Справа № 803/677/15-а
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2015-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року Справа № 803/677/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Денисюка Р.С.,

при секретарі судового засідання Пухер Л.Р.,

за участю представників позивача Матчука Ю.С., Тарана О.П.,

представника відповідача Пивовара В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Клеодора-М" до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.03.2015 року №, №,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Клеодора-М" (далі - ТзОВ "Клеодора-М", позивач) звернулося з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.03.2015 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності в розмірі 4083,70 грн., в т.ч.: за основним платежем - 2722,46 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 1361,24 грн.; податкового повідомлення рішення від 18.03.2015 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів в розмірі 8984,14 грн., в т.ч: за основним платежем - 5989,42 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 2994,72 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ ДФС у Волинській області проведена документальна невиїзна перевірка стану дотримання ТзОВ "Клеодора-М" вимог законодавства України з питань дотримання вимог митного законодавства, за наслідками якої складено акт №9/03-20-22-04-07/ від 03.03.2015 року. На переконання позивача, висновки податкового органу, викладені в акті перевірки щодо заниження товариством податкових зобов'язань в результаті надання недостовірних даних стосовно митної вартості товарів та згідно з документами, отриманими від митних органів Литовської Республіки, не відповідають фактичним обставинам.

Позивач вказує, що митна вартість ввезених товариством трьох автомобілів Renault Kangoo 2008-2009 років випуску, з якої були сплачені митні платежі, розрахована у відповідності до вимог ст.64 Митного кодексу України (за резервним методом визначення митної вартості товарів) на підставі Методики товарознавчої експертизи із врахуванням каталогу Schwackelist. Із вказаною митною вартістю погодився митний орган і саме такий рівень вартості відповідав реальному стану кожного автомобіля.

Крім того, зазначає, що листи компетентних органів Литовської Республіки не можуть слугувати доказом визначення іншої митної вартості товару на території України. Також позивач зазначив, що відповідно до митних декларацій країною-експортером була республіка Панама, а не республіка Литва.

Разом з тим, вказує на допущення відповідачем процесуальних порушень при винесенні податкового повідомлення-рішення від 18.03.2015 року №, яким визначено грошове зобов'язання за платежем: мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності, оскільки законодавством встановлено один вид мита - "мито" та його підвид "ввізне мито". Такого виду платежу як "мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності" не передбачено ні Податковим, ні Митним кодексами України.

З огляду на вказані обставини, позивач зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними, а тому просить їх визнати протиправними та скасувати.

В судових засіданнях представники позивача адміністративний позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити. Додатково суду пояснили, що експертні декларації, на які посилається відповідач в обгрунтування правомірності прийнятих рішень, не можуть бути належними та допустимими доказами, оскільки є електронними документами без обов'язкових реквізитів, не перекладені українською мовою та містять розбіжності між датами придбання автомобілів згідно наданих митному органу інвойсів. Крім цього, зазначили ту обставину, що вказані автомобілі були поставлені в Україну згідно зовнішньоекономічного контракту.

В поданих до суду письмових запереченнях відповідач адміністративний позов не визнав, зазначив, що за наслідками невиїзної документальної перевірки стану дотримання ТзОВ "Клеодора-М" вимог законодавства з питань митної справи встановлено невідповідність вартісних показників товарів, що заявлені декларантом - позивачем при митному оформленні автомобілів: марки Renault, модель Kangoo, кузов НОМЕР_2; марки Renault, модель Kangoo, кузов НОМЕР_4; марки Renault, модель Kangoo, кузов НОМЕР_3.

У ході перевірки використано інформацію податкових органів Литовської Республіки, на підставі якої встановлено, що вартість транспортних засобів у інвойсах, поданих до митного оформлення, занижена, що вплинуло на рівень оподаткування товару, що підлягав перевірці. В усіх випадках інвойси, що подавались до митного оформлення, датовані тим самим або попереднім числом від дати, коли товар фактично був відправлений (розмитнений) з Литовської Республіки. В даному випадку досліджувались незавершені процедури експорту товару (транспортних засобів) з Литовської Республіки в Україну. Тобто, митна вартість експорту з однієї країни має бути основою для митної вартості імпорту в іншу. Митний орган наділений правом в порядку визначеними ст.ст.345-354 МК України, правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску.

Вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті у повній відповідності до норм податкового та митного законодавства, тому просить в задоволенні позовних вимог ТзОВ "Клеодора-М" відмовити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову, просив у його задоволенні відмовити повністю. Додатково суду пояснив, що в ході перевірки ТзОВ "Клеодора-М" було підтверджено факт невідповідності вартісних показників придбання товару в Литовській Республіці та ціни товару яка зазначалась в МД при митному оформлені цих автомобілів в Україні.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю з огляду на таке.

Судом встановлено, що згідно із наказом ГУ ДФС у Волинській області від 22.01.2015 року №114 (а.с.6) відповідно до статті 351 МК України, в період з 26.01.2014 року по 03.03.2015 року було проведено невиїзну документальну перевірку стану дотримання ТзОВ "Клеодора-М" вимог законодавства України з питань державної митної справи в частині перевірки правильності визначення бази оподаткування товарів, оформлених згідно митних декларацій від 23.11.2012 року №205060000/2012/028506, від 29.11.2012 року №205060000/2012/029156, від 27.12.2012 року №205060000/2012/031963.

За наслідками даної перевірки відповідачем складено акт від 03 березня 2015 року №9/03-20-22-04-07/ (а.с.6-10).

В акті перевірки №9/03-20-22-04-07/ від 03 березня 2015 року зазначено, що на адресу ГУ Міндоходів у Волинській області від Міністерства доходів і зборів України надійшов лист від 29.11.2013 року №25818/7/99-99-12-01-02-17 (а. с. 45), до якого було долучено лист Державної податкової інспекції при Міністерстві фінансів Литовської Республіки від 22.10.2013 року №(25.8-09)-R1-5278 (а.с. 21), у якому йшлося, що в ході проведення перевірки литовського підприємства ЗАО «Litfra» встановлено, що частина процедур, виконуваних при експорті транспортних засобів із Литовської республіки, не закінчена. Відповідно до документів, наданих ЗАО «Litfra», встановлено заниження вартості товару у інвойсах та листах реєстрації з печатками митних органів України, у яких вказано експортером/продавцем фірму "PARIBELLA TRADE S.A.", а імпортером - ТзОВ "Клеодора-М", у порівнянні з рахунками-фактурами, що були виписані ЗАО «Litfra» ОСОБА_6, який купував вказані транспортні засоби за готівку.

Так, в ході перевірки встановлено, що за митними деклараціями від 23.11.2012 року №205060000/2012/028506, від 29.11.2012 року №205060000/2012/029156, від 27.12.2012 року №205060000/2012/031963 ТзОВ "Клеодора-М" ввезено на митну територію України транспортні засоби - автомобілі: марки Renault, модель Kangoo, кузов НОМЕР_2; марки Renault, модель Kangoo, кузов НОМЕР_4; марки Renault, модель Kangoo, кузов НОМЕР_3 відповідно.

Водночас при аналізі документів, отриманих від Державної податкової інспекції при Міністерстві фінансів Литовської Республіки, за ідентифікаційною ознакою транспортних засобів - індивідуальним номером, податковим органом встановлено:

номер кузова НОМЕР_2 автомобіля марки Renault, модель Kangoo, оформленого за митною декларацією від 23.11.2012 року №205060000/2012/028506 (а.с.30), ідентичний номеру кузова вказаному в: рахунку-фактурі №LITFR000685 від 17.11.2012 року (а.с.31), квитанції про оплату №LIT000685 від 17.11.2012 року, акті приймання-передачі №LITF000685 від 17.11.2012 року (а.с. 32-33);

