Справа № 2а-1870/5940/11
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2011-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2011 р. Справа № 2a-1870/5940/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко І.Г.

за участю секретаря судового засідання - Сахно М.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозем" до Глухівської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області про визнання дій протиправними та визнання недійсним податкового повідомлення-рішення ,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрозем» (далі - позивач, ТОВ «Агрозем») звернулося до суду з позовною заявою до Глухівської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області (далі - відповідач, Глухівська МДПІ), в якій просило:

- визнати протиправними дії відповідача щодо прийняття податкового повідомлення-рішення № від 12.05.2011 року;

- визнати недійсним податкове повідомлення-рішення № від 12.05.2011 року.

Свої вимоги мотивує тим, що дане податкове повідомлення-рішення є незаконним та таким, що прийняте з порушенням норм чинного законодавства. Вважає безпідставними висновки Глухівської МДПІ щодо встановлення порушення ТОВ «Агрозем» зі зменшенням розміру відємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 3918939,00грн., оскільки товариство у відповідності до Закону України від 31.10.2008р. за №639-VІ «Про першочергові заходи щодо запобігання негативним наслідкам фінансової кризи та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та п.5.13.2 наказу ДПА «Про затвердження форми податкової декларації та Порядку її заповнення і подання» за №166 від 30.05.1997р., внесло відповідні коригування до скороченої та загальної декларацій з податку на додану вартість, а саме: відобразило у рядку 8.4 податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2009р. зменшення податкового зобовязання на суму 3918939грн. та надало податковому органу відповідні додатки до декларацій. Також позивач відмічає, що Глухівська МДПІ, невірно трактуючи норми пп.11.29 ст.11 Закону України «Про податок на додану вартість», зробив хибний висновок про те, що оскільки платник податку не перейшов на спеціальний режим оподаткування, то на нього не розповсюджується спеціальний режим оподаткування, що застосовується з 01.01.2009р., а відповідно і сума податку на додану вартість, відображена в рядку 24 податкової декларації (скороченої) сільгосппідприємств та сільгоспвиробників за останній податковий період 2008р. до податкової декларації, за якою здійснюється розрахунки з бюджетом, не переноситься і ця сума з бюджету не відшкодовується. На думку позивача, висновок Глухівської МДПІ про те, що TOB «Агрозем» безпідставно перенесено суму податку на додану вартість, відображену у рядку 24 декларації (скороченої) за грудень 2008 року зі знаком «-» до рядка 8.4. декларації, за якою здійснюються розрахунки з бюджетом, у сумі 3918939,00грн., в зв'язку чим він не мав права подавати уточнюючий розрахунок за січень 2011р., яким виправляються помилки за січень 2009 р.» - є неправильним та таким, що не ґрунтується на нормах права.

Також позивач зазначає, що ТОВ «Агрозем» в лютому 2008році помилково здійснило коригування за вересень 2007р., відповідно до якого помилково переніс із загальної декларації з податку на додану вартість до декларації з податку на додану вартість (скороченої) операції на суму 2143466грн. Частина даних операцій в сумі 1885525грн. не стосувались спеціального режиму оподаткування, оскільки податкові накладні, за якими проводилося коригування, були отримані платником податку з березня 2007р. по серпень 2007р., тобто період, коли ТОВ «Агрозем» ще не набув права використовувати спеціальний режим оподаткування. У звязку з цим позивач з метою додержання вимог щодо правил ведення бухгалтерського та податкового обліку, для усунення виявлених помилок, повязаних з обранням спеціального режиму оподаткування, здійснив відповідне коригування податкового кредиту та надав податковому органу відповідні додатки до загальної та скороченої декларацій з податку на додану вартість 28.01.2011р.

Також позивач не погоджується з висновком Глухівської МДПІ про те, що TOB «Агрозем» не мав права подавати уточнюючий розрахунок за січень 2011 року, яким - виправляються помилки за лютий 2008року, на підставі того, що ТОВ «Агрозем» включив податкові накладні, за якими проводиться коригування, та по яким з моменту виникнення права на формування податкового кредиту минуло 365 днів. Відмічає, що податкова декларація за лютий 2008 року товариством була подана в березні 2008 року, а відповідно товариство вважає, що саме березень місяць 2011 року є останнім податковим періодом, в якому платник податку на додану вартість може самостійно виправити помилки в строках 8.1.та 16.1 декларації з податку на додану вартість.

