Справа № 804/671/14
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2015 р. Справа № 804/671/14
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЄфанової О.В.
при секретаріЛегкій А.В.
представника позивача представника відповідача представника третьої особи Пухтицький І.М., Домніков О.М. Кравченко В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до Територіального Південного управління Внутрішнього аудиту та контролю, третя особа - Квартирно-експлуатаційний відділ м.Дніпропетровська про визнання незаконними дій
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до Територіального Південного управління Внутрішнього аудиту та контролю, третя особа - Квартирно-експлуатаційний відділ м.Дніпропетровська в якому позивач просить:
визнати незаконними дії територіального Південного управління внутрішнього аудиту та контролю в частині внесення даних до п. 2.3.6 аудиторського звіту щодо недоотримання військовою частиною НОМЕР_1 фінансових ресурсів внаслідок заниження ціни по оплаті мешканцями гуртожитків комунальних послуг (електроенергія та опалення) на загальну суму 1917167,67 грн.;
визнати незаконними дії територіального Південного управління внутрішнього аудиту та контролю щодо надання рекомендацій №27 про зобов`язання оприбуткувати до 17.09.2013 за бухгалтерським обліком недоотримання фінансових ресурсів, внаслідок заниження ціни по оплаті мешканцями комунальних послуг на загальну суму 1917167,67 грн., як дебіторську заборгованість та забезпечити її погашення.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем безпідставно зазначено про встановлені порушення, оскільки будинкоуправлінням частини для мешканців гуртожитків військових містечок застосовувались встановлені для населення тарифи, що відповідає вимогам діючого законодавства. Господарська та фінансова діяльність будинкоуправління частини здійснюється згідно Положенню про будинкоуправління, затверджене наказом Міністра оборони України №45, відповідно з фінансово-господарським планом на рік, який затверджується начальником КЕВ. Цільові доходи та видатки розраховані на підставі встановлених для населення міста тарифі, так як постачальником комунальних послуг інші тарифи не встановлені. Командування частини не має повноважень для встановлення тарифів.
Відповідач надав заперечення в яких зазначив, що під час проведення аудиту було встановлено порушення командуванням військової частини НОМЕР_1 чинного законодавства щодо надання комунальних послуг споживач по тариф як для населення, внаслідок чого військовою частиною недоотримано фінансових ресурсів. Встановлене порушення зафіксовано у Звіті та рекомендовано прийняти рішення щодо відшкодування наданих комунальних послуг.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову.
Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідно до Програми внутрішнього фінансового аудиту та аудиту відповідності фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 , затвердженої начальником Територіального Південного управління внутрішнього аудиту та контролю 26.07.2013р., та на підставі Порядку утворення структурних підрозділів внутрішнього аудиту та проведення такого аудиту в міністерствах, інших центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органах та бюджетних установах, які належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.09.2011 №1001, Стандартами внутрішнього аудиту, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 04.10.2011 №1247 проведено аудиторське дослідження Військової частини НОМЕР_1 за період з 01.11.2011 по 29.07.2013.
За результатами проведеного фінансового аудиту та аудиту відповідності фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 за період з 01.11.2011 по 29.07.2013. та складено Звіт № 234/3/2/95аз від 23.08.13.
Під час проведення аудиторського дослідження, було встановлено порушення керівництвом будинкоуправління яке підпорядковане військової частини НОМЕР_1 чинного законодавства щодо нарахування оплати наданих послуг з утримання житлових будинків (гуртожитків) військових містечок, а саме:
нарахування оплати на відшкодування мешканцями наданих їм комунальних послуг (водопостачання, опалення та електроенергія) здійснювалось будинкоуправлінням військової частини НОМЕР_1 по показникам лічильників або розрахунків згідно тарифів, погоджених командиром військової частини НОМЕР_1 , а саме, полковником ОСОБА_1 03.11.2011 на опалювальний сезон 2011/2012 років та підполковником ОСОБА_2 з 01.05.2012. Відповідно до погоджених тарифів нарахування на протязі 2011- 2013 проводилось з розрахунку:
- водопостачання 5,148/5,39 грн./м3;
- опалення 6,73 грн. за 1м2 опалювальної площі.
Аудитом проведених видатків КЕВ м. Дніпропетровська на оплату комунальних послуг (електроенергію) спожитих мешканцями житлових будинків (гуртожитків) військової частини НОМЕР_1 встановлено, що протягом 2011-2013 років постачальною організацією ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» застосовувались тарифи, як для категорії споживачів «бюджетна установа» (1,0754-1,2146 грн./кВт), а не категорії споживачів «населення». Проте, нарахування та відшкодування вартості спожитих послуг електроенергії мешканцям, будинкоуправлінням здійснювалося за тарифом для категорії споживачів «населення».
