Справа № 826/1047/15
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1047/15 Головуючий у 1-й інстанції: Літвінова А.В. Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

14 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Ганечко О.М.,

суддів: Коротких А.Ю., Хрімлі О.Г.,

при секретарі Біднячук Ю.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайм Єко» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.02.2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайм Єко» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протипранвим та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві визнання протипранвим та скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.02.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, та постановити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Представник апелянта підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Представник відповідача не з'явився, будучи належним чином повідомленим, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України - за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, Державною податковою інспекцією у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайм Еко» з питань правильності нарахування та повноти сплати до бюджету податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами за період з 01.07.2014 по 31.07.2014.

Перевіркою встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Тайм Еко» пункту 198.6 статті 198, пункту 200.10, статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов'язання із податку на додану вартість на суму 111121,00 грн.

За наслідками перевірки Державною податковою інспекцією у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві складено акт від 23.12.2014 №616/26-57-22-04-21/31779204 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.01.2015 №, яким позивачеві визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 138901,00 грн. у тому числі: 111121,00 грн. - основний платіж, 27780,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі, коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Як вбачається з акту перевірки Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 23.12.2014 №616/26-57-22-04-21/31779204, висновки щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблено з огляду на відсутність факту реальності господарських операцій між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тайм Еко» та його контрагентом - Товариством з обмеженою відповідальністю «Реверанс груп» у липні 2014 року.

Встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Реверанс груп» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тайм Еко» (покупець) укладено Договір поставки від 03.07.2014 №ДГ-002/07, відповідно до якого, продавець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставити та передати у власність покупця товар, номенклатура та кількість якого визначається у відповідності з поданим покупцем замовленням, а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти та своєчасно оплатити товар.

На підтвердження виконання умов договору, руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано суду копії договору поставки від 03.07.2014 №ДГ-002/07; товарно-транспортних накладних; видаткових накладних та податкових накладних за відповідний період.

При цьому, замовлень, які передбачені умовою договору поставки від 03.07.2014 №ДГ-002/07 і які мають містити дані про кількість, асортимент, строки і місце поставки, позивачем не надано.

Разом з тим, з наданих позивачем документів, вбачається, що останнім здійснювалась купівля портативних крісел та стільців, ізотермічних сумок.

У свою чергу, контролюючим органом під час проведення перевірки встановлено, що згідно з бази ЄРПН, товар (ізотермічні сумки та портативні крісла і стільці), придбані позивачем у товариства з обмеженою відповідальністю «Реверанс груп» у звітному періоді є з кодом УКТЗЕД, проте, згідно бази АІС Митниця, імпортні операції в 2014 році у товариства з обмеженою відповідальністю «Реверанс груп» відсутні. При відпрацюванні даних податкового обліку товариства з обмеженою відповідальністю «Реверанс груп» не встановлено придбання останнім товару, якій реалізовано позивачу.

Позивачем не наведено доказів щодо наявності у нього власних або орендованих транспортних засобів, доказів списання пального у зв'язку з перевезенням продукції та несення у зв'язку з цим витрат, що у сукупності та додатково дає підстави для висновку про недоведеність виконання спірних операцій контрагентом позивача.

Крім того, не надано довіреностей на одержання товарно-матеріальних цінностей (витяг із журналу реєстрації довіреностей), документів, що підтверджують право власності або оренду складського приміщення, оборотно-сальдових відомостей.

За результатами співставлення даних податкового обліку позивача із даними податкового обліку товариства з обмеженою відповідальністю «Реверанс груп», контролюючим органом встановлені значні відхилення, чим порушено фіскальні інтереси держави.

Отже, враховуючи відсутність доведеної позивачем наявності ділової мети та економічної доцільності здійснених правочинів, позивачем не спростовано висновків акту перевірки щодо необґрунтованого формування даних свого податкового обліку за липень 2014 року.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем правомірно винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 15.01.2015 №, оскільки позивачем порушено пункт 198.6 статті 198, пункту 200.10, статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов'язання із податку на додану вартість на суму 111121,00 грн.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, тому у її задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайм Єко» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.02.2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Ганечко

Судді: А.Ю. Коротких

О.Г. Хрімлі

Повний текст ухвали виготовлено 15.05.2015 року.

.

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді: Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.