Справа № 804/4267/14
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2014 рокусправа № 804/4267/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпропетровського колективного виробничо-комерційного підприємства "Металопласт"

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2014р. у справі №804/4267/14

за позовом Дніпропетровського колективного виробничо-комерційного підприємства "Металопласт"

до відповідача-1: Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м.Дніпропетровська

відповідача-2: Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська

про скасування розрахунку та зобов'язання вчинити дії

встановив:

Дніпропетровське колективне виробничо-комерційне підприємство "Металопласт" звернулось з адміністративним позовом про визнання незаконним та скасування розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 2014 року Управлінням Пенсійного фонду України в Самарському районі м.Дніпропетровська (далі - відповідач, орган Пенсійного фонду) щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м.Дніпропетровська утриматись від вчинення дій по формуванню та направленню нових розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стосовно Дніпропетровського колективного виробничо-комерційного підприємства "Металопласт" на весь період ліквідаційної процедури.

На обґрунтування позовних вимог зазначалось, що відповідачем протиправно сформовано розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2, оскільки Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2013 року позивача визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру до 18.12.2013 року, а тому у колективного виробничо-комерційного підприємства "Металопласт" після 18.06.2013 року не може виникати жодних додаткових грошових зобов'язань, у тому числі з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій.

Постановою суду першої інстанції в задоволенні адміністративного позову відмовлено. При цьому суд зазначив, що вимоги позивача не відповідають чинному законодавству та спростовуються матеріалами справи.

Не погодившись з висновками суду першої інстанції, позивач оскаржує постанову суду в апеляційному порядку, просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. На обґрунтування апеляційних вимог зазначається, що приймаючи постанову, суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права в частині визначення обов'язку скаржника відшкодовувати фактичні витрати органів пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій після початку ліквідаційної процедури, а саме не було застосовано нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню до спірних правовідносин. На думку позивача, судом не було належним чином враховано, що постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2013 року Дніпропетровське колективне виробничо-комерційне підприємство "Металопласт" було визнано банкрутом і розпочато ліквідаційну процедуру. Апелянт стверджує, що відповідно до ст.38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема, у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, постановою господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2013 року у справі №Б15/1/06 відносно Дніпропетровського колективного виробничо-комерційного підприємства "Металопласт" було припинено процедуру санації, визнано його банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 6 місяців до 18.12.2013 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2013 року призначено нового ліквідатора та продовжено ліквідаційну процедуру до 16.06.2014 року. При цьому справу про банкрутство позивача відкрито в господарському суді 03.01.2006р.

З матеріалів справи також вбачається, що 03.03.2014 року позивачем було отримано від відповідача заяву про включення Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська в якості кредитора по справі №Б15/1/06. До заяви додавався розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 2014 року Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м.Дніпропетровська щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Аналіз матеріалів справи та норм права, які регулюють спірні правовідносини, показав наступне.

Частиною 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до пунктів "а-з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Згідно з п.6.2 пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за №64/8663 (далі Інструкція №21-1 від 31.12.2003 року), витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 6.4 пункту 6 вказаної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону № 1058- IV (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

У відповідності до підпункту 6.8 пункту 6 Інструкції №21-1 від 31.12.2003 року підприємства та організації зобов'язані щомісяця до 25-го числа вносити до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Отже, обов'язок позивача відшкодувати Пенсійному фонду витрати на виплату та доставку пенсій, призначених за пунктами "а-з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ґрунтується на законі.

Щодо доводів позивача з посиланням на процес про його ліквідацію слід зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 року №2343-ХІІ справи про банкрутство юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно з частиною 4 статті 10 вказаного Закону суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Суд врахував норми пункту 7 частини 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Матеріали справи підтверджують звернення органу Пенсійного фонду до господарського суду за стягненням з підприємства сум відшкодування.

Колегія суддів вважає доводи позивача щодо протиправності розрахунку витрат помилковими, оскільки в оспорюваному позивачем розрахунку визначаються поточні зобов'язання (за період 2013 року), тобто розрахунок відповідача є правомірним, дії органу Пенсійного фонду законними, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Висновки суду відповідають матеріалам справи та нормам матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Судове рішення слід залишити без змін.

Керуючись статтями 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Дніпропетровського колективного виробничо-комерційного підприємства "Металопласт" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2014р. у справі №804/4267/14 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2014р. у справі №804/4267/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна