Справа № 9101/141183/2012
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 квітня 2015 рокусправа № 0870/923/12

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приазовському районі Запорізької області в особі правонаступника - Приморської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міндоходів у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 05 липня 2012 року

у адміністративній справі № 0870/923/12 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Автотранс" до Державної податкової інспекції у Приазовському районі Запорізької області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 23.11.2011 року, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 05 липня 2012 року задоволено адміністративний позов ТОВ "Торговий дім "Автотранс", визнано протиправним та скасовано податкового повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Приазовському районі Запорізької області № від 23.11.2011 року про визначення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість у сумі 120 786,30 грн. і 1,00 грн. штрафної санкції.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального та процесуального права, відповідач просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін по справі, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що в період з 31.10.2011 р. по 04.11.2011 р. Державною податковою інспекцією у Приазовському районі Запорізької області була проведена позапланова невиїзна документальна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з оподаткування податку на додану вартість за травень 2011 року при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ "ВКФ "Плутон Трейд", результати якої оформлені актом № 288/23/36097953 від 11.11.2011 року (а.с.59-67 т.1), в якому зафіксовані порушення позивачем вимог п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, внаслідок чого позивачем було занижено податок на додану вартість за травень 2011 року на загальну суму 120 786,30 грн.

На підставі вказаного акту, відповідачем було прийнято податкове повідомлення рішення № від 23.11.2011, в якому визначено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість у сумі 120786,30 грн. та 1,00 грн. штрафної санкції.

Вирішуючи спір у цій справі, суд першої інстанції узяв до уваги твердження позивача про порушення під час перевірки відповідачем приписів пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України, оскільки на письмовий запит ДПІ у Приазовському районі Запорізької області позивачем 29.09.2011 р. було надано запитувані документи, а проведена податковим органом перевірка в період з 31 жовтня по 04 листопада 2011 року, була оформлена актом тільки 11 листопада 2011 року, в якому висновки податкового органу мотивовані лише результатами перевірки контрагента позивача - ТОВ "ВКФ "Плутон", без урахування наданих позивачем на перевірку документів за перевіряємий період (податкові накладні, видаткові накладні, договори оренди транспортних засобів, договори перевезення вантажу, платіжні доручення, акти виконаних робіт), якими за висновками суду першої інстанції підтверджується реальність господарських операцій з ТОВ "ВКФ "Плутон", який також як і позивач були зареєстровані як платники податку на додану вартість, і відповідно мали право на нарахування податку у відповідності до вимог Податкового кодексу України.

За наведених вище обставин та спираючись на положення пп. 14.1.181 п.14.1 ст.14, ст.ст.198, 201 Податкового кодексу України, суд першої інстанції дійшов висновку про законність формування позивачем податкового кредиту по податку на додану вартість, зазначаючи про відсутність будь-яких сумнівів щодо товарності операції між позивачем та його контрагентом у зв'язку з достатністю документів які підтверджують факт поставки товару позивачу, а саме: накладних, договорів оренди транспортних засобів, договорів перевезення вантажу, платіжних доручень та актів виконаних робіт, якими на думку суду першої інстанції підтверджуються договірні відносини позивача з ТОВ "ВКФ "Плутон Трейд" відповідно до договору постачання запчастин № 01-03 від 04.03.2011 року, та спростовуються висновки податкового органу про недотримання підприємством вимог ч.1 ст. 203, ст. 215, п.1 ст.216 Цивільного кодексу України під час вчинення правочинів з контрагентом ТОВ "ВКФ "Плутон "Трейд" в частині відсутності реальних правових наслідків укладених угод.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про прийняття податковим органом спірного податкового повідомлення-рішення № від 23.11.2011 року про визначення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість у сумі 120 786,30 грн. і 1,00 грн. штрафної санкції з порушенням приписів ст.67 Конституції України, якою передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, а правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачене законодавством (частина 1 статті 19 Конституції України), та про недоведеністю відповідачем обґрунтованості та законності висновків викладених в акті перевірки на підставі яких було прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення

Колегія суддів не може погодитися з рішенням суду першої інстанції з підстав його невідповідності фактичним обставинам у справі, та наявним в матеріалах справи письмовим доказам, якими безумовно підтверджено неправомірність формування позивачем податкового кредиту за рахунок його контрагента ТОВ "ВКФ "Плутон "Трейд" на суму ПДВ 120785 грн.

