Справа № 804/5381/15
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2015 р. Справа № 804/5381/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава Вікторовича
при секретаріЛісна А.М.
представника позивача представника відповідача Поляков В.В. не з'явився
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно дійшов висновку про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «Юркен-Гор» та ТОВ «ТД «Прогрес-ойл» за період жовтень, листопад 2014 року, оскільки факт виконання договорів підтверджується видатковими, податковими, товарно-транспортними, прибутковими накладними. Позивач зазначає, що порушення ТОВ «Юркен-Гор» та ТОВ «ТД «Прогрес-ойл» податкової дисципліни та не знаходження останніх за юридичною адресою не є підставою для відмови у праві на податковий кредит. Окрім того, позивач зазначає, що взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом. Позивач наголосив на тому, що отриманий від ТОВ «Юркен-Гор» та ТОВ «ТД «Прогрес-ойл» товар позивач використав у власній господарській діяльності, а саме: списаний у виробництво.
Ухвалою суду від 21.04.2015 року відкрито провадження у справі.
Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; письмових заперечень на позовну заяву не надав.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.
03.03.2014 року по 10.03.2015 року відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині нарахування ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ «Юркен-Гор» та ТОВ «ТД «Прогрес-ойл» за період жовтень та листопад 2014 року.
За наслідками вищевказаної перевірки складно Акт від 17.03.2015 року № 831/221/05448389.
У вищевказаному акті відповідачем зроблено висновок про заниження ПДВ позивачем на загальну суму 484 892,00 грн., в т.ч. за жовтень 2014 року - 479 273,00 грн. та листопад 2014 року - 5 619,00 грн.
З Акту від 17.03.2015 року № 831/221/05448389 вбачається, що вказані суми стосуються нереальності господарських операцій позивача саме з ТОВ «Юркен-Гор» та ТОВ «ТД «Прогрес-ойл» за період жовтень та листопад 2014 року.
Висновок відповідача щодо нікчемності правочинів обґрунтовується наступним:
- правочини укладені ТОВ «Юркен-Гор» та ТОВ «ТД «Прогрес-ойл» визнані недійсними податковим органом;
- ТОВ «Юркен-Гор» та ТОВ «ТД «Прогрес-ойл» порушують податкову дисципліну та не знаходяться за юридичною адресою;
- ТОВ «Юркен-Гор» та ТОВ «ТД «Прогрес-ойл» не мають необхідного обладнання, трудових ресурсів для поставки товару позивачу.
- ТОВ «Юркен-Гор» не може бути виробником товарів, які поставлені позивачу, оскільки згідно інформації з ЄДРПОУ здійснює діяльність з оптової торгівлі зерном, необробленим тютюном, насінням та кормами для тварин;
- дослідити згідно Єдиного реєстру податкових накладних походження товару поставленого ТОВ «Юркен-Гор» та ТОВ «ТД «Прогрес-ойл» позивачу не є можливим, оскільки у ТОВ «Юркен-Гор» та ТОВ «ТД «Прогрес-ойл» відсутнє документальне підтвердження походження реалізованого позивачу товару;
- товарно-транспортні накладні оформлено з порушенням вимог чинного законодавства України.
Суд не погоджується з висновками відповідача зробленим у Акті від 17.03.2015 року № 831/221/05448389 щодо не спрямованості правочину, який укладено позивачем з ТОВ «Юркен-Гор» та ТОВ «ТД «Прогрес-ойл», на настання правових наслідків, у зв'язку з наступним.
У відповідності до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 20.07.2010 року № 1112/11/13-10 «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби» процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість повинна включати такі етапи:
1. встановлення факту здійснення господарської операції. При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.
2. встановлення спеціальної правосуб'єктності учасників господарської операції. Особа, яка видає податкову накладну , повинна бути зареєстрована як платник податку на додану вартість на момент вчинення відповідної господарської операції.
3. встановлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
4. встановлення дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість
5. встановлення факту надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.
Аналогічна позиція викладена також у листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11.
Також у вищевказаному листі Вищого адміністративного суду України зазначено, що не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючим органом грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі і нікчемними) право чинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Оцінуватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
Таким чином, судом відхиляються доводи відповідача про те, що правочини укладені позивачем з ТОВ «Юркен-Гор» та ТОВ «ТД «Прогрес-ойл» є нікчемним через те, що за ланцюгом між попередніми контрагентами ТОВ «Юркен-Гор» та ТОВ «ТД «Прогрес-ойл» правочини визнані податковим органом нікчемними, оскільки відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Крім того, відповідач не надав суду беззаперечних доказів того, що не виконання контрагентами ТОВ «Юркен-Гор» та ТОВ «ДТ «Прогрес-ойл» своїх договірних зобов'язань, мало наслідком безтоварність операцій між позивачем та ТОВ «Юркен-Гор» та ТОВ «ТД «Прогрес-ойл»
Суд також зазначає, що не є підставою для відмови у праві на податковий кредит порушення податкової дисципліни, вчинені ТОВ «Юркен-Гор» та ТОВ «ТД «Прогрес-ойл» (аналогічну позицію займає Верховний Суд України у постанові від 13.01.2009 року, номер судового рішення в ЄДРСР - 3060678) та не знаходження ТОВ «Юркен-Гор» та ТОВ «ТД «Прогрес-ойл» за юридичною адресою.
