Справа № 1316/1447/12, 2а-450/12/14
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 р. Справа № 876/10154/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представників позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

представника відповідача Шалай В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_8 на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 до Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області про скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, яким з врахуванням уточнення позовних вимог просили визнати незаконним та скасувати рішення відповідача від 13.10.2011 року № 188 «Про відмову у наданні земельних ділянок під ОЖБ», зобов'язати відповідача виконати своє рішення від 05.01.2009 року № 496 «Про затвердження списку користувачів земельними ділянками, які розташовані в запроектованому кварталі забудови» та зобов'язати відповідача передати їм земельні ділянки, які визначені на плані розташування.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 квітня 2014 року позов задоволено частково: визнано незаконним та скасовано рішення ХV сесії шостого демократичного скликання Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 13.10.2011 року № 188 «Про відмову у наданні земельних ділянок під ОЖБ» та зобов'язано Сокільницьку сільську раду Пустомитівського району Львівської області виконати рішення позачергової сесії п'ятого демократичного скликання Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 05.01.2009 року № 496 «Про затвердження списку користувачів земельними ділянками, які розташовані в запроектованому кварталі забудови»; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанова мотивована тим, що всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав будь-яких обґрунтувань та доказів правомірності оскаржуваного рішення від 13.10. 2011 року № 188. Також суд дійшов висновку, що підстав, які перешкоджають відповідачу виконати своє рішення від 05.01.2009 року № 496 «Про затвердження списку користувачів земельними ділянками, які розташовані в запроектованому кварталі забудови», немає.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_8, який не брав участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про його права, свободи, інтереси чи обов'язки. Вважає постанову незаконною, оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що рішення Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 05.01.2009 року № 496 стосується не лише прав позивачів, але і його прав, тому оскаржувана постанова безпосередньо порушує його права та законні інтереси. Однак суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України не залучив його до участі у справі в якості третьої особи, в зв'язку з чим він був позбавлений права захищати свої інтереси в суді, надавати пояснення та докази, що призвело до неповного та поверхневого встановлення судом обставин справи. Також апелянт зазначає, що суд першої інстанції безпідставно зобов'язав Сокільницьку сільську раду виконати рішення цієї ради від 05.01.2009 року № 496 «Про затвердження списку користувачів земельними ділянками, які розташовані в запроектованому кварталі забудови», оскільки воно не набуло чинності, так як було скасоване рішенням Сокільницької сільської ради від 11.11.2011 року № 197, яке в свою чергу не скасоване і є чинним. При цьому, апелянт посилається на роз'яснення Конституційного Суду України, надані в рішенні від 16.04.2009 року № 7-рп/2009, згідно з яким орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постанова в частині відмови у задоволенні позовних вимог в апеляційному порядку не оскаржена, тому відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України постанова не переглядається апеляційним судом в цій частині.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачів, їх представників та представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, рішенням Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 05.01.2009 року № 496 «Про затвердження списку користувачів земельними ділянками, які розташовані в запроектованому кварталі забудови» було затверджено список користувачів земельних ділянок, які у розробленому та затвердженому кварталі індивідуальної житлової забудови будуть забезпечені земельними ділянками площею по 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, серед яких і позивачі у справі ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (п. п. 45, 47, 48 списку).

Також даним рішенням було вирішено, що воно вступить у законну силу після підписання та затвердження Пустомитівським районним судом Львівської області мирової угоди та винесення ухвали про зняття арешту на земельну ділянку, запроектовану під квартал індивідуальної забудови. А у разі нерозроблення кварталу житлової забудови Сокільницька сільська рада зобов'язується передати у власність земельні ділянки площею до 0,2000 га для ведення особистого селянського господарства перечисленим мешканцям с. Сокільники. Для розроблення та затвердження кварталу індивідуальної забудови «Молодіжний» було встановлено термін шість місяців з дня винесення ухвали про закриття справи у суді.