номер кузова НОМЕР_3 автомобіля марки Renault, модель Kangoo, оформленого за митною декларацією від 27.12.2012 року №205060000/2012/031963 (а.с.22), ідентичний номеру кузова вказаному в: рахунку-фактурі №LITFR000730 від 25.12.2012 року (а.с.23), квитанції про оплату №LIT000730 від 25.12.2012 року, акті приймання-передачі №LITF000730 від 25.12.2012 року (а.с. 24-25);

номер кузова НОМЕР_4 автомобіля марки Renault, модель Kangoo, оформленого за митною декларацією від 29.11.2012 року №205060000/2012/029156 (а.с.26), ідентичний номеру кузова вказаному в: рахунку-фактурі №LITFR000700 від 27.11.2012 року (а.с.27), квитанції про оплату №LIT000700 від 27.11.2012 року, акті приймання-передачі №LITF000700 від 27.11.2012 року (а.с. 28-29);

Таким чином в ході перевірки встановлена невідповідність вартісних показників товару, а саме: заявлена при митному оформленні вартість товару та вартість товару, що вказана в рахунках-фактурах, квитанціях про оплату, актах приймання-передачі, отриманих від Державної податкової інспекції при Міністерстві фінансів Литовської Республіки, відрізняються.

Зокрема, заявлена декларантом самостійно митна вартість товару за митною декларацією від 27.12.2012 року №205060000/2012/031963 - 32963,26 грн. (інвойс №3981 від 25.12.2012 року), а вартість товару, за даними податкових органів Литовської Республіки - 41308,35 грн. (сума заниження митної вартості товару 8345,09 грн.); заявлена декларантом самостійно митна вартість товару за митною декларацією від 29.11.2012 року №205060000/2012/029156 (інвойс №3800 від 27.11.2012 року) - 25965,52 грн., вартість товару, за даними податкових органів Литовської Республіки - 38495,92 грн. (сума заниження митної вартості товару - 12530,40 грн.); заявлена декларантом самостійно митна вартість товару за митною декларацією від 23.11.2012 року №205060000/2012/028506 - 16488,60 грн. (інвойс №3740 від 17.11.2012 року), вартість товару, за даними податкових органів Литовської Республіки - 38501,89 грн. (сума заниження митної вартості товару - 22013,29грн.).

За висновками акту перевірки відповідачем встановлено факти: недостовірного декларування вартісних показників товару ТзОВ "Клеодора-М"; заниження податкових зобов'язань; заявлення недостовірних відомостей щодо митної вартості товарів, митне оформлення яких завершено, що є порушенням вимог частини 2 статті 52 МК України, вимог статті 279 МК України та вимог пункту 190.1 статті 190 ПК України, у зв'язку з чим розраховано суму податкових зобов'язань у розмірі 8711,88 грн., в тому числі мито - 2722,46 грн., податок на додану вартість - 5989,42 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 18.03.2015 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності в розмірі 4083,70 грн., в т.ч.: за основним платежем - 2722,46 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 1361,24 грн. (а.с.12); від 18.03.2015 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів в розмірі 8984,14 грн., в т.ч: за основним платежем - 5989,42 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 2994,72 грн. (а.с.13).

Враховуючи те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято ГУ ДФС у Волинській області як суб'єктом владних повноважень, то при вирішенні даного спору вони перевірялись судом на відповідність вимогам частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України).

Згідно зі статтею 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд приходить до висновку, що відповідач довів правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень від 18.03.2015 року № та № з огляду на таке.

Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу (частина перша статті 51 МК України). Відповідно до пункту 2 частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як визначено частиною першою статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. При цьому пунктами 4, 5 частини п'ятої вказаної статті передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

Як встановлено судом, ТзОВ "Клеодора-М" ввезло на митну територію України автомобіль марки Renault, модель Kangoo, кузов НОМЕР_2 згідно МД від 23.11.2012 року №205060000/2012/028506 (а.с.30); автомобіль марки Renault, модель Kangoo, кузов НОМЕР_3 згідно МД від 27.12.2012 року №205060000/2012/031963 (а.с.22), та автомобіль марки Renault, модель Kangoo, кузов НОМЕР_4 згідно МД від 29.11.2012 року №205060000/2012/029156 (а.с.26). Вказаний товар був поставлений в Україну згідно з договором купівлі-продажу №273/12-1 від 15 грудня 2010 року, укладеного між позивачем та фірмою Paribella Trade S.A. (Республіка Панама) (а.с.54-60). До митного оформлення товару позивачем були надані інвойси (а.с. 68, 76, 84) та самостійно розраховано митну вартість товару, з якої сплачено суму податкового зобов'язання з ПДВ і ввізного мита, за резервним методом визначення митної вартості, про що свідчить графа 43 МД.

Так, об'єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з ввезення товарів на митну територію України, що встановлено пунктом 185.1 статті 185 ПК України. Відповідно до пункту 190.1 статті 190 ПК України базою оподаткування при ввезенні товарів на митну територію України є договірна (контрактна) вартість, але не менша митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті та включаються до ціни товарів/послуг згідно із законом.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Разом з тим, у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов'язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах (пункт 54.4 статті 54 ПК України).

Такі ж положення містяться у Митному кодексу України (далі - МК України), що набрав чинності 01 червня 2012 року. Так, пунктом 2 частини другої статті 351 МК України передбачено, що у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про не підтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України, проводиться документальна невиїзна перевірка. Предметом вказаної перевірки є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств (частина перша статті 351 МК України).

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 352 МК України отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення можуть бути використані посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок.

На думку суду, отримані від уповноважених органів Литовської Республіки документально підтверджені відомості (а саме: копії рахунків-фактур, квитанцій про оплату, актів приймання-передачі) щодо вартісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, в силу приписів статті 352 Митного кодексу України правомірно були використані посадовими особами відповідача в ході проведення перевірки, є належними та допустимими доказами для прийняття їх судом при вирішенні даного спору, оскільки отримані з офіційних джерел.

При цьому суд враховує, що номери кузовів транспортних засобів, розмитнених за МД від 23.11.2012 року №205060000/2012/028506, від 27.12.2012 року №205060000/2012/031963, від 29.11.2012 року №205060000/2012/029156, повністю співпадають з номерами кузовів транспортних засобів, зазначених в рахунках-фактурах, квитанціях про оплату, актах приймання-передачі. Так, ідентифікаційний номер транспортного засобу або VIN-код - це унікальний серійний номер, що застосовується в автомобільній промисловості для індивідуального розпізнавання кожного механічного транспортного засобу, причіпного транспортного засобу, мотоцикла та мопеда. Отже, оскільки номер кузова є унікальним, то ідентичність транспортних засобів за вищевказаними МД та експортними деклараціями не викликає сумніву.

Оскільки ТзОВ "Клеодора-М" як декларант несе повну відповідальність за достовірність інформації, яка зазначена в поданих ним митних деклараціях, а органами доходів і зборів України від компетентних органів Литовської Республіки отримані копії рахунків-фактур, квитанцій про оплату, актів приймання-передачі, що свідчать про заниження митної вартості транспортних засобів марки Renault, модель Kangoo, кузов НОМЕР_2; марки Renault, модель Kangoo, кузов НОМЕР_4; марки Renault, модель Kangoo, кузов НОМЕР_4 під час їх ввезення позивачем на митну територію України, тому суд дійшов висновку, що ГУ ДФС у Волинській області обґрунтовано винесло податкові повідомлення-рішення від 18.03.2015 року №, № та нарахувало товариству належні до сплати митні платежі та податок на додану вартість.

Суд вважає безпідставними твердження позивача про допущені відповідачем процесуальні порушення при визначенні податковим органом грошового зобов'язання за платежем "мито на товари, що ввозяться на митну територію України суб'єктами підприємницької діяльності", оскільки такого виду платежу не існує.

