Справа № 808/8143/14
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/8143/14

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2015 року

справа № 808/8143/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Запорізької митниці Міндоходів

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року по справі №808/8143/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «Гармонія» до Запорізької митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що ним надано всі необхідні документи для визначення митної вартості за ціною зовнішньоекономічного контракту. Надані для митного оформлення документи є достатніми для застосування основного методу визначення митної вартості, а також дозволяють обчислити та перевірити митну вартість, заявлену декларантом. Митниця, без достатніх для цього підстав, при коригуванні митної вартості товару, застосувала резервний метод визначення митної вартості товару.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено. Постанова суду мотивована тим, що відповідач під час розгляду справи не надав жодних доказів на підтвердження того, що позивач в декларації митної вартості зазначив не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснив розрахунок, вніс до декларації недостовірні або неточні відомості, або що надані митному органу документи містили розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів. З цих підстав, суд першої інстанції вказав на те, що митний орган безпідставно визначив митну вартість за іншим методом та прийняв рішення про коригування митної вартості товару.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Запорізька митниця Міндоходів подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з’ясування обставин справи, просила скасувати постанову суду та прийняти нову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем до митного оформлення надано документи на підставі яких неможливо достовірно стверджувати про правильність визначення митної вартості товару, Митниця не мала достатніх підстав для здійснення митного оформлення товару за митною вартістю заявленою позивачем. У зв’язку із неможливістю застосування основного методу визначення митної вартості товарів та враховуючи відмову Декларанта надати додаткові документи, посадовою особою Запорізької митниці було послідовно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару, що і стало підставою для прийняття рішення про

коригування митної вартості товарів. При цьому, як на наявність обставин, що унеможливлювали митне оформлення на підставі поданих позивачем документів, Митниця посилається на наявність розбіжностей в цих документах, які були нею зазначені під час митного оформлення. Будь-яких інших підстав для відмови у митному оформлені товару за митною вартістю, що визначена декларантом, Митниця не зазначає.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 16.01.2014 між ТОО "Усть-Каменогорський конденсаторний завод", Республіка Казахстан (постачальник) та ТОВ "ВКФ "Гармонія" (покупець) укладено договір № 03.1-18/4, згідно п.1 якого постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти продукцію згідно специфікацій, які складаються на кожну окрему поставку. Поставка продукції на адресу покупця або за адресою, який за домовленістю з постачальником зазначить покупець, виконується на умовах, вказаних у специфікаціях. Додаткова угода оформлюється на кожну поставку. Умови зазначаються у відповідності до правил "INCOTERMS-2010" (п.2 Договору). Згідно п.3.1, п.3.3 Договору ціни на продукцію, що поставляється, вказується в специфікаціях і визначаються для кожної окремої партії продукції. Умови оплати вказуються в специфікаціях.

На підставі Договору та Специфікації №4 від 13.08.2014 позивачем було ввезено на митну територію України обумовлений даними специфікаціями товар, а саме: конденсатор СМАВ-166/v3-14 УХЛ1, кількість 2 шт., ціна за одиницю без ПДВ 111 074,00 руб. РФ, сума без ПДВ 222 148,00 руб. РФ, підставка ізолююча ПИ-6 УХЛ1, кількість 2 шт., ціна за одиницю без ПДВ 23 862,00 руб. РФ, сума без ПДВ 47 724,00 руб. РФ. Загальна сума за даною специфікацією 269 872,00 руб. РФ. Поставка продукції виконується на умовах FCA м. Усть-Каменогорськ (в тлумаченні Інкотермс-2010). Умови оплати :100% з відстрочкою платежу на 30 днів після відгрузки продукції.

На підставі Договору та Специфікації №5 від 14.08.2014 позивачем було ввезено на митну територію України обумовлений даними специфікаціями товар, а саме: конденсатор СМАВ-166/v3-14 УХЛ1, кількість 4 шт., ціна за одиницю без ПДВ 111 074,00 руб. РФ, сума без ПДВ 444 296,00 руб. РФ, конденсатор СМА-166/v3-14 УХЛ1, кількість 4 шт., ціна за одиницю без ПДВ 111 074,00 руб. РФ, сума без ПДВ 444 296,00 руб. РФ, підставка ізолююча ПИ-6 УХЛ1, кількість 4 шт., ціна за одиницю без ПДВ 23 862,00 руб. РФ, сума без ПДВ 95 448,00 руб. РФ. Загальна сума за даною специфікацією 984 040,00 руб. РФ. Поставка продукції виконується на умовах FCA м. Усть-Каменогорськ (в тлумаченні Інкотермс-2010). Умови оплати :100% з відстрочкою платежу на 30 днів після відгрузки продукції.

