Справа № 315/508/15-а
Суддя: Романько О. О.
Дата ухвалення: 2015-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 315/508/15-а
Номер провадження № 2-а/315/26/15
У Х В А Л А

15 травня 2015 року

Суддя Гуляйпільського районного суду Запорізької області Романько О.О., ознайомившись з позовною заявою управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих пенсійних виплат, -

Встановила:

14.05.2015 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача надміру виплаченої пенсії за період з 01.04.2010 року по 30.04.2015 року на загальну суму 878,34 грн.. Щодо нормативного обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ст. 1215 ЦК України.

Звертаючись до суду позивач виходив з того, що даний спір є справою адміністративної юрисдикції.

Проте з такою позицією позивача погодитися не можна, виходячи з наступного.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (частини 1, 2 ст. 2 КАС України).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Критеріями розмежування справи адміністративної юрисдикції від справи цивільної юрисдикції є одночасно: суб'єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині 1 цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження (частини 2, 3 ст. 15 ЦПК України).

У ч. 2 ст. 21 КАС України визначено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

За змістом ч.4 ст. 50 КАС України громадяни України можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Позивачем пред'явлено позов до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно сплаченої пенсії, обґрунтований тим, що відповідач не повідомив управління щодо свого працевлаштування-звільнення. За таких обставин позивачем було допущено рахункову помилку при введені даних в комютерну програму. Позивач зазначив, що відносини, які склалися у нього з відповідачем підпадають під регулювання ст.1215 ЦК України.

У ст. 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Частиною 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

За таких обставин суддя дійшла висновку, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі за зверненням управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області з позовом про стягнення безпідставно набутих пенсійних виплат, свідчать про їх цивільно-правовий характер, враховуючи предмет і підстави позову, що ґрунтується на цивільно-правових нормах. Управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області бере участь у такій категорії справ не на виконання передбачених законодавством владних повноважень, а з підстав, передбачених положеннями цивільного законодавства. З огляду на норми Цивільного процесуального кодексу України розгляд таких справ має відбуватися за правилами цивільного судочинства.

Згідно п.1 ч.1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, приходжу до висновку, що адміністративний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, в зв'язку з чим, у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 17, 109, 158, 165 КАС України, суддя,-

Ухвалила:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих пенсійних виплат.

Копію ухвали з позовною заявою невідкладно надіслати позивачеві.

Розяснити позивачеві, що його повторне звернення до адміністративного суду з таким адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвалу може бути оскаржено особою, яка подала позовну заяву протягом п'яти днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Суддя:

ОСОБА_2