Отже, судом підлягає дослідженню факт реальності господарської операції між позивачем та ТОВ «Юркен-Гор» та ТОВ «ТД «Прогрес-ойл».
Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Юркен-Гор» та ТОВ «ТД «Прогрес-ойл» укладено договори поставки № 290914 від 29.09.2014 року та від 14.08.2012 року № 52/2012, у відповідності до умов яких ТОВ «Юркен-Гор» та ТОВ «ТД «Прогрес-ойл» зобов'язувались поставити позивачу товар, а останній зобов'язався його оплатити
Факт поставки товару підтверджується копіями видаткових накладних ТОВ «Юркен-Гор» та ТОВ «ТД «Прогрес-ойл», копії яких знаходяться у матеріалах справи.
Судом під час розгляду справи встановлено, що вказані документи відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Судом встановлено, що ТОВ «Юркен-Гор» та ТОВ «ТД «Прогрес-ойл» виписало позивачу податкові накладні, копії яких знаходяться у матеріалах справи, та які оформлено у відповідності до норм Податкового кодексу України.
У відповідності до відомостей з офіційного сайту Державної фіскальної служби України свідоцтво платника ПДВ ТОВ «Юркен-Гор» та ТОВ «ТД «Прогрес-ойл» видано 01.05.2014 року та 14.07.2011 року відповідно. Свідоцтво платника ПДВ ТОВ «Юркен-Гор» анульовано 26.03.2015 року.
Тобто станом на день здійснення господарських операцій з позивачем ТОВ «Юркен-Гор» та ТОВ «ТД «Прогрес-ойл» були платниками ПДВ та вправі були виписувати податкові накладні.
Податкові накладні ТОВ «Юркен-Гор» та ТОВ «ТД «Прогрес-ойл» не зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки сума ПДВ в них не перевищує 10 000,00 грн. (п.11 підрозділ 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України).
Факт транспортування товару від ТОВ «Юркен-Гор» та ТОВ «ТД «Прогрес-ойл» до позивача підтверджується копіями товарно-транспортних накладних, які знаходиться у матеріалах справи. Перевізником визначено позивача та ТОВ «ТД «Прогрес-Ойл».
Оприбуткування товару на складі позивача підтверджується копіями прибуткових ордерів, що містяться у матеріалах справи.
У відповідності до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України № 1936/11/13-11 від 01.11.2011 року «Щодо підтвердження даних податкового обліку» документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.
При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.
У інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 28.03.2014 № 375/11/14-14 зазначено універсальний принцип розгляду податкових спорів, а саме: перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою. Подібні правила судам варто застосовувати не лише щодо спірних рішень контролюючих органів, а також і при здійсненні оцінки належності первинних документів, податкових накладних, документів податкової звітності, що подається платниками податків тощо.
На підставі викладеного судом відхиляються твердження відповідача про те, що недоліки у оформленні товарно-транспортних накладних, можуть слугувати підставою для позбавлення позивача права на податковий кредит.
Також судом відхиляються доводи відповідача про те, що у ТОВ «Юркен-Гор» та ТОВ «ТД «Прогрес-ойл» не має необхідного обладнання, трудових ресурсів для поставки товару позивачу, оскільки для того щоб поставити товар не потрібні обладнання та велика кількість трудових ресурсів.
Судом відхиляється доводи відповідача про те, що згідно Єдиного реєстру податкових накладних походження товару поставленого ТОВ «Юркен-Гор» та ТОВ «ТД «Прогрес-ойл» позивачу не є можливим тому, що у ТОВ «Юркен-Гор» та ТОВ «ТД «Прогрес-ойл» відсутнє документальне підтвердження походження реалізованого позивачу товару, оскільки даний висновок зроблений відповідачем лише на підставі аналізу інформації з Єдиного реєстру податкових накладних, у яких до 01.01.2015 року підлягали реєстрації податкові накладні лише на суму ПДВ 10 000,00 грн. та більше. Відповідачем не досліджувались первинні документи та податкові накладні стосовно отримання ТОВ «Юркен-Гор» та ТОВ «ТД «Прогрес-ойл» товарно-матеріальних цінностей на суму ПДВ менше 10 тис. гривень.
Невідповідність видів діяльності ТОВ «Юркен-Гор» та ТОВ «ТД «Прогрес-ойл» у ЄДРПОУ фактично здійснювальній господарській діяльності не свідчить про нереальність господарських операцій та про неможливість їх проведення, оскільки інформація у ЄДРПОУ стосовно видів діяльності юридичної особи носить перш за все статистичний характер; у відповідності до ч.1 та ч.3 ст. 91 Цивільного кодексу України юридична особа може здійснювати будь-які види господарської діяльності.
На підставі викладеного судом встановлено рух активів від ТОВ «Юркен-Гор» та ТОВ «ТД «Прогрес-ойл» до позивача.
У зв'язку з викладеним оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
Керуючись статтями 11, 50, 70, 71, 72, 86, 159-163 КАС України, суд, -
Адміністративний позов - задовольнити повністю.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Марганецький рудоремонтний завод» судовий збір у розмірі 487,20 грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 13 травня 2015 року

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 13.05.2015 року Суддя З оригіналом згідно Помічник судді С.В. Златін С.В. Златін Р.Ю. Ричка