З метою митного оформлення товару позивачем, через митного брокера, подано електронну митну декларацію, якій присвоєно № 112050000/2014/024324 від 05.11.2014р.

На підтвердження митної вартості товару позивачем надані документи, які передбачені ч. ч. 1, 2 ст. 53 МК України, перелік яких наведений у графі 44 митної декларації № 112050000/2014/024324 від 05.11.2014.

Митну вартість товару позивачем визначено за основним методом - за ціною договору (контракту) (графа 43 МД).

Під час здійснення перевірки декларації з доданими до неї документами Митницею було встановлено, що вони не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості товару та містять розбіжності в поданих до митного оформлення документах, а саме:

- у дилерському прас-листі б/н від 15.07.2014 зазначені цінові розрахунки не відповідають даним зазначеним в інвойсі №1237 від 10.10.2014 та не відповідають умовам поставки зазначеним в контракті № 03.1-18/4 від 16.01.2014 (в прайсі EXW повинні бути FCA), що унеможливлює однозначну ідентифікацію партії товару та розрахунку вартості;

- згідно рахунку фактури №1237 від 10.10.2014 в гр. умови оплати по контракту зазначено безготівковий розрахунок, специфікація №4 від 13.08.2014, №5 від 14.08.2014, що суперечить вимогам контракту та унеможливлює однозначну ідентифікацію партії товару (а.с.42).

З огляду на встановлені розбіжності, Митниця запропонувала декларанту надати додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості, а саме: виписки з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості (за власним бажанням декларанта).

Із вказаним повідомленням Митниці ознайомлено брокера 06.11.2014, додаткові документи суб'єкт декларування надати відмовився.

З огляду на встановлені розбіжності у поданих до митного оформлення документів та у зв’язку з не наданням декларантом витребуваних документів, які б підтверджували заявлену митну вартість товару, митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2014/000416/2 від 06.11.2014р. Митна вартість товару визначена за резервним методом.

Правомірність та обґрунтованість вказаних рішень відповідача є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції фактично виходив з того, що спірні рішення відповідачем прийняті не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України.

Такі висновки суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими з наступних підстав.

Так, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами відповідача про те, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Саме з таких повноважень Митниці виходив і суд першої інстанції, який, при цьому, вірно вказав на те, що такі повноваження митного органу мають реалізовуватися виключно на підставі та у спосіб, що передбачені Митним кодексом України.

Відповідно до ст..49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов’язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об’єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно із ч.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, орган доходів і зборів, відповідно до ч.5 ст.54 МК України має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст..53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) здійснювати коригування митної вартості товарів.

Згідно із ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п’ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об’єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов’язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов’язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов’язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, вказаними нормами матеріального права визначено повноваження органу доходів і зборів щодо контролю за правильністю визначення митної вартості, а також порядок та спосіб реалізації таких повноважень. Так, орган доходів і зборів зобов’язаний перевіряти складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом. При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи, лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України визначено випадки коли орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Так, відповідно до п.2 ч.6 ст.54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як зазначено вище, фактично підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості стали висновки Митниці про те, що подані позивачем до митного оформлення документи не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності, а також відмова декларанта надати витребувані Митницею додаткові документи.

Правильно встановивши підстави для прийняття рішення про коригування митної вартості товару, суд першої інстанції надав їм належну правову оцінку та обґрунтовано зазначив про безпідставність доводів Митниці щодо відсутності можливості визначення митної вартості товару за основним методом, з огляду на подані декларантом документи, які не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості товару, а також містять розбіжності.

