Справа № 296/10519/14-а
Суддя: Шалота К. В.
Дата ухвалення: 2015-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді Шалоти К.В.,

за участю: секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника Житомирського ФСС з ТВП - Стеценко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Житомирської міської виконавчої дирекції Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, треті особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області, Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання противоправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2014 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі також - позивач, ФОП) звернулася до суду з позовом до Житомирської міської виконавчої дирекції Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі також - відповідач, Житомирське ФСС з ТВП), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 20.3-20/2049 від 30 жовтня 2014 року Відповідача про відмову у нарахуванні допомоги по вагітності та пологах згідно наданих позивачем довідок ЖОДПІ про сплачені страхові внески і оподаткований дохід, та намір здійснити розрахунок листка непрацездатності від мінімальної заробітної плати;

- зобов'язати Відповідача вирішити питання щодо прийняття рішення з приводу призначення та виплати мені допомоги по вагітності та пологах згідно наданої довідки Житомирсткої ОДПІ № 38108/с/17-5 від 08.10.2014 року про сплачені страхові внески та інших документів.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 27 січня 2015 р. відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Поданий позов обґрунтовувався тим, що позивач є застрахованою особою у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування та у період з 08.09.2014 року по 11.01.2015 року перебувала на лікарняному у зв'язку із вагітністю та пологами. Вказує на те, що вона протягом 9 місяців 2014 року, включаючи травень-серпень місяць (за які отримувала максимальну суму доходу 20706,00 грн, що є граничним для нарахування допомоги по вагітності та пологах), здійснювала нараховування та сплачувала єдиний страховий внесок у розмірі 7578,40 грн., а тому вважає, що саме ці суми повинні увійти у розрахунок середнього оподаткованого доходу для розрахунку відповідачем допомоги по вагітності та пологах. Зазначає, що відповідачем неправомірно прийнято рішення № 20.3-20/2049 від 30 жовтня 2014 року, про відмову у нарахуванні позивачу допомоги по вагітності та пологах згідно довідок ЖОДПІ про сплачені страхові внески і оподаткований дохід, та здійснено розрахунок листка непрацездатності від мінімальної заробітної плати через відсутність довідки суми чистого доходу.

Позивача в судовому засіданні поданий позов підтримала у повному обсязі та надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, надала письмові пояснення, в яких вказувала, що відповідно до договору від 24.07.2012 р. №122 застрахована особа повинна була сплачувати єдиний внесок у розмірі 36,6% від суми чистого доходу, але не менше мінімального страхового внеску, однак через відсутність довідки про суму чистого доходу у відповідача немає можливості здійснити розрахунок розміру допомоги по вагітності та пологах позивачу. Також представник відповідача наголошувала, що Житомирським ФСС з ТВП не приймалося рішення про відмову у нарахуванні позивачу допомоги по вагітності та пологах, а оскаржуваним листом від 30.10.2014 р. лише повідомлялося про необхідність надання довідки суми чистого доходу, у звязку з чим у задоволенні позову просила відмовити повністю.

Представник Житомирської об'єднаної державної податкової інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області у судовому засіданні 19.02.2015 року пояснила, що після набуття чинності Законом України №2464-УІ від 8 липня 2010 року «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» видача довідок про суму чистого доходу не передбачена, вказувала про можливість проведення індивідуальної позапланової перевірки позивача для підтвердження відомостей, зазначених у деклараціях позивача, в подальшому подала заяву в якій просила справу розглядати без участі представника Житомирської ОДПІ (а.с. 95).

Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області свого представника в судове засідання не направило, подало заяву, в якій просило проводити розгляд справи за відсутності їх представника (а.с. 82).

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 28 квітня 2005 року ОСОБА_1 зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності.

24 липня 2012 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та управлінням Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області було укладено договір №122 від 24.07.2012 року про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (а.с. 20-23).

Згідно з п. 3.1 Договору застрахована особа сплачує єдиний внесок у сумі не менше мінімального розміру страхового внеску за кожен місяць, що визначається як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць залежно від виду страхування.

На момент підписання договору розмір єдиного внеску становить 36,6%; мінімальний страховий внесок становив 403,33 грн., максимальний 6856,64 грн.

Відповідно до п. 3.2 Договору застрахована особа сплачує єдиний внесок, у розмірі 36,6% від суми чисого доходу, але не менше мінімального страхового внеску протягом 20 календарних днів після закінчення звітного кварталу.

Згідно з п. 4.1.1 Договору застрахована особа має право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги, у тому числі, допомогу з вагітності та пологів.

З 1 січня 2013 року позивач перейшла із загальної на спрощену систему оподаткування шляхом сплати ставки єдиного податку в розмірі 7 відсотків до доходу, що стверджується свідоцтвом платника єдиного податку №544526 від 21.12.2012 року (а.с. 19).

25 вересня 2014 року позивач звернулася до Житомирської міської виконавчої дирекції Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності із заявою про нарахування та виплату допомоги по вагітності та пологах як застрахованій особі у системі загальнообов'язкового державного страхування (а.с. 24).

До вказаної позивачем були додані: оригінал листка непрацездатності серії АГЗ № 951345 з 08.09.2014 р. по 11.01.2015 р.; копія договору № 122 від 24.07.2012 року з ПФ про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного страхування; оригінал довідки ЖОДПІ про сплату єдиного соціального внеску; копії паспорту та ідентифікаційного коду; копія свідоцтва платника єдиного податку.

Листом від 26 вересня 2014 року № 20.3-20/1857 Житомирська міська виконавча дирекція обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності повідомила ОСОБА_1 про те, що нарахування суми лікарняного листа по вагітності та пологах АГЗ № 951345 з 08.09.2014 р. по 11.01.2015 р. буде здійснене після надання довідки про оподаткований дохід за 9 місяців з 01.01.2014 року по 30.09.2014 року (а.с. 25).

08 жовтня 2014 року ОСОБА_1 було подано до Житомирської міської виконавчої дирекції обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності:

- довідку Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління міндоходів у Житомирській області №33587/с/17-01 від 08.10.2014 р. про оподаткований дохід фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за 9 місяців з 01.01.2014 року по 30.09.2014 р. на суму 11701543 грн. (а.с. 32) та

- довідку Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління міндоходів у Житомирській області № 38108/с/17-5 від 08.10.2014 р. про сплату єдиного соціального внеску фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 за період березень-серпень 2014 року в розмірі 31205,18 грн. (а.с. 31).

09 жовтня 2014 року ОСОБА_1 було надано до Житомирської міської виконавчої дирекції обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності:

- книгу обліку доходів та витрат для платників єдиного податку (книга №5, №6) та

- податкові декларації з податку на додану вартість за період з березня по серпень 2014 року (а.с 6).

Листом від 30 жовтня 2014 року № 20.3-20/2049 Житомирська міська виконавча дирекція обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності повідомила ОСОБА_1 про те, що розрахунок листа непрацездатності по вагітності та пологах буде здійснено від мінімальної заробітної плати у зв'язку із ненаданням довідки суми чистого доходу (а.с. 33).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» Фонд є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням зокрема у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, провадить акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені статтею 34 цього Закону, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів. Фонд належить до цільових позабюджетних страхових фондів.

З 1 січня 2011 року платники єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування мають право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги, у тому числі на отримання допомоги по вагітності та пологах (стаття 38, 39 цього Закону).

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» особи, які забезпечують себе роботою самостійно (особи, які займаються підприємницькою, адвокатською, нотаріальною, творчою та іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, в тому числі члени творчих спілок, творчі працівники, які не є членами творчих спілок), мають право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги відповідно до цього Закону за умови сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності відповідно до діючого законодавства.

Згідно з п.п. 1 п. 1 ст. 4 Закону України №2464-УІ від 8 липня 2010 року «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту).

Пунктом 8 статті 9 вказаного Закону передбачено, що платники єдиного податку зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим.

Відповідно до ст. 10 Закону України №2464-УІ від 8 липня 2010 року «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (який набрав чинності з 1.01.2011 року), з особою, яка подала заяву про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, територіальним органом Пенсійного фонду в строк не пізніше ніж 30 календарних днів з дня отримання заяви укладається договір про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь) відповідно до типового договору, що затверджується Пенсійним фондом за погодженням з фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування. Договір про добровільну участь набирає чинності з дня його підписання.

Відповідно до частини 3 статті 29 Закону № 2240-ІІІ застраховані особи мають право отримувати у разі настання страхового випадку матеріальне забезпечення та соціальні послуги, передбачені цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами.

Відповідно до частини першої статті 39 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу), обчисленої відповідно до статті 53 цього Закону, і не залежить від страхового стажу.

Частиною другою статті 53 цього Закону визначено, що порядок обчислення середньої заробітної плати для надання допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах визначається Кабінетом Міністрів України.

Таким порядком є Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 N1266.

Згідно з пунктами 3 та 4 Порядку розрахунковим періодом для застрахованих осіб (включаючи осіб, які працюють неповний робочий день) є останні шість календарних місяців (з 1-го до 1-го числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок, протягом якого особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувались страхові внески.

Місяці розрахункового періоду (з першого до першого числа), в яких застрахована особа не працювала з поважних причин (тимчасова непрацездатність, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком), виключаються з розрахункового періоду.

Пунктом 14 Порядку передбачено, що середньоденна заробітна плата для розрахунку допомоги по вагітності та пологах обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період заробітної плати, з якої сплачувалися страхові внески, на кількість календарних днів за розрахунковий період (без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин: тимчасова непрацездатність, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком).

Отже, за приписами Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" та Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 N1266, сума допомоги по вагітності та пологах розраховується виходячи із сум фактично отриманої заробітної плати з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

У відповідності до п. 4 ст. 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги, зокрема, про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Обов'язковою ознакою нормативно-правового акту чи правового акту індивідуальної дії є створення юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення.

Суд звертає увагу, що під оскаржуваним листом розуміється службовий документ, який містить інформаційний об'єм щодо запитуваного питання.

Так, надана Житомирською міською виконавчою дирекцією обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності інформація, викладена в листі від 30 жовтня 2014 року № 20.3-20/2049, не може розглядатися як рішення суб'єкта владних повноважень, що породжує для позивача певні правові наслідки, регулює ті чи інші відносини і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

За таких обставин, суд вважає, що оскаржуваний позивачем лист від 30 жовтня 2014 року № 20.3-20/2049 не є рішенням суб'єкта владних повноважень, у розмінні статті 17 КАС України, оскільки він не змінює, не породжує та не припиняє правовідносини, які об'єктивно виникли між позивачем та відповідачем.

Отже, на підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування листа від 30 жовтня 2014 року № 20.3-20/2049 Житомирської міської виконавчої дирекції обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності не підлягають задоволенню.

Оцінюючи правомірність дій відповідачів, суд керується критеріями, закріпленими у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що за період березень-серпень фізична особа - підприємець ОСОБА_1 сплачувала єдиний соціальний внесок в розмірі 31205,18 грн (в. т.ч. за березень 2014 р. - 445,79 грн., за квітень 2014 р. - 445,79 грн., за травень 2014 р. - 7578,40, за червень 2014 р. - 7578,40 грн., за липень 2014 р. - 7578,40 грн., за серпень 2014 р. - 7578,40 грн.), що стверджується довідкою Житомирської ОДПІ № 38108/с/17-5 від 03.10.2014 р. (а.с. 31).

Відповідно до листа Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління міндоходів у Житомирській області № 7685/с/17-1 від 04.03.2015 р. та відповідно до декларацій з ПДВ ФОП ОСОБА_1, суми операцій щодо постачання товарів/послуг за період з березня по серпень 2014 р. склала 8895446 грн, а суми операцій щодо придбання товарів/послуг склала 5243229 грн.

Враховуючи, що позивача згідно законодавства сплачувала у встановленому чинним Законом порядку страхові внески (єдиний соціальний внесок) та отримала статус застрахованої особи, то остання відповідно має право отримувати матеріальне забезпечення та соціальні послуги, передбачені законом, зокрема допомоги по вагітності та пологах.

За таких обставин, з урахуванням вимог Закону № 2240-ІІІ, відомостей, зазначених у довідці Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління міндоходів у Житомирській області № 38108/с/17-5 від 08.10.2014 р. достатньо для призначення ОСОБА_1 допомоги по тимчасовій непрацездатності по вагітності та пологах.