Беручи до уваги викладене, позивач вважає хибними висновки відповідача щодо безпідставності перенесення ТОВ «Агрозем» суми податкового кредиту із спеціальної декларації (ряд. 16 «-1885525 гри.») за лютий 2008 р. до загальної декларації за лютий 2008р. (ряд. 16 «+1885525грн.»); щодо права формування податкового кредиту ТОВ «Агрозем» за лютий 2008 року; щодо права ТОВ «Агрозем» на подання уточнень - в січні 2011 року за лютий 2008 року, а тому - і висновок Глухівської МДПІ щодо порушення товариством ст. 50, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, пп. 7.2.3, 7.2.6. п. 7.2., пп. 7.5.1. п. 7.5. ст. 7, п. 11.29. ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість», п. 4.4. розділу 4 Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.97р. № 166, позивач вважає неправильним та таким, що не ґрунтується на перевірених матеріалах та законодавчих нормах.

Відповідач проти позову заперечував. В обґрунтування своєї позиції, враховуючи норми до пп. 5.13.2 п. 5.13 розділу п'ятого Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997р. № 166, зазначив, що у суб'єктів господарювання, які до 01.01.2009року використовували спеціальний режим оподаткування податком на додану вартість, встановлений пунктами 11.21 та 11.29 статті 11 Закону України «Про податок на додану вартість», і на яких не поширюється спеціальний режим оподаткування, що застосовується з 01.01.2009 року, сума податку на додану вартість, відображена в рядку 24 податкової декларації (скороченої) сільськогосподарських підприємств (п.11.21 Закону) та/чи сільськогосподарських товаровиробників (пункт 11.29 Закону) за останній податковий період 2008 року, до податкової декларації, за якою здійснюються розрахунки з бюджетом, не переноситься і з бюджету не відшкодовується. Враховуючи те, що TOB «Агрозем» з 01.01.2009року не перейшов на спеціальний режим оподаткування податку на додану вартість, то сума у рядку 24 декларації (скороченої) за грудень 2008 року в подальшому в податковому обліку TOB «Агрозем» не відображається. У звязку з чим, вважає, що позивачем безпідставно перенесено суму податку на додану вартість, відображену у рядку 24 декларації (скороченої) за грудень 2008 року із знаком «-» до рядка 8.4 декларації, за якою здійснюються розрахунки з бюджетом (загальна) у сумі 3918939грн.,у зв'язку з чим він не мав права подавати уточнюючий розрахунок за січень 2011р., яким виправляються помилки за січень 2009р.

Також відповідач вважає, що Глухівською МДПІ зроблено вірний висновок щодо безпідставності перенесення TOB «Агрозем» суми податкового кредиту із спеціальної декларації (ряд.16 «-1885525грн») за лютий 2008р. до загальної декларації за лютий 2008р. (ряд. 16 «+1885525грн»). Відмічає, що ТОВ «Агрозем» з 01.09.2007р. по 31.12.2008р. суми податку на додану вартість по операціям, що стосуються спеціальних режимів до бюджету не перераховував, а повністю залишав у власному розпорядженні для цільового використання, тобто не мав права переносити суму податкового кредиту в розмірі 1885525грн. із спеціальної декларації (ряд.16 «-1885525грн») за лютий 2008р. до загальної декларації за лютий 2008р. (ряд. 16 «+1885525грн») по якій здійснюються розрахунки з бюджетом.

В задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі (т.1,а.с.95-104).

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги з підстав, викладених у позові та доповненні (т.2, а.с.51-52), уточнив, та просив визнати недійсним податкове повідомлення-рішення № від 12.05.2011 року.

Представники відповідача проти позову заперечували з підстав, зазначених у письмових запереченнях та доповненнях (т.1, а.с.95-104,т.2, а.с.45), просили у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ТОВ «Агрозем» зареєстроване юридичною особою та включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію (т.2,а.с.53). Позивач взятий на податковий облік 11.09.2006р., зареєстрований платником податку на додану вартість згідно свідоцтва від 06.02.2007р. за №100019636 (т.2, а.с.54), та про що зазначено в акті про результати виїзної позапланової перевірки від 22.04.2011р. №548/2301/34171584 (а.с.19-20).

