Справа № 264/1154/15-а
Суддя: Хараджа О. О.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/1154/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2015 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області в особі судді Хараджа О.О., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Іллічівському районі м. Маіруполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про перерахунок індексації пенсії, посилаючись на те, що він перебуває на обліку в УПФУ в Іллічівському районі міста Маріуполя, отримуючи пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Позивач звернувся до відповідача про отримання даних щодо проведення індексації його пенсії та згідно відповіді від 05.12.2014 року позивач довідався про порушення відповідачем його прав при проведенні індексації пенсії, бо при проведенні індексації відповідач визначав базовий місяць кожного разу, коли підвищувалась мінімальна пенсія. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, щодо визначення базового місяця при проведенні індексації в період, починаючи з серпня 2008 року, що призвело до зменшення пенсії позивача, бо за вказаний період базовим місяцем для обчислення індексу споживчих цін є липень 2008 року. Натомість представниками відповідача при обчисленні суми індексації пенсії позивача за спірний період не було враховано положень п. 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", оскільки всі подальші підвищення пенсії позивачу до теперішнього часу не перевищували суми індексації. На підставі переліченого просив суд визнати неправомірними дії відповідача та зобов'язати УПФУ в Іллічівському районі м. Маріуполя провести йому перерахунок індексації пенсії з урахуванням фіксованої суми індексації визначеної, виходячи з базового місяця липень 2008 року та індексу споживчих цін за період з серпня 2008 року, відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", починаючи нарахування та виплату суми індексації пенсії з 25.08.2014 року.

Позивач у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи мається заява про розгляд справи без його присутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, направила письмові заперечення на позов, з яких слідує, що ОСОБА_1 дійсно перебуває на обліку в управлінні, отримуючи з 02.12.2006 року пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". З дня призначення пенсії позивач є фізичною особою-підприємцем та з 10.11.2005 року знаходиться на спрощеній системі оподаткування. Вказує, що позивач посилається на дію абз.3 п.5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", яка на даний час не є дійсною. Також, зазначає, що пенсія позивача зростала у зв'язку з підвищенням мінімального прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, а також у зв'язку з щорічним підвищенням відповідно до ч.2,3 ст. 42 Закону №1058. Всі підвищення носили постійний характер, а також позивачу здійснювалась доплата до прожиткового мінімуму, підвищення у зв'язку з зростанням середньої заробітної плати, доплата з 01.05.2012 року на підставі постанови №327 від 23.04.2012 року, державна адресна допомога та щомісячна цільова виплата громадянам з мінімальними доходами. Просила також застосувати строк позовної давності відповідно до ст. 99 КАС України та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки вимоги позивача є необґрунтованими.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Іллічівському районі міста Маріуполя та отримує пенсію за віком, починаючи з 02 грудня 2006 року.

Згідно ч. 1 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Згідно копії свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з 08.11.2005 року є суб'єктом підприємницької діяльності (фізичною особою-підприємцем).

Відповідно до статті 11 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), є застрахованими особами.

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України "Про зайнятість населення", зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом.

Державна реєстрація фізичних осіб-підприємців - це засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру (стаття 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців"). Згідно із частиною 3 статті 46 цього Закону, фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Таким чином, фізична особа-підприємець вважається працюючою до дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності.

Таким чином ОСОБА_1 з часу призначення пенсії мав статус працюючого пенсіонера.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" (далі за текстом постанови - Закон) індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; поріг індексації - це величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Статтею 2 Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, і які не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат).

Стаття 4 Закону, зазначає, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до статті 10 Закону індексація доходів працюючого населення проводиться за основним місцем роботи.

Пенсія працюючих пенсіонерів індексується в розмірі, що з урахуванням оплати праці не перевищує прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, в тому числі для працюючих пенсіонерів (далі - Порядок).