Так, щодо доводів відповідача про невідповідність у дилерському прас-листі б/н від 15.07.2014 зазначених цінових розрахунків даним, зазначеним в інвойсі №1237 від 10.10.2014 та умовам поставки зазначеним в контракті № 03.1-18/4 від 16.01.2014 (в прайсі EXW повинні бути FCA), суд першої інстанції правильно вказав на те, що згідно листа від 09.12.2014 (а.с.64) ціна на продукцію ТОО "Усть-Каменогорський конденсаторний завод" на умовах FCA (м. Усть-Каменогорськ) включає в себе ціни на умовах EXW на основі діючого прас-листа та митні затрати підприємства. В калькуляції митні затрати враховуються в розділі "Загальні та адміністративні затрати".

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про те, що ціна партії товару, який поставляється, була визначена у відповідних специфікаціях, рахунку-фактурі, калькуляції, видатковій накладній, міжнародній товарно-транспортній накладній на конкретну партію, що відповідає умовам Договору. Вказані документи узгоджені між собою і є достатніми для ідентифікації партії товару та визначення його митної вартості.

З огляду на такі обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначені підстави для коригування митної вартості є необґрунтованими, оскільки митна вартість товару повинна визначатися виходячи з умов договору на поставку такого товару, документів, які видані в межах виконання такого договору (специфікації, рахунки- фактури тощо), а не з прайс-листа виробника чи постачальника.

Щодо доводів Митниці про невідповідність умов оплати, які визначено у рахунку-фактурі, специфікаціях, умовам зовнішньоекономічного контракту, суд першої інстанції правильно виходив з того, що зазначення у рахунку-фактурі №1237 від 10.10.2014 в графі умови оплати по договору (контракту) безготівковий розрахунок, специфікація № 4, 5, жодним чином не суперечать вимогам контракту №03.1-18/4 від 16.01.2014 і не може бути перешкодою для ідентифікації партії товару.

Так, за умовами зовнішньоекономічного контракту: «Оплата производится в рублях РФ. Условия оплати указываются в спецификациях. Датой платежа является момент поступления денежных средств на счет «Поставщика». Комиссии банков по переводу денежных средств «Покупателем» в пользу «Поставщика» оплачиваются «Покупателем», от «Поставщика» к «Покупателю» «Поставщиком»» (п.3.3 Договора).

Отже, умовами Договору визначено, що умови оплати визначаються у Специфікаціях.

Специфікацією №4 від 13.08.2014р. визначено умови поставки: « 100% с отсрочкой платежа на 30 дней после отгрузки продукции» (п.3 Специфікації).

Специфікацією №5 від 14.08.2014р. визначено умови поставки: «Оплата в течении 30 календарных дней после отгрузки продукции» (п.3 Специфікації).

Згідно із рахунком-фактурою №1237 від 10.10.2014 «Условия оплаты по договору (контракту): безнал.расчет, специф.№4 от 13.08.14г., №15 от 14.08.14г.».

Отже, висновки суду першої інстанції щодо відповідності умов оплати, які визначено у Специфікаціях та рахунку-фактури, умовам оплати, які узгоджені договором, є обґрунтованими.

З урахуванням підстав для прийняття рішення про коригування митної вартості, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що розбіжності в документах, на які вказує Запорізька митниця, не є свідченням неправильності визначення позивачем числового значення заявленого до митного оформлення товару. При цьому, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію Митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, колегія суддів вважає, що зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

З огляду на встановлені обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість підстав для прийняття рішення про коригування митної вартості, при цьому, правильно звернув увагу і на безпідставність доводів Митниці щодо ненадання позивачем додатково витребуваних документів, оскільки за встановлених обставин Митниця не мала правових підстав, визначених ч.3 ст.53 МК України, для витребування додаткових документів.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення Митниці про коригування митної вартості товару прийнято відповідачем без достатніх на те правових підстав, які визначені Митним кодексом України, у зв’язку з чим підлягає скасуванню як протиправне.

Наслідком скасування рішення про коригування митної вартості є і скасування Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оскільки її видано у зв’язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з’ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв’язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч.1, ст. 198, ст. 200, ст.ст.205, 206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці Міндоходів залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року по справі №808/8143/14– без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

(Повний текст ухвали виготовлено 14.05.2015р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк