Справа № 817/406/15
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2015-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №817/406/15

07 травня 2015 року 16 год. 30хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Шарапи В.М., за участю секретаря судового засідання Климчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Овдійчук О.О.,

відповідача: представник Мриглод Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Березнівського "Райагробуду"
до Костопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
ВСТАНОВИВ:

Березнівський "Райагробуд" звернувся до суду з адміністративним позовом до Костопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03.11.2014 року №, №.

Судом допущено процесуальне правонаступництво шляхом заміни відповідача по справі його правонаступником - Костопільською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Рівненській області.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Пояснила суду на їх обґрунтування, що камеральною перевіркою податкової звітності з податку на додану вартість за січень-грудень 2011 року, січень-грудень 2012 року, січень-грудень 2013 року, січень-травень 2014 року виявлено порушення строків сплати узгоджених грошових зобов'язань, яке стало підставою для застосування штрафних санкцій у розмірах визначених статтею 126 Податкового кодексу України, про що прийнято оспорювані податкові повідомлення-рішення. Позивач з висновками контролюючого органу, покладеними в основу цих рішень, не погоджується. Представник позивача зазначила, що відповідач здійснив нарахування штрафів на суми розстрочених грошових зобов'язань з податку на додану вартість та за період дії договору про їх розстрочення, що суперечить вимогам чинного законодавства. Крім того, представник позивача вказала, що узгоджені суми грошових зобов'язань, про які йдеться в акті перевірки, сплачувалися ним у повній мірі та у строки визначені податковим законодавством. Просить позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечила. Пояснила суду на обґрунтування своїх заперечень, що розстрочення узгоджених сум грошових зобов'язань не є підставою для звільнення позивача від обов'язку їх сплати у строки визначені законодавством. Представник відповідача наголосила, що позивачу розстрочено грошові зобов'язання, які на той момент вже набули статусу податкового боргу. Вважає, що штрафні санкції на безпосередньо на суми розстрочених грошових зобов'язань та у період дії договорів про їх розстрочення не нараховувались. Крім того, представник відповідача зазначила, що в силу вимог п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України кошти, які сплачувались позивачем в рахунок погашення самостійно визначених грошових зобов'язань згідно податкових декларацій з податку на додану вартість за лютий-червень 2013 року, січень, березень-травень 2014 року, були правомірно спрямовані в рахунок погашення податкового боргу в порядку черговості його виникнення. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що Березнівським відділенням Костопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість та своєчасності сплати податку на додану вартість Березнівським "Райагробудом", предметом якої стала податкова звітність за січень-грудень 2011 року, січень-грудень 2012 року, січень-грудень 2013 року, січень-травень 2014 року, за наслідками якої складено акт від 22.10.2014 року №421/15-30/03586101 (а.с. 4-10).

На підставі акту перевірки органом доходів і зборів прийнято податкові повідомлення-рішення:

-від 03.11.2014 року № про зобов'язання платника податків сплатити штраф з податку на додану вартість у сумі 22761,29 грн. (а.с. 11-16);

-від 03.11.2014 року № про зобов'язання платника податків сплатити штраф з податку на додану вартість у сумі 1049,11 грн. (а.с. 17-18).

Вказані податкові повідомлення-рішення оскаржувались в адміністративному порядку, за результатами розгляду скарги залишено без задоволення, а рішення - без змін (а.с. 19, 37).