Внаслідок наведеного, військова частина НОМЕР_1 за період з 01.11.2011 по 31.07.2013 недоотримала фінансових ресурсів внаслідок заниження ціни по оплаті спожитої мешканцями електроенергії на загальну суму 688846,81 грн. (2011 -61 286,56 грн., 2012 - 373 133,08 грн., 2013- 254 427,17 грн.),що є порушенням Закону України «Про бухгалтерський облік» та чим завдано втрат на відповідну суму;
по оплаті спожитого газу для котелень по опаленню приміщень, спожитих мешканцями житлових будинків (гуртожитків) військової частини НОМЕР_1 встановлено, що протягом 2011-2013 років постачальною організацією застосовувались тарифи, як для категорії споживачів «бюджетна установа» (4 539,05 - 4 746,35 грн. за 1000мЗ), а не категорії споживачів «населення».
Проте нарахування та відшкодування вартості спожитих послуг по опаленню мешканцям, будинкоуправлінням здійснювалося за тарифом 6,73 грн./м2, якій не був підтверджений відповідними розрахунками.
Під час проведення аудиту на підставі наданої інформації КЕВ м. Дніпропетровська по об`ємам та вартості газу, спожитого котельними військової частини НОМЕР_1 для опалення будівель та споруд військових містечок №№ НОМЕР_2 , був проведений розрахунок щодо обґрунтованості оплати мешканцями житлових будинків (гуртожитків) військової частини НОМЕР_1 за опалення по тарифу 6,73 грн./м2. Розрахунками встановлена собівартість опалення 2011/2012 років на рівні 24,29-44,28 грн./м2, 2012/2013 років нарівні 12,55-28,09 грн./м2.
Внаслідок наведеного, військова частина НОМЕР_1 за період з 01.11.2011 по 31.07.2013 недоотримала фінансових ресурсів внаслідок заниження ціни по оплаті опалення спожитого мешканцями на загальну суму 1228320,86 грн. (2011/2012 - 819200,56 грн., 2012/2013 - 409120,30 грн.), що є порушенням Закону України «Про бухгалтерський облік» та чим завдано втрат на відповідну суму.
Таким чином, військова частина НОМЕР_1 недоотримала фінансових ресурсів внаслідок заниження ціни по оплаті мешканцями комунальних послуг (електроенергія та опалення) на загальну суму 1917167,67 грн.
За результатами проведеного аудиту відповідності командиру військової частини НОМЕР_1 були надані відповідні рекомендації щодо усунення виявлених порушень та запобігання в подальшому неефективного та нерезультативного використання бюджетних коштів.
Вирішуючи спір по суті суд вважає зазначити про таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Таким чином, рішення суб`єкта владних повноважень у контексті положень Кодексу адміністративного судочинства України необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.
При цьому, під рішенням розуміється владне волевиявлення суб`єкта владних повноважень, викладене за встановленою формою, спрямоване на врегулювання тих чи інших суспільних відносин, що має обов`язковий характер та породжує певні правові наслідки.
Відповідно до Стандартів внутрішнього аудиту, затверджених наказом Міністерства фінансів України 04.10.2011 року №1247, аудиторський звіт - документ, складений за результатами внутрішнього аудиту, який містить відомості про хід внутрішнього аудиту, стан системи внутрішнього контролю, аудиторський висновок. До аудиторського звіту додаються рекомендації щодо удосконалення діяльності установи залежно від характеру виявлених проблем. Із загального аналізу положень Стандартів внутрішнього аудиту можна сформулювати таке визначення рекомендацій за результатами внутрішнього аудиту - це додаток до аудиторського звіту, який містить конструктивні пропозиції про удосконалення тих аспектів діяльності установи, щодо яких проводився внутрішній аудит.
Таким чином, аудиторський звіт та рекомендації є документом диспозитивного характеру, які не спричиняють виникнення будь-яких прав і обов`язків осіб чи суб`єктів владних повноважень, а отже не породжують правовідносин, що можуть бути предметом спору. Крім того, вищезазначеними Стандартами не передбачено оскарження ані аудиторського звіту, ані рекомендацій до суду. Пункт 6.20 передбачає можливість звернутися з обґрунтованими коментарями протягом 15 днів до керівника аудиторської групи.