З 28.01.2011р. по 31.01.2011р. ТОВ «Агрозем» були подані до Глухівської МДПІ уточнюючі розрахунки податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за січень 2011р. за періоди, які перевірялись Глухівською МДПІ, а саме:

- додаток 5 «Уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок», яким виправлялись помилки за лютий 2008р. та збільшувався податковий кредит по р. 16.3 на суму 1885525грн. загальної декларації (т.1, а.с.145-153);

- додаток 6 «Уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок», яким виправлялись помилки за лютий 2008р. та зменшувався податковий кредит по р. 16.3 на суму 1885525грн. спеціальної декларації (т.1, а.с.158-164);

- додаток 5 «Уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок», яким виправлялись помилки за січень 2009р. та зменшувалось податкове зобовязання по р. 8.4 на суму 3918939грн. загальної декларації (т.1, а.с.134-135).

У період з 04.04.2011р. по 15.04.2011р. відповідачем було проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Агрозем» з питань правомірності подачі уточнюючих розрахунків податкових зобов'язань з податку на додану вартість за січень 2011 року, за період з 01.02.2008 р. по 29.02.2008 року, 01.01.2009р. по 31.01.2009року, який перевірявся Глухівською МДПІ. За підсумками перевірки, результати якої зафіксовані в акті від 22.04.2011р. за №548/2301/34171584 (т.1, а.с.19-53), відповідачем було встановлено порушення TOB «Агрозем»:

1. ст.50 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (далі Податковий кодекс України), пп. 5.13.2 п.5.13 розділу пятого Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30.05.97р. №166, чинного на час виникнення спірних правовідносин (далі Порядок, затвердженого наказом №166 від 30.05.1997р.) та встановлено неправомірність подачі уточнюючого розрахунку за січень 2011р., яким виправляються помилки за січень 2009р. в результаті чого занижено податкові зобов'язання всього у сумі 3918939,00грн., в тому числі за січень 2009року в сумі 3918939 грн.

2. ст.50, п.198.6 ст.198 Податкового Кодексу України (пп. 7.2.3, 7.2.6 п 7.2, пп.7.5.1 п.7.5 ст.7, п.11.29 ст.11 Закону України від 3 квітня 1997 року №168/97-ВР «Про податок на додану вартість», чинного на час виникнення спірних правовідносин (далі Закону України «Про податок на додану вартість»), п.4.4 розділу 4 Порядку, затвердженого наказом №166 від 30.05.2007р., та встановлено неправомірність подачі уточнюючого розрахунку за січень 2011р., яким виправляються помилки за лютий 2008р. в результаті чого завищено податковий кредит всього у сумі 1885525грн., в тому числі за лютий 2008 року в сумі 1885525грн.

3. ст.50, п.198.6 ст.198 Податкового Кодексу України ( пп. 7.2.3, 7 2.6 п 7.2 , пп.7.5.1 п.7.5 ст. 7, п. 11.29 ст.11 Закону України «Про податок на додану вартість»), п.4.4 розділу 4 Порядку, затвердженого наказом №166 від 30.05.1997р., та встановлено неправомірність подачі уточнюючого розрахунку за січень 2011р., яким виправляються помилки за лютий 2008р. в результаті чого занижено податковий кредит всього у сумі 1885525 грн., в тому числі за лютий 2008 року в сумі 1885525грн.

За результати перевірки відповідачем відносно ТОВ «Агрозем» 12.05.2011 року було прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким зменшено розмір відємного значення податку на додану вартість за лютий 2008р. в сумі 1885525грн. та за січень 2009р. в сумі 3918939,00грн. (т.1, а.с.79).

Відмовляючи в задоволенні позову, та погоджуючись з висновками податкового органу щодо завищення позивачем суми відємного значення податку на додану вартість за лютий 2008р. в розмірі 1885525грн., суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Агрозем» було створено 11.09.2006р. (т.2, а.с.53), та з 06.02.2007р. зареєстроване платником податку на додану вартість (т.2, а.с.54). У період з 06.02.2007р. по 01.09.2007р. позивач застосовував загальний режим оподаткування з податку на додану вартість (т.1, а.с.23).