В основу податкових повідомлень-рішень покладено висновки відповідача про порушення позивачем п. 50.1 ст. 50, п. 57.1, п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, яке полягало у порушенні строків сплати узгоджених грошових зобов'язань, зокрема:

-затримку на 498 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 515,30 грн.;

-затримку на 495 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 4789,65 грн.;

-затримку на 495 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 142,00 грн.;

-затримку на 495 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 482,70 грн.;

-затримку на 495 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 5,00 грн.;

-затримку на 469 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 1630,00 грн.;

-затримку на 459 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 2132,05 грн.;

-затримку на 456 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 478,70 грн.;

-затримку на 456 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 4337,95 грн.;

-затримку на 438 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 480,75 грн.;

-затримку на 430 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 550,00 грн.;

-затримку на 430 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 10,00 грн.;

-затримку на 425 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 4874,65 грн.;

-затримку на 424 дні сплати грошового зобов'язання у сумі 158,60 грн.;

-затримку на 420 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 352,75 грн.;

-затримку на 413 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 5197,55 грн.;

-затримку на 413 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 1457,90 грн.;

-затримку на 412 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 2972,00 грн.;

-затримку на 412 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 3775,95 грн.;

-затримку на 407 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 272,25 грн.;

-затримку на 398 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 208,95 грн.;

-затримку на 397 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 164,65 грн.;

-затримку на 394 дні сплати грошового зобов'язання у сумі 672,50 грн.;

-затримку на 388 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 1408,00 грн.;

-затримку на 385 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 3943,35 грн.;

-затримку на 382 дні сплати грошового зобов'язання у сумі 2320,45 грн.;

-затримку на 366 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 501,65 грн.;

-затримку на 362 дні сплати грошового зобов'язання у сумі 7543,75 грн.;

-затримку на 348 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 3916,05 грн.;

-затримку на 348 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 156,40 грн.;

-затримку на 331 день сплати грошового зобов'язання у сумі 1805,10 грн.;

-затримку на 331 день сплати грошового зобов'язання у сумі 1501,05 грн.;

-затримку на 296 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 4694,90 грн.;

-затримку на 296 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 68,55 грн.;

-затримку на 296 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 45,00 грн.;

-затримку на 296 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 122,75 грн.;

-затримку на 281 день сплати грошового зобов'язання у сумі 129,05 грн.;

-затримку на 273 дні сплати грошового зобов'язання у сумі 1114,85 грн.;

-затримку на 268 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 55,35 грн.;

-затримку на 268 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 72,15 грн.;

-затримку на 267 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 89,60 грн.;

-затримку на 267 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 27,95 грн.;

-затримку на 267 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 448,60 грн.;

-затримку на 267 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 73,80 грн.;

-затримку на 267 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 3305,55 грн.;

-затримку на 248 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 3742,55 грн.;

-затримку на 240 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 1126,40 грн.;

-затримку на 238 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 191,30 грн.;

-затримку на 234 дні сплати грошового зобов'язання у сумі 59,60 грн.;

-затримку на 234 дні сплати грошового зобов'язання у сумі 4,20 грн.;

-затримку на 218 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 4868,95 грн.;

-затримку на 210 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 90,40 грн.;

-затримку на 210 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 56,25 грн.;

-затримку на 210 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 2215,45 грн.;

-затримку на 207 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 30,75 грн.;

-затримку на 207 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 33,00 грн.;

-затримку на 190 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 2653,50 грн.;

-затримку на 178 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 4868,95 грн.;

-затримку на 178 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 127,55 грн.;

-затримку на 177 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 146,40 грн.;

-затримку на 160 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 1218,15 грн.;

-затримку на 149 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 2241,25 грн.;

-затримку на 148 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 448,60 грн.;

-затримку на 148 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 960,95 грн.;

-затримку на 145 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 18,90 грн.;

-затримку на 145 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 13,10 грн.;

-затримку на 145 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 159,30 грн.;

-затримку на 128 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 4868,95 грн.;

-затримку на 117 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 21,00 грн.;

-затримку на 117 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 1095,25 грн.;

-затримку на 117 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 151,05 грн.;

-затримку на 117 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 20,15 грн.;

-затримку на 117 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 40,25 грн.;

-затримку на 117 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 749,05 грн.;

-затримку на 117 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 1822,00 грн.;

-затримку на 117 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 448,60 грн.;

-затримку на 115 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 387,25 грн.;

-затримку на 100 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 712,90 грн.;

