеляційного суду Волинської області від 26 квітня 2012 року постанову Любомльського районного суду від 26.04.2012 року залишено без зміни.

Судом першої інстанції була проігнорована пряма норма Закону України "Про виконавче провадження" (ч. 1 ст. 22 Закону) у якій зазначається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців.

В судовому засіданні було встановлено, що в постанові державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 27.08.2012 року зазначається, що рішення суду з виконання якого відкрито виконавче провадження вступило в законну силу 16.05.2012 року, також в постанові зазначається, що дане виконавче провадження було відкрито на підставі поданої 23.08.2012 року заяви про примусове виконання. Тому має місце пропуск трьохмісячного строку, встановленого Законом.

Суд не звернув увагу, а представник виконавчої служби не спростував, чому зазначається дата саме 23 серпня 2012 року, а не 16 травня 2012 року, як про це зазначає суд в оскаржуваній постанові.

А відповідно до ст. 303 КУпАП, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Згідно з ч. 3 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" за виконавчим документом про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступає орган, за позовом якого судом винесено відповідне рішення, або орган державної влади (крім суді/), який відповідно до закону прийняв таке рішення.

Не дотримуючись вказаної норми Закону, державним виконавцем Воробей О.А. було відкрито виконавче провадження на підставі заяви Любомльського районного суду Волинської області.

Варто також зауважити, що державний виконавець самостійно не має права вирішувати питання про поновлення строків пред'явлення виконавчого документу до виконання, оскільки така функція належить виключно судові. В даному випадку на адресу виконавчої служби надійшов виконавчий документ з пропуском встановленого строку, при цьому звертаємо увагу на те , що на такому виконавчому документі була відсутня будь-яка відмітка про вже пред'явлення виконавчого документу до виконання і відповідно доказ для переривання строків пред'явлення постанови до виконання. Супровідний лист суду не є належним доказом поновлення строків пред'явлення виконавчого документу. Вихідна кореспонденція у суді також не є належним доказом, оскільки по перше, мало місце не поштове відправлення, відповідно немає жодних поштових відміток, по друге, немає жодної відмітки про отримання виконавчого документу в Любомльському ВДВС. Натомість з відповіді на адвокатський запит чітко вбачається, що на виконання до Любомльского ВДВС такий виконавчий документ не надходив. Відтак докази на які покликався суд у винесеній постанові не заслуговують на увагу.

А тому висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови не вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення без додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 202 КАС України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Любомльського районного суду Волинської області від 17.05.2013 року у справі № 163/1154/13-а - скасувати та прийняти нову, якою позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Другого відділу державної виконавчої служби Луцького МУЮ про відкриття виконавчого провадження від 27.08.2012 року ВП № 33999525.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді А.Р. Курилець

В.Я. Качмар