Справа № 161/2324/15-а
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/2324/15-а
Провадження № 2-а/161/128/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2015 року м.Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Пушкарчук В.П., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про визнання дій протиправними, зобов'язати провести перерахунок та виплатити різницю (недоплату), яка виникла внаслідок неправильного здійснення розрахунку пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

16.02.2015 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії та виплату пенсії.

Свої вимоги мотивує тим, що після відмови управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку з 02.07.2014 р., врахувати матеріальну допомогу на оздоровлення, допомогу для вирішення соціально-побутових питань, премій до державний, професійних свят та ювілейних дат та індексації заробітної плати, при обчисленні розміру пенсії 26 липня 2014 року, звернулася із позовом до Луцького міськрайонного суду. Постановою суду від 22.09.2014 р., позов було задоволено частково. У листі від 11.02.2015 р. за №84/Я-01 відповідач відмовив в задоволенні щодо врахування та обчислення пенсії грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах державної влади. Просить визнати дії УПФ України в м. Луцьку щодо неврахування винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади при призначенні пенсії згідно Закону України "Про державну службу" неправомірними; зобов'язати УПФ України в м. Луцьку провести перерахунок пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади та за невикористану відпустку в розмірі 70 % з 02.07.2014 року та виплатити недоотримані кошти в зв'язку з проведеним перерахунком.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про слухання справи у її відсутності. Просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, подала суду заперечення проти позову, просить суд в задоволенні позову відмовити та слухати справу у її відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Луцьку з 02.07.2014 року як одержувач пенсії по віку, що призначена останній згідно ст. 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Постановою Луцького міськрайонного суду від 22.09.2014 року зобов'язано УПФ м. Луцька здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії державного службовця з урахуванням розміру матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації визначених у довідці про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до ЗУ "Про державну службу", з урахуванням виплачених сум з 02.07.2014 р.

У листі від 11.02.2015 року за № 84/Я-01 УПФ м. Луцька відмовлено в задоволені звернення ОСОБА_1 щодо врахування при обчисленні пенсії грошової винагороди за невикористану відпустку та за сумлінну безперервну працю в органах державної влади (а.с. 11).

Як вбачається із відповіді Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку № 84/Я-01 від 11.02.2015 року, позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії із посиланням на ст. 33 Закону України "Про державну службу" та вказано, що матеріальна допомога на оздоровлення, індексація заробітної плати не належать до надбавок включених до вищевказаного закону (а.с. 11).

Однак, суд приходить до висновку, що такі мотиви відповідача у відмові позивачу перерахувати пенсію та подані заперечення є безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески; суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Із наведеного вбачається, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11).

За приписами частини першої статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином, отримані ОСОБА_1 суми виплат, з яких фактично нараховано та сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, повинні враховуватися в її дохід, як застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

В той же час, щодо посилання представника відповідача на положення Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", за яким зменшено відсоток суми заробітної плати при призначенні пенсії державним службовцям, суд означає наступне.

Так, Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", який набрав чинності з 01.01.2015 року, внесено зміни до ст. 37 Закону України "Про державну службу", відповідно до яких пенсія державним службовцям призначається у розмірі 60% від суми заробітної плати. Однак враховуючи, що пенсія позивачу призначена раніше, тобто до внесення змін у ст. 37 Закону України "Про державну службу", норми вищевказаного Закону не підлягають до застосування.

Однак, згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивачка пропустила строк звернення до суду, оскільки звернулася з позовом 16.02.2015 року. А тому, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення в межах шестимісячного строку звернення до суду, тобто починаючи з 16.08.2014 року. Позовні вимоги поза межами строку звернення до суду, слід залишити без розгляду.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2, 11, 71, 99-100, 122, 138, 159-163, 167 КАС України, на підставі ст.ст. 33, 37 Закону України "Про державну службу", ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії УПФ України в м. Луцьку щодо неврахування ОСОБА_1 винагороди за невикористану відпустку та державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади при призначенні пенсії згідно Закону України "Про державну службу" неправомірними.

Зобов'язати УПФ України в м. Луцьку провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням матеріальної допомоги за невикористану відпустку та винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади в розмірі 70 % з 16.08.2014 року та виплатити недоотримані кошти в зв'язку з проведеним перерахунком.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії та виплату пенсії за період з 02.07.2014 року по 15.08.2014 року - залишити без розгляду.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Пушкарчук В.П.