-затримку на 91 день сплати грошового зобов'язання у сумі 4340,00 грн.;

-затримку на 61 день сплати грошового зобов'язання у сумі 9,00 грн.;

-затримку на 51 день сплати грошового зобов'язання у сумі 3860,00 грн.;

-затримку на 65 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 999,75 грн.,

що разом складає 113806,45 грн., яке стало підставою для притягнення позивача до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20% погашеної суми податкового боргу та:

-затримку на 16 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 2447,50 грн.;

-затримку на 9 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 2231,70 грн.;

-затримку на 7 днів сплати грошового зобов'язання у сумі 1856,80 грн.;

-затримку на 4 дні сплати грошового зобов'язання у сумі 207,10 грн.;

-затримку на 3 дні сплати грошового зобов'язання у сумі 149,60 грн.;

-затримку на 2 дні сплати грошового зобов'язання у сумі 1151,20 грн.;

-затримку на 2 дні сплати грошового зобов'язання у сумі 2357,30 грн.;

-затримку на 2 дні сплати грошового зобов'язання у сумі 48,70 грн.;

-затримку на 2 дні сплати грошового зобов'язання у сумі 41,20 грн.,

що разом складає 1049,11 грн., яке стало підставою для притягнення позивача до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 10% погашеної суми податкового боргу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 57.1, п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Абзацом 3 пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України (у редакції, що була чинною на час існування спірних правовідносин) встановлено, що в разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Отже, правопорушення, відповідальність за яке визначено пунктом 126.1 статті 126.1 Податкового кодексу України, полягає у несвоєчасній сплаті суми узгодженого грошового зобов'язання. Відповідне порушення є закінченим у момент збігу передбаченого податковим законодавством строку сплати узгодженого, але не сплаченого платником податків грошового зобов'язання, а розмір штрафу визначається нормативно та фактично залежить від тривалості прострочення до моменту погашення боргу (до 30 днів або понад 30 днів).

В свою чергу, за змістом п. 31.1 ст. 31 Податкового кодексу України, податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

В силу вимог пункту 31.3 статті 31 Податкового кодексу України, строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо. Зміна платником податку, податковим агентом або представником платника податку чи контролюючим органом встановленого строку сплати податку та збору забороняється, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, відповідно до ст. 32 Податкового кодексу України, зміна строку сплати податку та збору здійснюється шляхом перенесення встановленого податковим законодавством строку сплати податку та збору або його частини на більш пізній строк. Зміна строку сплати податку здійснюється у формі відстрочки або розстрочки. Зміна строку сплати податку не скасовує діючого і не створює нового податкового обов'язку.

Згідно з п. 100.1 ст. 100 Податкового кодексу України, розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Пунктом 100.2 статті 100 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 100.6 статті 100 Податкового кодексу України визначено, що розстрочені суми грошових зобов'язань або податкового боргу (в тому числі окремо - суми штрафних (фінансових) санкцій) погашаються рівними частками починаючи з місяця, що настає за тим місяцем, у якому прийнято рішення про надання такого розстрочення.

Пунктом 1.9 Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків, що затверджений Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №574, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 31.10.2013 року за №1853/24385, встановлено, що строк дії розстрочення (відстрочення) податкового боргу починається з дати прийняття органом доходів і зборів рішення про розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання (податкового боргу) та закінчується датою, зазначеною у договорі про розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання (податкового боргу), за винятком випадків дострокового погашення податкового боргу.

Як зазначено у пункті 3.9 вказаного Порядку, на розстрочені (відстрочені) грошові зобов'язання (податковий борг) пеня та штрафи не нараховуються з дати укладання (підписання) договору до закінчення строку дії договору про розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання (податкового боргу).

Положення аналогічного характеру були закріплені у тих самих пунктах Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків, що затверджений Наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 року №1036, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 30.12.2010 року за №1431/18726 та Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків, що затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 30.11.2012 року №1263, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 21.12.2012 року за №2143/22455, які були чинними на час існування спірних правовідносин.