Так, суд першої інстанції мотивуючи своє рішення про задоволення вимог позивача вказував на наявність у ТОВ "Торговий дім "Автотранс" всіх необхідних документів, які підтверджують факти поставки товару позивачу (податкові накладні, договори оренди транспортних засобів, договори перевезення вантажу, платіжні доручення та акти виконаних робіт), які на думку суду надають право позивачу для нарахування податкового кредиту.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України від 16.07.99 № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх

формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.99 № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення, зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Водночас відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу , протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість

мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

В даному випадку, суд першої інстанції не дослідив обставин реальності здійснення господарських операцій позивачем, як платником податку, на підставі яких позивачем були сформовані дані податкового обліку, та не врахував, що на підтвердження даних

податкового обліку можна приймати лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Судова колегія під час апеляційного перегляду постанови суду першої інстанції у цій справі, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини.

Проте, суд першої інстанції вирішуючи спір у цій справі не перевірив належним чином рух активів у процесі здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом ТОВ «ВКФ «Плутон», не врахував відсутність у ТОВ «ВКФ «Плутон» фізичних, технічних та технологічних

можливостей до вчинення дій, що становлять зміст господарської операції, тобто, відсутність у вказаного контрагента позивача: кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі

транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання товарів тощо.

Разом з тим, під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції у цій справі, судовою колегією за матеріалами справи встановлено, що ТОВ ВКФ „Плутон Трейд", який є основним постачальником запчастини в асортименті на загальну суму 724 710 грн., у т.ч. ПДВ 120 785 грн. для ТОВ "Торговий дім "Автотранс" в травні 2011р. - за своїм місцезнаходженням ТОВ «ВКФ «Плутон Трейд» не перебуває, а його директор та засновник - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно довідки АДБ при ГУМВС України в Харківській області не зареєстрований, і проведеними заходами встановити його місцезнаходження не вдалося.

Під час проведення перевірки позивача, податковим органом з отриманої від ДПІ Дзержинського району м. Харкова інформацію (по акту позапланової невиїзної перевірки ТОВ ВКФ „Плутон Трейд" №3547/2302/37458027 від 02.08.2011 р. за період з 01.06.2011 по 30.06.2011) було встановлено, що у ТОВ «ВКФ «Плутон Трейд» відсутні необхідні умови для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних виробничих фондів, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів при значних обсягах реалізації товарів (робіт, послуг), а основним видом діяльності цього підприємства за КВЄДом є оптова торгівля зерном, насінням та кормами для тварин.

Зазначені вище обставини, судом першої інстанції не було взято до уваги, також як і було проігноровано висновки спеціаліста НДЕКЦ при ГУМВСУ у Харківській області за №220 від 07.06.2011 р., згідно яких підписи виконані від імені керівника ТОВ „ВКФ „Плутон Трейд" ОСОБА_1 на податкових деклараціях з податку на додану вартість за травень 2011р., розшифровках податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів за травень 2011р.., реєстрів наданих та отриманих податкових накладних за травень 2011р. виконані не ОСОБА_1, а іншою особою, що стало однією із підстав для порушення кримінальної справи № 60112118 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України за фактом підробки підписів в податковій звітності з ПДВ ТОВ „ВКФ „Плутон Трейд", та обставини встановлені під час розслідування кримінальної справи № 0000054, по якій директор ТОВ "Торговий дім "Автотранс" ОСОБА_2 обвинувачується в скоєні злочинів, передбачених ч.3 ст.212, ч.4 ст.358, ч.1 ст.266 КК України, і під час розслідування якої було встановлено нікчемність правочинів, укладених між позивачем та ТОВ „ВКФ „Плутон Трейд", оскільки у останнього відсутнє реальне ведення господарських операцій з його покупцями, до числа яких входить і позивач по справі (а.с.214 т.1).