Згідно п.п.11.29 ст.11 Закону України «Про податок на додану вартість» в редакції станом на 2007р. чинній на час виникнення спірних правовідносин, до 1 січня 2008 року, було зупинено дію пункту 7.7 статті 7, пунктів 10.1 і 10.2 статті 10 цього Закону в частині сплати до бюджету податку на додану вартість щодо операцій з поставки товарів (робіт, послуг) власного виробництва включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, за винятком операцій з поставки переробним підприємствам молока та м'яса живою вагою, що здійснюються сільськогосподарськими товаровиробниками, незалежно від організаційно-правової форми та форми власності, в яких сума, одержана від поставки сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки за попередній звітний період (податковий) рік, становить не менше 50% загальної суми валового доходу підприємства.

Таким чином, враховуючи, що з вересня 2007р. підприємство позивача почало підпадати під спеціальний режим оподаткування, визначеного пп. 11.29 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість» (так як операції з поставки товарів власного виробництва склали більше 50%), яким зупинено дію пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» в частині сплати сільськогосподарськими підприємствами, в т.ч. і ТОВ «Агрозем», до бюджету податку на додану вартість щодо операцій з поставки товарів (робіт, послуг) власного виробництва, позивач за вересень 2007р. вже подав дві декларації з податку на додану вартість: спеціальну (з реалізації продукції власного виробництва та виробленої на давальницьких умовах виключно з власної сировини продукції рослинництва, розрахунки за якою з бюджетом не проводяться згідно п.11.29 ст.11 вказаного Закону України «Про податок на додану вартість») та загальну (по розрахунках з бюджетом) (т.1, а.с.23, 177-180). При цьому в загальній декларації з податку на додану вартість за вересень 2007р. (т.1, а.с.177-180) в р. 26 позивачем було задекларовано залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду в розмірі 2 428363грн.

12.03.2008р. ТОВ «Агрозем», у звязку з переходом на спеціальний режим оподаткування (з вересня 2007р.) відповідно до п.11.29 ст.11 Закону України «Про податок на додану вартість» було подано до Глухівської МДПІ, податкові декларації за лютий 2008р. загальну та спеціальну (т.1,а.с.154-157,165-167, т.2, а.с.27-32), якими в свою чергу позивач відкоригував податкові декларації з податку на додану вартість за вересень 2007р., зокрема перенесено суму податкового кредиту в розмірі 2143466грн. із загальної декларації за лютий 2008р. (в р. 16.3 «-2143466грн.») до спеціальної декларації за лютий 2008р. (в р. 16.3 «+2143466грн.»), самостійно зробивши розподіл податкового кредиту між загальною та спеціальною декларацією (т.1, а.с.23).

Посилаючись на аудиторський висновок (т.2, а.с.46-48), посадова особа позивача в поясненнях зазначає (т.2, а.с.55), що в цьому періоді товариство помилково провело коригування сум податку на додану вартість, оскільки податкові накладні, за якими був придбаний товар у період, коли підприємство застосовувало загальний режим оподаткування, не повинні були бути включені до спеціальної декларації. Внаслідок помилки, в результаті якої 1885525грн. податкового кредиту, акумульованого позивачем, після обрання спеціального режиму оподаткування помилково було відображено в рядку 16.3 скороченої декларації з податку на додану вартість за лютий 2008р. (т.1, а.с.155), замість рядка 16.3 загальної декларації з податку на додану вартість за лютий 2008р.(т.1, а.с.166).

У звязку з цим, за результатами аудиторського висновку, 28.01.2011р. ТОВ «Агрозем» подало до Глухівської МДПІ уточнюючі розрахунки податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок, а саме:

- додаток 5 «Уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок», яким виправлялись помилки за лютий 2008р. та збільшувався податковий кредит по р. 16.3 на суму 1885525грн. загальної декларації (т.1, а.с.145-153);

- додаток 6 «Уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок», яким виправлялись помилки за лютий 2008р. та зменшувався податковий кредит по р. 16.3 на суму 1885525грн. спеціальної декларації (т.1, а.с.158-164).

При цьому коригуючи саме 1885525грн., а не 2143466грн., позивач пояснив тим (т.2, а.с.51-52), що відповідно до вимог законодавства, подання уточнюючих розрахунків у 2011р. за лютий 2008р. встановлювало необхідність подання розшифровок податкового кредиту у розрізі контрагентів у додатку №5 до податкової декларації з податку на додану вартість, а тому виникла необхідність розшифрувати та підтвердити податковими накладними суми коригувань. Разом з тим у січні 2011р. в період відповідних коригувань податкового кредиту у позивача було в наявності податкові накладні лише на суму 1885525грн., а тому ТОВ «Агрозем» здійснило коригування податкового кредиту на суму 1885525грн., тобто на суму наявних на час проведення коригування податкових накладних, отриманих позивачем за період з березня 2007р. по серпень 2007р. (т.1, а.с.188-250, т.2, а.с.1-21).