Посилання відповідача щодо необхідності надати позивачем, окрім інших документів, ще й довідку про чистий дохід, суд вважає безпідставними, оскільки обов'язку надання застрахованою особою такого документу чинним чинним законодавством не передбачено.

Враховуючи те, що документи, подані ОСОБА_1 для призначення і виплати допомоги по вагітності і пологам відповідають вимогам Закону № 2240-ІІІ, суд дійшов висновку про неправомірність вимог відповідача щодо зобов'язання позивача додатково надати ще довідку про чистий дохід, та відмови у зв'язку з цим здійснити нарахування та виплату допомоги по вагітності та пологах, визначаючи її від мінімальної заробітної плати.

Суд також зазначає, що відповідно до статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

Верховенство права закріплено у частині першій статті 8 Конституції України як загальноправовий принцип: "В Україні визнається і діє принцип верховенства права". За змістом це один із найбагатогранніших правових принципів. Один із елементів принципу верховенства права втілено у статті 3 Конституції України: "Людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю".

Одним з проявив верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції звичаї тощо. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність осіб.

Європейський Суд з прав людини розкриває зміст принципу верховенства права через формулювання вимог, які він виводить з цього принципу. Однією з таких вимог є вимога про якість закону. Під законом тут мається на увазі положення нормативно-правового акта. По-перше, закон повинен бути доступним особі, тобто містити зрозумілі й чіткі формулювання, які б давали можливість особі самостійно або з відповідною консультацією регулювати свою поведінку. По-друге, він має бути передбачуваним, тобто таким, щоб особа могла передбачити наслідки його застосування. По-третє, закон повинен відповідати всім іншим вимогам верховенства права, зокрема він з достатньою чіткістю має встановлювати межі дискреційних повноважень, наданих суб'єктам владних повноважень, та спосіб їх здійснення. Це необхідно, щоб особа була захищеною від свавілля суб'єктів владних повноважень (п. 27 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Круслен проти Франції" від 24 квітня 1990 року).

Крім того, суд зазначає, що прийняття рішень, вчинення дій пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення (дії), є критерієм, який випливає з принципу пропорційності (адекватності). Дотримання принципу пропорційності особливо важливе при прийнятті рішень або вжитті заходів, які матимуть вплив на права, свободи та інтереси особи. Метою дотримання цього принципу є досягнення розумного балансу між публічними інтересами, на забезпечення яких спрямовані рішення або дії суб'єкта владних повноважень, та інтересами конкретної особи.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Отже, відмовляючи у проведенні y нарахуванні та виплаті позивачу допомоги по вагітності і пологам, передбаченої Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням", відповідач фактично обмежує реалізацію зазначених прав та інтересів позивача, у зв'язку із чим вказана відмова підлягає визанню протиправною.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідне на підставі ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначити спосіб захисту порушеного права позивача шляхом зобов'язання відповідача провести нарахування та виплату позивачу допомоги з вагітності та пологів згідно листка непрацездатності АГЗ № 951345 за період з 08.09.2014 р. по 11.01.2015 р. відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" з урахуванням довідки Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № 38108/с/17-5 від 08.10.2014 р.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з частковим задоволенням позову, суд присуджує на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позову в сумі 36 грн. 54 коп. (73 грн. 08 коп. / 2).

Керуючись ст. ст. 8-11, 17, 69 - 72, 86, 87, 158 - 163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними відмову Житомирської міської виконавчої дирекції Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності щодо призначення і виплати фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 допомоги з вагітності та пологів згідно листка непрацездатності АГЗ № 951345 за період з 08.09.2014 р. по 11.01.2015 р. з урахуванням довідки Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № 38108/с/17-5 від 08.10.2014 р.

Зобов'язати Житомирську міську виконавчу дирекцію Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності нарахувати та виплатити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 допомоги з вагітності та пологів згідно листка непрацездатності АГЗ № 951345 за період з 08.09.2014 р. по 11.01.2015 р. відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" з урахуванням довідок Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № 38108/с/17-5 від 08.10.2014 року.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Державного Бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя К. В. Шалота