Під час розслідування зазначеної кримінальної справи № 0000054 відносно директора ТОВ «ТД «Автотранс» ОСОБА_2, також було доведено, що:

- діяльність директора ТОВ «ТД «Автотранс» ОСОБА_2 була спрямована саме на здійснення операцій, пов'язаних з отриманням податкової вигоди, з метою ухилення від сплати податків, шляхом псевдопридбання товарів (poбіт, послуг), а отже завідомо суперечить інтересам держави та суспільства. При цьому, ОСОБА_2, усвідомлюючи, що у звітний період з червня 2010 року по вересень (включно) 2011 року за наслідками фінансово-господарської діяльності виникають податкові зобов'язання з ПДВ, діючи умисно, з метою ухилення від сплати ПДВ до бюджету, при складанні податкових декларацій з ПДВ й визначення складу податкового кредиту, у порушення вимог п.3.1 ст.3, п.4.1 ст.4, пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону Украши «Про податок на додану вартість» № 168/97-ВР вщ 03.04.1997 року (iз змінами i доповненнями), п.198.1, 198.2, 198.3 ст.198 Податкового кодексу Украни № 2755-VI вщ 02.12.2010р. (із змінами і доповненнями), у результаті укладення нікчемних угод, тобто угод, які фактично не укладалися та не виконувалися з ТОВ «ВКФ «Плутон Трейд», ПП «Житниця-09», ТОВ «Євротурбіна», ТОВ «Доміно-2010», ТОВ «Аркада i К», ТОВ «Агропульсар», ТОВ «Гігапрон», ТОВ «Діапазон Сервіс», що призвело до заниження податку на додану вартість на суму - 1 140 686,00 грн.;

- директор ТОВ «ТД «Автотранс» ОСОБА_2, діючи умисно, з метою ухилення від сплати до бюджету податку на прибуток, у порушення вимог п.3.1 ст.3, п.4.1 ст.4, п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2, п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 , п.п.11.2.1 п.11.2 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку шдприемств» №334/94-ВР від 28.12.1994 (зі змінами і доповненнями), п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.137.1, п.137.4 ст.137, п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 (із змінами i доповненнями), безпідставно завищив витрати платника податку, що призвело до занижения податку на прибуток у сумі - 1 380 009 грн.;

- директор ТОВ «ТД «Автотранс» ОСОБА_2, будучи службовою особою вказаного товариства, та відповідальним за правильність нарахування та оплату податков, зборів та інших обов'язкових платежів до бюджета, знаходячись за адресою: Запорізька область, смт Приазовське, вул. Східна,10/в, у період з червня 2010 року по вересень (включно) 2011 року, з метою приховування незаконної діяльності по ухиленню від сплати податків в особо великих розмірах, діючи умисно, використовував завідомо підроблені документи, виписані від імені ТОВ «ВКФ «Плутон Трейд» (), ПП «Житниця - 09» (), ТОВ «Євротурбіна» (), ТОВ «Доміно-2010» (), ТОВ «Аркада i К» (), ТОВ «Агропульсар» (), ТОВ «Гігапрон» (код ЄСДРПОУ 36017108), ТОВ «Диапазон Серві1с» (), які свідчать про начебто про постачання поливно-мастильних матеріалів, автозапчастин та інших ТМЦ (робіт, послуг) на адресу ТОВ «ТБ Автотранс» (). Так, директор ТОВ «ТД «Автотранс» ОСОБА_2, з метою незаконного формування податкового кредиту, з наступним заниженням податкових зобов'язань з ПДВ в зазначений період часу одержував від невстановлених слідством осіб, підроблені первині бухгалтерські та податкові документи, з внесенням до них завідомо неправдивих даних, які свідчать про постачання поливно-мастильних матеріалів, автозапчастин та інших ТМЦ (робіт, послуг) від ТОВ «ВКФ «Плутон Трейд», ПП «Житниця-09», ТОВ «Євротурбіна», ТОВ «Доміно-2010», ТОВ «Аркада i К», ТОВ «Агропульсар», ТОВ «Гігапрон», ТОВ «Діапазон Сервіс», які надавали право директору ТОВ «ТД «Автотранс» ОСОБА_2 не сплачувати до бюджету податок на додану вартість та податок на прибуток у особливо великих розмірах, у тому числі, по безтоварним операціям з ТОВ «ВКФ «Плутон Трейд» (які були предметом перевірки у цій адміністративній справі), і на підтвердження яких позивач надав суду копії: договору № 01-03 від 04.03.2011; рахунку № 40510 від 04.05.2011 на суму 267 040 грн. і накладної № 40510 від 04.05.2011 на суму 267 040 грн.; рахунку № 120512 від 12.05.2011 на суму 91 948 грн. і накладної № 120512 від 12.05.2011 на суму 91 948 грн.; рахунку №170512 від 17.05.2011 на суму 194 096 грн., і накладної №170512 від 17.05.2011 на суму 194 096 грн.; рахунку №250513 від 25.06.2011 на суму 171 628 грн., і накладної №250513 від 25.06.2011 на суму 171 628 грн.; податкової накладної №40524 від 04.05.2011 на суму 267 040 грн.; податкової накладної №120512 від 12.05.2011 на суму 91 948 грн.; податкової накладної №170512 от 17.05.2011 на суму 194 096 грн.; податкової накладної № 250513 від 25.05.2011 на суму 171 628 грн.; рахунку № 101 від 09.03.2011 на суму 161 478,43 грн., накладної № 101 від 09.03.2011 на суму 161 478,43 грн., податкової накладної № 101 від 09.03.2011 на суму 161 478,43 грн.; рахунку № 140 від 15.03.2011 на суму 232 048,84 грн., накладної № 140