Здійснюючи відповідне коригування, позивач керувався тим, що нормами чинного законодавства не було передбачено необхідність перенесення податкового кредиту із загальної декларації з податку на додану вартість до скороченої при обранні спеціального режиму оподаткування (т.2, а.с.52).

Не заперечуючи вказаний факт, суд разом з тим відмічає, що позивачем самостійно ще в 2008р. було проведено коригування податкових декларацій з податку на додану вартість за вересень 2007р., зокрема перенесено суму податкового кредиту в розмірі 2143466грн. із загальної декларації за лютий 2008р. (в р. 16.3 «-2143466грн.») до спеціальної декларації за лютий 2008р. (в р. 16.3 «+2143466грн.»), самостійно зробивши розподіл податкового кредиту між загальною та спеціальною декларацією (т.1, а.с.23). Дані суми у відповідності до п.11.29 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість» були акумульовані підприємством позивача на спеціальному рахунку та якими підприємство розпоряджалось для цільового використання, що підтвердив і представник позивача в судовому засіданні.

При цьому, як вже зазначалось вище згідно п.п.11.29 ст.11 Закону України «Про податок на додану вартість» в редакції станом на 2007р. чинній на час виникнення спірних правовідносин, до 1 січня 2008 року, було зупинено дію пункту 7.7 статті 7, пунктів 10.1 і 10.2 статті 10 цього Закону в частині сплати до бюджету податку на додану вартість щодо операцій з поставки товарів (робіт, послуг) власного виробництва включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, за винятком операцій з поставки переробним підприємствам молока та м'яса живою вагою, що здійснюються сільськогосподарськими товаровиробниками, незалежно від організаційно-правової форми та форми власності, в яких сума, одержана від поставки сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки за попередній звітний період (податковий) рік, становить не менше 50% загальної суми валового доходу підприємства.

Таким чином, відповідно до зазначеної норми Закону, на сільськогосподарських товаровиробників, що реалізують продукцію власного виробництва, не розповсюджується дія пп.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», який регламентує порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або відшкодуванню з бюджету, а застосовується правило повністю залишати суму податку на додану вартість у власному розпорядженні для цільового використання.

Відповідно до частини четвертої п.1.2 Порядку, затвердженого наказом №166 від 30.05.1997р. (в редакції чинної станом на 2007р.), платники податку, у яких згідно з чинним законодавством (пп.11.21,11.29 Закону України «Про податок на додану вартість») суми податку на додану вартість повністю залишаються у розпорядженні цих платників податку для цільового використання, подають податкову декларацію з податку на додану вартість (скорочену). До такої податкової декларації включаються лише ті операції, що стосуються спеціальних режимів, установлених указаними пунктами.

Відповідно до п.4 Порядку акумуляції та використання коштів, які нараховуються сільськогосподарськими товаровиробниками - платниками податку на додану вартість щодо операцій з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1999р. за №271 (чинного до квітня 2009р.) (далі Постанова КМУ №271) на підставі даних бухгалтерського та податкового обліку сільськогосподарський товаровиробник складає декларацію з податку на додану вартість з реалізованої продукції, товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, крім операцій з продажу переробним підприємствам молока та м'яса живою вагою, і в терміни, передбачені законодавством для звітності, подають її до органів державної податкової служби.

За приписами вказаних норм за результатами такого окремого обліку платники податку складають та подають до органу державної податкової служби відповідні окремі декларації щодо спеціальної діяльності, за якими не здійснюються розрахунки з бюджетом, та щодо іншої діяльності, за якими такі розрахунки проводяться. Тобто до податкової декларації (скороченої) включаються лише ті операції, що стосуються спеціальних режимів, установлених вищезазначеними приписами чинного законодавства.