Наказом Міністра оборони України №753 від 14.11.2012 року затверджено організацію діяльності з внутрішнього аудиту та порядок проведення внутрішнього аудиту підрозділами Служби внутрішнього аудиту Збройних Сил України.
Розділом VII зазначеного Порядку встановлено документування ходу та результатів аудиторських завдань.
Відповідно п. 7.1-7 Порядку документальне оформлення аудиторських завдань складається з двох видів документів - офіційних та робочих. Робочі документи - це записи (довідки, форми, таблиці), за допомогою яких аудиторська група фіксує проведені прийоми та процедури аудиторського завдання, тести, отриману інформацію та висновки. До робочої документації вноситься інформація, яка підтверджує висновки, викладені в офіційному документі. Офіційними документами є аудиторський звіт та довідка.
Аудиторський звіт складається за результатами аудиту та містить відомості про хід аудиторського дослідження, стан системи внутрішнього контролю, аудиторський висновок і рекомендації щодо діяльності підконтрольного суб`єкта залежно від характеру виявлених проблем.
Згідно п. 10.1 зазначеного Порядку реалізація результатів аудиторських завдань може включати: у разі необхідності - усне або письмове інформування (доповідь, презентацію) керівником підрозділу Служби про висновки та рекомендації, напрацьовані за результатами виконання аудиторського завдання, керівника вищого за підпорядкованістю органу військового (господарського) управління, інших відповідальних за діяльність з наданням конкретних пропозицій щодо прийняття управлінських рішень; письмове інформування директором Департаменту Міністра оборони України, начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України, інших відповідальних за діяльність на центральному рівні про висновки та рекомендації, напрацьовані за результатами виконання аудиторського завдання, з наданням конкретних пропозицій щодо прийняття управлінських рішень; ініціювання перед Міністром оборони України, начальником Генерального штабу - Головнокомандувачем Збройних Сил України, іншими питання про притягнення до відповідальності винних осіб, включаючи ініціювання їх звільнення із займаних посад; вжиття заходів за порушення бюджетного законодавства; звернення до суду з позовними заявами про: стягнення в дохід держави коштів, одержаних чи використаних з порушенням законодавства, прихованих і занижених платежів, заборгованості (та нарахованих у встановленому порядку штрафних санкцій) перед бюджетом і державними фондами і тощо; відшкодування (повернення) юридичними особами чи фізичними особами-підприємцям коштів, зайво сплачених їм підконтрольними суб`єктами або отриманих ними без встановлених законодавством підстав, та коштів, недоотриманих бюджетом чи підконтрольними суб`єктами; визнання угод недійсними і стягнення в дохід держави коштів (майна), одержаних (витрачених) за таким и угодами тощо; за рішенням Міністра оборони України - письмове інформування правоохоронних органів про виявлені порушення законодавства, а при встановленні ознак шахрайства, корупційних діянь або нецільового використання бюджетних коштів, марнотратства, зловживання службовим становищем та інших порушень фінансово-бюджетної дисципліни, які призвели до втрат чи збитків (шкоди), - передачу таких матеріалів до правоохоронних органів; визначення умов і причин виникнення порушень законодавства і відхилень, розроблення пропозицій щодо запобігання таким фактам у подальшому, у тому числі шляхом надання пропозицій нормативно-правового та організаційно-методологічного характеру; інші заходи, визначені Міністром оборони України відповідно до законодавства.
Таким чином, суд вважає, що оскаржувані Звіт за результатами проведеного внутрішнього фінансового аудиту та аудиту відповідності фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 за період з 01.11.2011р. по 29.07.2013р. №234/3/2/95аз від 23.08.2013р. та рекомендація №27 не є рішеннями суб`єкта владних повноважень у розумінні п.1 ч.2 ст.17 КАС України, які б породжували певні правові наслідки, спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин, і мали б обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин та останні не є нормативно-правовими актами або актами індивідуальної дії.
Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Відповідно ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цьогоКодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.
Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не відповідає його змісту, оскільки відповідачем не реалізовано результати аудиторських завдань відповідно п. 10.1 Наказу №753 шляхом стягнення в дохід держави коштів, одержаних чи використаних з порушенням законодавства, прихованих і занижених платежів, заборгованості (та нарахованих у встановленому порядку штрафних санкцій) перед бюджетом і державними фондами, що може призвести до порушення прав військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
А відтак, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги не є належним способом захисту прав та інтересів позивача, тому не підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні адміністративного позову відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб`єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Повний текст постанови складено 14 квітня 2015 року

Суддя О.В. Єфанова