Пунктом 9 Порядку встановлено, що працюючим пенсіонерам в першу чергу індексується сума оплати праці. Індексація пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, проводиться після індексації суми оплати праці на підставі виданої підприємством, установою або організацією, де працює пенсіонер, довідки, в якій зазначається розмір його оплати праці, проіндексована її сума і сума індексації.

У всіх випадках загальний дохід працюючого пенсіонера, який підлягає індексації, не повинен перевищувати прожиткового мінімуму, встановленого для працездатної особи.

Підприємства, установи та організації зобов'язані у двотижневий строк після проведення індексації оплати праці подавати органам, які призначають і виплачують пенсію, інформацію про розмір оплати праці працюючого пенсіонера, проіндексовану її суму та суму індексації. На підставі поданої інформації органи, які призначають і виплачують пенсію, державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, щомісячне довічне грошове утримання, що виплачуються замість пенсії, здійснюють перерахунок сум індексації пенсій, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачуються замість пенсії.

У разі звільнення пенсіонера з роботи власник або уповноважений ним орган подає відповідну довідку органу, який призначає і виплачує пенсію, державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, щомісячне довічне грошове утримання, що виплачуються замість пенсії, для проведення індексації зазначених виплат згідно з цим Порядком.

Отже з аналізу наведених вище норм вбачається, що у випадку коли пенсіонер є працюючим, індексація його доходів проводиться спочатку за основним місцем роботи в межах сум прожиткового мінімуму для працездатної особи. В першу чергу індексується його сума оплати праці і лише після цього можливе проведення індексації пенсії на підставі виданої підприємством, установою або організацією, де працює пенсіонер, довідки, в якій зазначається розмір його оплати праці, проіндексована її сума і сума індексації.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач у період з 08.11.2005 року є суб'єктом підприємницької діяльності (фізичною особою-підприємцем) та був працюючим пенсіонером, а відтак для забезпечення можливості розрахунку сум індексації його грошових доходів у вказаний період позивач має надати довідку, видану підприємством, де він працював, із зазначенням в ній розміру його оплати праці, проіндексованої її суми і суми індексації.

В будь-якому випадку без вивчення та перевірки сум індексації заробітної плати в період роботи позивача (період з моменту реєстрації фізичною особою-підприємцем) з 08.11.2005 року, неможливим є проведення подальшої індексації пенсії відповідачем виходячи з базового місяця липень 2008 року. Оскільки першочерговим та визначальним в даному випадку є розрахунки сум індексації заробітної плати підприємцем у запитуваний позивачем період часу (тобто з липня 2008 року по теперішній час або по дату припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця) та недопущення їх перевищення, виходячи з граничних меж прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Позивач натомість не надав доказів про суми та розміри індексації його доходів за основним місцем роботи в період зайняття підприємницькою діяльністю, що робить неможливим проведення правильної та законної індексації сум пенсії відповідачем, та порушує визначену Порядком процедуру та черговість проведення індексації сум доходів працюючого пенсіонера.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України відносно відповідача діє імперативний принцип правого порядку за яким, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, вимоги позивача про порушення його прав відповідачем щодо проведення індексації пенсії без врахування за базовий місяць липня 2008 року є необґрунтованими та недоведеними і такими, що не відповідають встановленим обставинам справи та існуючому Порядку.

Крім того, суд зауважує наступне.

За ст. 5 Закону проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Згідно до ст. 6 Закону порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п. 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з 6 березня 2003 року (дати опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення").

За п. 4 Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, індексуються пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат).

Відповідно до абзаців 1 та 2 п. 5 Порядку в разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів, місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. В разі ж коли підвищення розмірів мінімальних соціальних гарантій, зазначених в абзаці 1 цього пункту, не супроводжується зростанням грошових доходів громадян, передбачених п. 2 Порядку, грошові доходи індексуються на загальних підставах відповідно до п. п. 1-1, 4 Порядку.

За п. 10-1 Порядку обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації пенсій особам, які набули право на її призначення, здійснюється починаючи з місяця, в якому їх призначено.