При цьому суд відмічає, та це підтверджується поясненнями представника позивача, TOB «Агрозем» з 01.09.2007р. по 31.12.2008р. (тобто в той час, коли позивачем було проведено коригування та перенесено в лютому 2008р. із загальної декларації до спеціальної декларації суму податку на додану вартість) суми податку на додану вартість по операціям, що стосуються спеціальних режимів до бюджету не перераховував, а повністю залишав у власному розпорядженні для цільового використання. Виходячи з викладеного, беручи до уваги приписи зазначених вище норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що ТОВ «Агрозем» в порушення зазначених норм за січень 2011р., провів коригування сум податку на додану вартість шляхом перенесення 1885525 грн. із спеціальної декларації (ряд.16 «-1885525грн.») за лютий 2008р. до загальної декларації за лютий 2008р. (ряд. 16 «+1885525грн.») по якій здійснюються розрахунки з бюджетом.

Доводи позивача про правомірне проведення коригування та подання уточнюючих розрахунків за січень 2011р., якими виправлялись помилки за лютий 2008р. в межах 1095 днів, як це передбачено ст.102 Податкового кодексу України, судом не приймаються до уваги, виходячи з наступного.

Згідно пп.50.1 ст. 50 Податкового кодексу України (в редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин), п.4.4 Порядку, затвердженого наказом №166 від 30.05.1997р. ( чинного на час виникнення спірних правовідносин), у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім митної декларації або обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Відповідно до п.198.2 ст.198 Податкового Кодексу України (пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України «Про даток на додану вартість», чинного на час виникнення спірних правовідносин) датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів (робіт, послуг);

або дата отримання платником податку товарів (робіт, послуг), що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до положень п.201.4 та 201.10 ст.200 Податкового Кодексу України (пп. 7.2.3 та 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», чинної на час виникнення спірних правовідносин) податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця і видається покупцю на його вимогу та є підставою для формування податкового кредиту з податку на додану вартість.

Згідно п.198.6 ст.198 Податкового Кодексу України у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної.

TOB «Агрозем», керуючись пп. 4.4.1 п.4.1 розділу 4 Порядку, затвердженого наказом №166 від 30.05.2007р. до Додатку №5 «Уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок» за січень 2011р., яким виправляються помилки за лютий 2008р., надало до Глухівської МДПІ Дод.1 «Розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість», в якому в розділі IІ «Коригування податкового кредиту» гр. 4,5 наведено перелік податкових накладних за якими проводиться коригування (т.1, а.с.152-153).

Перевіркою встановлено, та це підтверджено і в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи (т.1, а.с.27-31, 181-250,т.2, а.с.1-21), що податкові накладні, за якими проводиться коригування податкового кредиту, були отримані TOB «Агрозем» в 2007році, тобто датою виникнення права платника податку на формування податкового кредиту відбулося в момент отримання податкових накладних - в 2007році.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що TOB «Агрозем» на порушення ст.50, п.198.6 ст.198 Податкового Кодексу України (пп. 7.2.3, 7.2.6 п 7.2 , пп.7.5.1 п. 7.5 ст. 7, п. 11.29 ст.11 Закону України «Про податок на додану вартість»), розділу 4 Порядку, затвердженого наказом №166 від 30.05.1997р. здійснив коригування сум податку на додану вартість із спеціальної декларації (ряд.16 «-1885525грн») за лютий 2008р. до загальної декларації за лютий 2008р. (ряд.16 «+1885525грн»), а тому висновок податкового органу про завищення позивачем відємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 1885525грн. за лютий 2008р. відповідає вимогам Податкового кодексу України та ч.3 ст.2 КАС України.

Відмовляючи в задоволенні позову, та погоджуючись з висновками податкового органу щодо завищення позивачем суми відємного значення податку на додану вартість за січень 2009р. в розмірі 3918939грн., суд виходить з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що в грудні 2008р. до 01.01.2009р. підприємство позивача застосовувало спеціальний режим оподаткування та з 01.01.2009р. по дату перевірки ТОВ «Агрозем» застосовує загальний режим оподаткування з податку на додану вартість (т.1, а.с.23).

20.01.2009р. ТОВ «Агрозем» до Глухівської МДПІ була подана скорочена податкова декларація з податку на додану вартість за податковий період грудень 2008р. (т.1, а.с.140-143).

19.02.2009р. позивачем вже було подано одну податкову декларацію з податку на додану вартість ( у період коли вже застосував загальний режим оподаткування) за січень 2009р. (т.1, а.с.136-139). До даної декларації позивачем не було перенесено залишок сум скороченої декларації (у звязку з закінченням перебування на спеціальному режимі оподаткування).