Таким чином, відповідно до змісту зазначеного рішення, воно прийняте за результатами розгляду заяв мешканців с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області, які мають у тимчасовому користуванні земельні ділянки на території земель, запланованих під квартал індивідуальної житлової забудови «Молодіжний».

Як правильно зазначив суд першої інстанції, даним рішенням, а також протоколом сесії від 05.01.2009 року № 36 Сокільницька сільська рада фактично підтвердила, що особи, зазначені у затвердженому списку користувачів земельних ділянок, які у розробленому та затвердженому кварталі індивідуальної житлової забудови будуть забезпечені земельними ділянками, в тому числі і позивачі у справі, станом на 05.01.2009 були законними користувачами земельних ділянок на території земель, запланованих під квартал індивідуальної житлової забудови «Молодіжний».

Рішенням Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 13.10.2011 року № 188 «Про відмову у наданні земельних ділянок під ОЖБ» ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було відмовлено у наданні земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваного рішення відповідача з таких підстав.

Відповідно до положень ст. ст. 26, 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» п. «а» ст. 12, п. 12 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України від 25.10.2001 року до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальної громади.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 7 ст. 118 земельного кодексу України (в редакції, чинній на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення) громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Разом з тим, ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Такий же обов'язок органів місцевого самоврядування передбачений ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до з ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

А ч. 3 ст. 2 цього Кодексу визначено критерії, за якими адміністративні суди повинні перевіряти рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, а саме у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 71 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, як правильно зазначив суд першої інстанції, ні в самому рішенні від 13.10.2011 року № 188 «Про відмову у наданні земельних ділянок під ОЖБ», ні під час судового розгляду справи відповідач всупереч вимогам наведених норм не надав належних пояснень та доказів правомірності цього рішення і судом таких не встановлено.

Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Щодо посилання відповідача та апелянта на рішення Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 11.11.2011 року № 197 «Про припинення дії рішення № 496 від 05.01.2009 року» колегія суддів зазначає наступне.

Даним рішенням Сокільницька сільська рада Пустомитівського району Львівської області припинила дію свого рішення № 496 від 05.01.2009 року «Про затвердження списку користувачів земельними ділянками, які розташовані в запроектованому кварталі забудови».

Однак відповідач відмовив позивачам у наданні земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 13.10.2011 року (оскаржуване рішення № 188), тобто до прийняття сільською радою рішення від 11.11.2011 року № 197, отже, на той час рішення Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 05.01.2009 року № 496 «Про затвердження списку користувачів земельними ділянками, які розташовані в запроектованому кварталі забудови» було чинним.

Також колегія суддів враховує, що, як зазначив суд першої інстанції, рішення від 11.11.2011 року № 197 було прийняте відповідачем з врахуванням рішення ради від 13.01.2011 року № 40 «Про розроблення детального плану території кварталу забудови в с. Сокільники», яким в свою чергу було вирішено: розробити детальний план території житлового кварталу «Молодіжний» відповідно до генерального плану населеного пункту; фінансування робіт з розробки детальних планів територій житлових кварталів провести за рахунок кооперації коштів власників земельних ділянок конкретного житлового утворення; детальний план території після погодження відповідних служб представити на затвердження сільської ради.

Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, рішення Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 13.01.2011 року № 40 жодним чином не давало сільській раді підстав для скасування рішення від 05.01.2009 року № 496, яке, як зазначено вище, зокрема, підтверджує факт того, що позивачі були користувачами земельних ділянок на території кварталу забудови «Молодіжний» в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутні підстави, що перешкоджають відповідачу виконати своє рішення від 05.01.2009 року № 496 «Про затвердження списку користувачів земельними ділянками, які розташовані в запроектованому кварталі забудови».

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 квітня 2014 року у справі № 1316/1447/12 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 до Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області про скасування рішення, зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

В.В. Святецький

Ухвала складена в повному обсязі 12.05.2015 року