Справа № П/811/1815/14
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2015 рокусправа № П/811/1815/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Іванова С.М. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 липня 2014 року у справі № П/811/1815/14 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізований будівельно-монтажний поїзд №816 по СЦБ» до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спеціалізований будівельно-монтажний поїзд №816 по СЦБ» звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, прийняті Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області, від 10.02.2014р. №№ , , . В обґрунтування позовних вимог зазначав, що податкові повідомлення-рішення прийняті необґрунтовано, з порушенням норм податкового законодавства. Висновки податкового органу про безтоварність господарських відносин між позивачем і ПП «Етера ВК», ТОВ «Авроратрейд», ФОП ОСОБА_1 є безпідставними. Так, господарські операції позивача з контрагентом мали реальний характер, що підтверджується первинними бухгалтерськими документами, а доводи податкового органу про нікчемність укладених правочинів не відповідає компетенції відповідача.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду 04 липня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Кіровоградська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову. Апелянт зазначає, що у позивача відсутні підстави для включення до валових витрат вартості отриманого від ПП «Етера ВК», ТОВ «Авроратрейд», ФОП ОСОБА_1 товару (послуг), оскільки такий правочин є нікчемним через фіктивність зазначених підприємств та відсутності основних фондів для ведення основного виду діяльності. Також, позивачем протиправно віднесено до податкового кредиту суму ПДВ на підставі виданих ПП «Етера ВК», ТОВ «Авроратрейд», ФОП ОСОБА_1 податкових накладних, оскільки такі накладні виписані по правочинах, по яким не підтверджено факт отримання товару.

Сторони, належним чином повідомлені про день, місце і час розгляду апеляційної скарги, доказом чого є повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, у судове засідання не прибули, про причини неприбуття не повідомили.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

У відповідності до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, у період з 16.01.2014р. по 17.01.2014р. Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізований будівельно-монтажний поїзд №816 по СЦБ» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ПП «Етера ВК» за грудень 2011 року, ТОВ «Авроратрейд» за листопад 2010 року, ФОП ОСОБА_1 за травень 2011 року, за наслідками якої складено акт від 21.01.2013 за № 4/11-23-22-07/32718996. З висновків акту вбачається порушення позивачем пп. 7.2.3, п. 7.2, пп. 7.3.1, п. 7.3 пп.7.4.1, пп. 7.4.5, пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено суми податку на додану вартість в розмірі 72 грн. за листопад 2010 року, за травень 2011 року в розмірі 10200 грн., серпень 2012 року в розмірі 32903 грн. та завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту звітного періоду за серпень 2012 року на суму 59361 грн.; п. 138.2, п. 138.4, п. 138.8 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток за 1 квартал 2012 року в розмірі 96877 грн., за 2 квартал 2011 року в розмірі 11730 грн. на загальну суму 108607 грн. На підставі акту перевірки, 10.02.2014р. відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість з основного зобов'язання на суму 43103 грн. та штрафних (фінансових) санкцій на суму 16452 грн., № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток з основного зобов'язання на суму 108607грн. та штрафних (фінансових) санкцій на суму 48439 грн., а також № , яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 59361 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність спірних податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Зокрема, щодо заниження позивачем податку на прибуток за 1 квартал 2012 року у розмірі 96877,00 грн. та за 2 квартал 2012 року у розмірі 11730,00 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно до п.п.139.1.9, п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку. Таким чином, до складу витрат підприємств можуть бути включені лише витрати, які підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, що відображають реальність господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи, між ФОП ОСОБА_1 та позивачем укладено усний договір поставки. На підтвердження отримання та оплати товару позивачем надано рахунок-фактуру (а.с. 59), видаткову накладну (а.с. 60), прибуткову накладну (а.с. 67), платіжне доручення (а.с.68), виписку з банку (а.с. 69), товарно-транспортну накладну (а.с. 130). Крім цього, позивачем надані накази про відрядження працівників ТОВ "СБМП №816 по СБЦ" для отримання від ФОП ОСОБА_1 ізолюючих стиків, копія техпаспорта автомобіля, який належить позивачу і яким здійснювалося перевезення товару, подорожній лист вантажного автомобіля (а.с. 128, 129, 132-133). Зазначеним контрагентом виписано позивачу податкові накладні за травень 2011 року на загальну суму ПДВ 10199,97 грн. (а.с.58).

Також, між ПП «Етера ВК» (підрядник) та позивачем (замовник) укладено договір субпідряду №003/12 від 01.12.2011р. щодо виконання будівельних робіт (а.с. 65-66). Основний договір з будівництва лінійних споруд волоконно-оптичної лінії позивач уклав з ТОВ "Седна С" (а.с. 193-196). На підтвердження отримання послуг позивачем надано довідку про вартість виконаних будівельних робіт (а.с. 62), акт приймання виконаних будівельних робіт (а.с. 63-64), та акти приймання виконаних будівельних робіт генпідрядником (а.с. 197-202, 211-234), докази розрахунків з ТОВ "Седна С" (а.с. 203-206, 235-249). ПП «Етера ВК» виписано позивачу податкові накладні за грудень 2011 року на загальну суму ПДВ 92263,80 грн. (а.с. 61).

Таким чином, витрати позивача підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку на прибуток.

Щодо висновків податкового органу про порушення позивачем вимог пп. 7.2.3, п. 7.2, пп. 7.3.1, п. 7.3 пп.7.4.1, пп. 7.4.5, пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового органу України, в результаті чого підприємством занижено суми податку на додану вартість в розмірі 72 грн. за листопад 2010 року, травень 2011 року в розмірі 10200 грн., серпень 2012 року в розмірі 32903 грн. та завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту звітного періоду за серпень 2012 року на суму 59361 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п.п.7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відтак, для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є необхідним подальше використання таких товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку.

В силу приписів пп.7.2.4 п.7.2 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону. Зареєстровані в якості платника податку на додану вартість особи отримують відповідне свідоцтво.

Відповідно до п.п.7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається, зокрема, дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) -в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Підпунктом 7.4.5 цієї статті встановлено, що не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Відтак, з огляду на реальність господарських операцій позивача з його контрагентами та підтвердження їх належним чином оформленими первинними документами, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності спірних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення не допущено порушень норм матеріального і процесуального права, а викладені в ньому висновки відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 липня 2014 року у справі № П/811/1815/14 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: А.В. Шлай