Згідно статті 271 МК України мито - це загальнодержавний податок, встановлений Податковим кодексом України та цим Кодексом, який нараховується та сплачується відповідно до цього Кодексу, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. В Україні застосовуються такі види мита: 1) ввізне мито; 2) вивізне мито; 3) сезонне мито; 4) особливі види мита: спеціальне, антидемпінгове, компенсаційне. Забороняється застосовувати інші види мита, крім тих, що встановлені цим Кодексом.

Водночас частиною першою статті 272 МК України визначено поняття ввізного мита, відповідно до якої ввізне мито встановлюється на товари, що ввозяться на митну територію України.

Отже, мито на товари, що ввозяться на митну територію України, є по суті ввізним митом, з огляду на що таке формулювання донарахованого позивачу платежу відповідає вимогам чинного законодавства України.

Також судом не беруться до уваги посилання позивача на те, що експортні митні декларації не додано до акту перевірки, оскільки в межах перевірки експортні митні декларації не досліджувались.

Не можуть бути взяті до уваги судом посилання представників позивача на ту обставину, що фактично виносячи оспорюванні податкові повідомлення-рішення відповідач по новому визначає митну вартість товару, що є неприпустимим та порушенням норм митного кодексу зважаючи на наступне.

У даному випадку відповідач фактично провів перевірку правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску, яке йому надано ст.ст.345-354 МК України та на підставі матеріалів перевірки якою встановлено порушення ТзОВ «Клеодора-М» ст.ст. 52, 279, 289 МК України, п.190.1 ст.190 ПК України, а саме заниження бази оподаткування товарів, які ввозяться на митну територію України та донарахував позивачу податкові зобов'язання, що прямо передбачено вищевказаними нормами.

Окрім того, суд не бере до уваги посилання позивача на те, що з акту перевірки вбачається що, особа, яка придбала товар - ОСОБА_6 немає жодного відношення до ТзОВ "Клеодора-М" і до фірми Paribella Trade S.A., оскільки в ході проведення конторольно-перевірочних заходів громадянин ОСОБА_6 підтвердив, що вищевказані автомобілі він перевозив через митний кордон України за дорученням ТзОВ "Клеодора-М", і оплата здійснювалась за рахунок імпортера - ТзОВ "Клеодора-М".

Суд також не приймає до уваги твердження представників позивача про те, що згідно довідки (а.с. 51) директора Paribella Trade S.A. (Республіка Панама) вищезазначені автомобілі придбані в грудні 2012 року в громадянина України із зазначенням ціни та в подальшому поставлені ТзОВ «Клеодора-М» по зовнішньоекономічному контракту № 273/12-1 від 15.12.2010 року, оскільки вказане спростовується наявними в справі документами - зокрема поясненнями ОСОБА_6, документами про придбання автомобілів в Республіці Литва, ОСОБА_6 у фірми ЗАО «Litfra». Крім того, в даному листі зазначено, що автомобілі придбано в грудні 2012 року, а митне оформлення першого автомобіля відбулося в листопаді 2012 року.

Інші твердження представників позивача не спростовують висновків суду зроблених в судовому засіданні.

З врахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог ТзОВ "Клеодора-М", з огляду на що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Оскільки суд відмовив у задоволенні позову, то за правилами статті 94 КАС України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 10 відсотків від розміру ставки судового збору йому не повертається. Разом з тим, згідно з частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" у зв'язку із відмовою у задоволенні позову решта суми судового збору, що становить 1644,30 грн. (1827,00 грн. - 182,70 грн.), підлягає стягненню з позивача.

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Клеодора-М" до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.03.2015 року №, № відмовити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Клеодора-М" (43000, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Індустріальна, 2, код ЄДРПОУ ) на користь держави судовий збір в розмірі 1644,30 грн. (одна тисяча шістсот сорок чотири гривні тридцять копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі до 12 травня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий Р.С. Денисюк