20.02.2013 року між Березнівським відділенням Костопільської міжрайонної державної податкової інспекції Рівненської області Державної податкової служби та Березнівським "Райагробудом" укладено договір №2 про розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу), предметом якого стало розстрочення податкового боргу з податку на додану вартість на суму 87130,62 грн. під проценти на строк з 20.02.2013 року по 15.12.2013 року, зі сплатою рівних платежів у розмірі 8713,06 грн. по термінах: 15.03.2013 року, 15.04.2013 року, 14.05.2013 року (а.с. 38).

30.01.2014 року між Березнівським відділенням Костопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області та Березнівським "Райагробудом" укладено договір №1 про розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу), предметом якого стало розстрочення податкового боргу з податку на додану вартість на суму 51857,69 грн. під проценти на строк з 30.01.2014 року по 07.11.2014 року, зі сплатою рівних платежів у розмірі 5185,78 грн. по термінах: 07.02.2014 року, 07.03.2014 року, 08.04.2014 року, 08.05.2014 року, 09.06.2014 року, 07.07.2014 року, 06.08.2014 року, 08.09.2014 року, 07.10.2014 року та у розмірі 5185,67 грн. по терміну 07.11.2014 року (а.с. 39).

На виконання цих договорів контролюючим органом прийнято відповідні рішення.

Наявними у матеріалах справи платіжними документами підтверджується своєчасна і у повній мірі сплата позивачем розстрочених сум грошових зобов'язань у відповідності до передбачених договорами строків погашення (а.с. 40-81).

Разом з тим, з розрахунків штрафних санкцій, застосованих до позивача оспорюваним податковим повідомленням-рішенням від 03.11.2014 року №, вбачається, що їх нарахування здійснено відповідачем за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов'язань з податку на додану вартість, які були розстрочені за умовами вказаних вище договорів.

При цьому, відповідач строком сплати узгоджених грошових зобов'язань вважав той, що настає в силу вимог п. 50.1 ст. 50, п. 57.1, п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, а не той, що встановлений договорами про їх розстрочення, що знайшло своє відображення у описовій частині акту перевірки від 22.10.2014 року №421/15-30/03586101 (а.с. 5-10).

У запереченнях на адміністративний позов відповідач посилається на ту обставину, що договорами від 20.02.2013 року №2 та від 30.01.2014 року №1 позивачу було розстрочено грошові зобов'язання, які на момент укладення договорів набули статусу податкового боргу.

Відтак, контролюючий орган вважає правомірним нарахування платнику податків штрафних санкцій на дані суми за період до укладення договорів про їх розстрочення.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 1.4 Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) платників податків, що затверджений Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №574, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 31.10.2013 року за №1853/24385, встановлено, що визначення сум грошових зобов'язань (податкового боргу), що підлягають розстроченню (відстроченню), здійснюється за даними інформаційної системи, що ведеться органами доходів і зборів.

Судом досліджено, що згідно відомостей з картки особового рахунку позивача станом на дати укладення договорів про розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) від 20.02.2013 року №2, від 30.01.2014 року №1, суми грошових зобов'язань даного платника податків з податку на додану вартість відповідали тим, які розстрочені зазначеними договорами (а.с. 115-148).

Таким чином, контролюючим органом здійснено нарахування штрафних санкцій саме на суми розстрочених грошових зобов'язань та у період дії договорів про їх розстрочення.

Крім того, наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що суми грошових зобов'язань з податку на додану вартість, які були розстрочені позивачу на підставі умов описаних договорів, попередньо включалися до складу податкового боргу, що був розстрочений за умовами інших договорів, укладених контролюючим органом з цим платником податку (а.с. 190-193, 208-220).

Отже, під час вирішення питання щодо дотримання позивачем строків сплати грошових зобов'язань відповідач не взяв до уваги їх перенесення на умовах розстрочення, не з'ясував факт набуття ними статусу податкового боргу та невірно визначив період, за який платнику податків можуть нараховуватись штрафні санкції.

В свою чергу, з розрахунків штрафних санкцій, застосованих до позивача оспорюваним податковим повідомленням-рішенням від 03.11.2014 року №, вбачається, що їх нарахування здійснено відповідачем за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов'язань з податку на додану вартість, визначених платником податків у податкових деклараціях.

Відповідно до ст. 203 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Судом досліджено, що 19.03.2013 року Березнівський "Райагробуд" подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість № за лютий 2013 року, в якій самостійно визначено податкове зобов'язання у сумі 8524,00 грн.

19.04.2013 року Березнівським "Райагробудом" подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість № за березень 2013 року, в якій самостійно визначено податкове зобов'язання у сумі 9062,00 грн.

17.05.2013 року Березнівським "Райагробудом" подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість № за квітень 2013 року, в якій самостійно визначено податкове зобов'язання у сумі 18606,00 грн.

19.06.2013 року Березнівським "Райагробудом" подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість № за травень 2013 року, в якій самостійно визначено податкове зобов'язання у сумі 21778,00 грн.

18.07.2013 року Березнівським "Райагробудом" подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість № за червень 2013 року, в якій самостійно визначено податкове зобов'язання у сумі 11336,00 грн.

20.02.2014 року Березнівським "Райагробудом" подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість № за січень 2014 року, в якій самостійно визначено податкове зобов'язання у сумі 191,00 грн.

16.04.2014 року Березнівським "Райагробудом" подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість № за березень 2014 року, в якій самостійно визначено податкове зобов'язання у сумі 1031,00 грн.

19.05.2014 року Березнівським "Райагробудом" подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість № за квітень 2014 року, в якій самостійно визначено податкове зобов'язання у сумі 1089,00 грн.

18.06.2014 року Березнівським "Райагробудом" подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість № за травень 2014 року, в якій самостійно визначено податкове зобов'язання у сумі 1187,00 грн. (а.с. 82-91, 96-111).

Наявними у матеріалах справи платіжними документами підтверджується своєчасна і у повній мірі сплата позивачем самостійно визначених сум грошових зобов'язань (а.с. 40-81).

У запереченнях на адміністративний позов відповідач посилається на ту обставину, що суми, сплачені позивачем на погашення грошових зобов'язань визначених по деклараціях спрямовувались контролюючим органом у рахунок погашення існуючого податкового боргу в порядку черговості його виникнення.

Згідно з п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Проте, з картки особового рахунку позивача вбачається, що станом на час сплати ним самостійно визначених грошових зобов'язань з податку на додану вартість податковий борг, на погашення якого контролюючий орган спрямував кошти, був фактично відсутній, у зв'язку із наданням платнику податків розстрочення його сплати, яким встановлено нові строки та порядок його сплати (а.с. 115-148, 190-193, 207-220, ).

Відтак, контролюючий орган не повинен був спрямовувати сплачені позивачем кошти в рахунок погашення податкового боргу, для якого встановлено нові строки сплати.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для застосування до позивача штрафів за порушення ним строків сплати узгоджених грошових зобов'язань, що передбачені статтею 126 Податкового кодексу України, а тому податкові повідомлення-рішення від 03.11.2014 року №, № є протиправними і підлягають скасуванню.

За таких обставин, адміністративний позов підлягає до задоволенні повністю.

За змістом вимог статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судовий збір підлягає присудженню на користь позивача з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Березнівського відділення Костопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 03.11.2014 року № про зобов'язання Березнівського "Райагробуду" сплатити штраф з податку на додану вартість у сумі 22761,29 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Березнівського відділення Костопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 03.11.2014 року № про зобов'язання Березнівського "Райагробуду" сплатити штраф з податку на додану вартість у сумі 1049,11 грн.

Присудити на користь Березнівського "Райагробуду" з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 (сімдесят) коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Шарапа В.М.