від 15.03.2011 на суму 232 048,84 грн., податкової накладної № 140 від 15.03.2011 на суму 232 048,84 грн.; накладної № 227 від 28.03.2011 на суму 193 865,68 грн., рахунку № 227

від 28.03.2011 на суму 193 865,68 грн., податкової накладної № 227 від 28.03.2011 на суму 193 865,68 грн.; рахунку № 140409 від 14.04.2011 на суму 180 891,60 грн., накладної № 140405 від 14.04.2011 на суму 180891,60 грн., податкової накладної № 140406 від 14.04.2011 на суму180891,60 грн.

Згідно з до п. 198.1 ст. 198 ПК України - право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України - податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 2.4, п. 2.16 Положення "Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 року первинні документи для надання ним юридичної сили та доказовості повинні мати обов'язкові реквізити і бути підписані посадовою особою, відповідальною за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим і нормативним актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну та фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам.

В матеріалах даної адміністративної справи наявні докази про відсутність поставок товарів (послуг) зі сторони ТОВ «ВКФ «Плутон Трейд» підприємцям покупцям, до яких відноситься і позивач по цій справі.

Згідно до ст. 203 ЦК України - зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має здійснюватися у формі, встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст.215 ЦК України - підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Згідно до ч.1 ст.216 ЦК України - недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Нікчемний правочин є недійсним в силу закону, а тому також не створює інших наслідків, крім тих, що пов'язані із його недійсністю.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" - підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Господарська операція згідно зі ст. 1 названого Закону - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Отже, з наведених законодавчих приписів вбачається, що наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто ті, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника податків. При цьому господарські операції мають бути відображені в податковому обліку відповідно до їх реального змісту. Зокрема, не може визнаватися право платника ПДВ на податковий кредит у тому разі, якщо відповідні товари ним реально не придбавалися, або якщо витрати на таке придбання реально не понесені тощо.

Відповідно до п.п.1, 2, п.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 року - господарські операції відображаються в бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог даного Положення.

Підпунктом 2.1, п.2 Положення встановлено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Підпунктом 2.4, п.2 Положення передбачено, що первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.п.2.16, п.2 Положення - забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам. Такі документи повинні бути передані керівнику підприємства, установи для прийняття рішення.

Таким чином, первинні документи, які складені суб'єктами господарської діяльності на операції, що суперечать законодавчим і нормативним актам, та такі що не відповідають сутності і не несуть доказовості відносно змісту здійсненої операції не є документами, які можуть бути підставою для відображення в облікових регістрах бухгалтерського та податкового обліку.

Отже, фінансово - господарські взаємовідносини між позивачем та його контрагентом ТОВ «ВКФ «Плутон Трейд» є фіктивними правочинами, та такими, що вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювались цими правочинами.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не належним чином дослідив реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування, добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. ст. 198, 202 КАС України - підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України, судова колегія -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Приморської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міндоходів у Запорізькій області - задовольнити

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 05 липня 2012 року - скасувати, та прийняти нову постанову про відмову у задоволені адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Автотранс" щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 23.12.2011 року, і щодо стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Автотранс" судового збору у розмірі 1 207,86 грн.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України .

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: Д.В. Чепурнов