Згідно із абзацом 3 пункту 5 Порядку (в редакції від 21 червня 2012 року на підставі Постанови від 13 червня 2012 року № 526 Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення") у разі коли грошовий дохід з урахуванням суми підвищення менше суми грошового доходу з урахуванням індексації до його підвищення, у базовому місяці сума загального доходу визначається з таким розрахунком, щоб сума грошового доходу з урахуванням індексації не перевищувала загального доходу до його підвищення. При цьому в додатку 4 до Порядку викладено приклад проведення індексації у разі підвищення грошових доходів (в редакції від 21 червня 2012 року). За змістом Прикладу (додаток №4 до Порядку) наведено, що оскільки заробітна плата (у нашому випадку пенсія) з урахуванням суми підвищення за вересень менше суми грошового доходу з урахуванням індексації до підвищення у базовому місяці вересні, сума загального доходу визначається з таким розрахунком, щоб сума грошового доходу з урахуванням індексації не перевищувала загального доходу до його підвищення.

При цьому для проведення подальшої індексації місяць, в якому було підвищено заробітну плату (пенсію), вважається базовим під час розрахунку індексу споживчих цін. Починаючи з наступного місяця, розрахунок індексу споживчих цін для подальшої індексації здійснюється наростаючим підсумком.

Таким чином, враховуючи наведений у Порядку приклад, вбачається, що згідно діючого «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» місяць підвищення розміру пенсії вважається базовим, незалежно від того, перевищила сума підвищення пенсії суму можливої індексації, чи не перевищила. В будь-якому випадку кожне з можливих підвищень пенсії змінює базовий місяць для подальшого розрахунку індексації.

Натомість відповідно до абзацу 3 п. 5 Порядку (в редакції від 24 березня 2008 року, на яку посилається позивач) було зазначено, що якщо сума збільшення грошових доходів менша ніж сума індексації, нарахованої відповідно до цього Порядку, подальша індексація проводиться за прикладом, наведеним у додатку 4 (в редакції Порядку від 24 березня 2008 року), за яким передбачалось, що в разі, якщо підвищення доходів перевищує суму індексації, що повинна бути нарахована у відповідному місяці, даний місяць вважається базовим і індексація в цьому місяці не проводиться, а якщо сума індексації у відповідному місяці більша, ніж сума підвищення грошового доходу, то провадиться подальша індексація та даний місяць не вважається базовим.

Із урахуванням вказаних положень Порядку, які вже втратили чинність та викладені в новій редакції, позивачем було проведено власний розрахунок базових місяців та пред'явлені вимоги щодо визнання базовим місяцем липень 2008 року.

Проте суд при вирішення спору керується нині діючими положеннями абз.3 пункту 5 Порядку та приходить до висновку, що ОСОБА_1 помилково в своєму позові посилається на зазначені застарілі норми Порядку, що втратили чинність з 21 червня 2012 року на підставі Постанови від 13 червня 2012 року № 526 Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення», та безпідставно призвели позивача до невірної методики розрахунків базових місяців.

Так, відповідно до наданих матеріалів пенсійної справи, а саме довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії від 10.11.2014 року, виданої УПФУ в Іллічівському районі, з липня 2008 року позивачу неодноразово підвищувався розмір пенсії з 544 грн. до 999 грн., у тому числі в період з червня 2012 року4 по 2015 рік, коли діяла остання нині діюча редакція абз.3 п. 5 Порядку, тобто мала місце зміна базових місяців за вказаний період, отже липень 2008 року не може бути базовим місяцем.

З огляду на вищевикладене, підстав для проведення перерахунку індексації пенсії з урахуванням за базовий місяць липня 2008 року та індексації споживчих цін за період з серпня 2008 року на підставі та відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення немає.

За таких обставин, керуючись вказаними положеннями, за існуючих обставин справи, суд вважає, що позовні вимоги не підтверджуються наданим доказами, є незаконними і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Іллічівському районі м. Маіруполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: О. О. Хараджа