Варто зазначити, що вказаний період Глухівською МДПІ вже був перевірений, за результатами чого складено акт перевірки (т.1, а.с.113-127), та порушень з цього приводу встановлено не було.

31.01.2011р. ТОВ «Агрозем» було подано до Глухівської МДПІ уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за січень 2011р. за періоди, які перевірялись Глухівською МДПІ, а саме: додаток 5 «Уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок», яким виправлялись помилки за січень 2009р. та зменшувалось податкове зобовязання по р. 8.4 на суму 3918939грн. загальної декларації (т.1, а.с.134-135).

Посилаючись на норми п. 5.13.2 Порядку, затвердженого наказом №166 від 30.05.1997р., позивач зазначає, що ним правомірно було проведено коригування до скороченої та загальної декларації з податку на додану вартість, та перенесено суму податку на додану вартість, відображену у рядку 24 декларації (скороченої) за грудень 2008 року із знаком «-» (т.1, а.с.142) до рядка 8.4 декларації, за якою здійснюються розрахунки з бюджетом у загальній сумі 3918939грн. в тому числі у січні 2009р. в сумі 3918939 грн. (т.1, а.с.134).

Однак, суд не може погодитись з вказаними доводами позивача, виходячи з наступного.

Законом України від 31.10.2008р. №639-VI «Про першочергові заходи щодо запобігання негативним наслідкам фінансової кризи та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, було викладено в новій редакції статтю 8-1 Закону України «Про податок на додану вартість», якою визначено спеціальний режим оподаткування податком на додану вартість діяльності у сфері сільського і лісового господарства та рибальства. Крім того, виключено пункт 11.29 статті 11 Закону.

Відповідно до пп. 5.13.2 п. 5.13 розділу п'ятого Порядку, затвердженого наказом №166 від 30.05.1997р., суми податку на додану вартість, відображені в рядку 24 податкової декларації (скороченої) сільськогосподарських підприємств (п. 11.21 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість»), сільськогосподарських товаровиробників (п. 11.29 ст. 11 цього Закону) за останній податковий період в умовах дії Закону України «Про податок на додану вартість», чинного до внесення змін Законом України «Про першочергові заходи щодо запобігання негативним наслідкам фінансової кризи та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (№ 639-VI), включають із знаком «-» до рядка 8.4 «інші випадки» податкової декларації з податку на додану вартість, що подається після набуття чинності Законом № 639-VI.

Форму податкової декларації з податку на додану вартість (скороченої) викладено у новій редакції наказом України «Про внесення змін до податкової звітності з податку на додану вартість» від 21.01.2009 р. № 8 (чинного на час виникнення спірних правовідносин), який набрав чинності з 10.02.2009р. Таким чином, суб'єкти спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства подають декларацію за січень 2009року відповідно до вимог і за формою, передбаченою вищезазначеним наказом, яким у новій редакції затверджено форму податкової декларації з податку на додану вартість (скорочену), та яка містила відповідний рядок 8.4 «інші випадки».

Беручи до уваги викладене, положення п.5.13.2 п.15.3 Порядку, затвердженого наказом №166 від 30.05.1997р. стосувались включення сум податку на додану вартість, що були відображені в рядку 24 податкової декларації (скороченої) за останній податковий період в умовах дії норм п. 11.21 та п. 11.29 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість», із знаком «-» до рядка 8.4 «інші випадки» податкової декларації з податку на додану вартість (скороченої), яка подається суб'єктами спеціального режиму оподаткування за січень 2009 р. відповідно до вимог та за формою, передбаченими наказом № 8 від 21.01.2009 р., а не до загальної, як зазначає позивач.

TOB «Агрозем» до 01.01.09р. використовувало спеціальний режим оподаткування встановлений п. 11.29 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість», однак, з 01.01.2009р. позивач не перейшов на спеціальний режим оподаткування податку на додану вартість, а застосовує загальний режим оподаткування з податку на додану вартість, тобто на нього не поширюється спеціальний режим оподаткування, що застосовується з 01.01.2009р. Враховуючи те, що позивач з 01.01.2009року не перейшов на спеціальний режим оподаткування податку на додану вартість, сума у рядку 24 декларації (скороченої) за грудень 2008 року (залишок від'ємного значення сформованого за рахунок придбання товарів, пов'язаних з виробництвом сільгосппродукції) в подальшому до загальної податкової декларації не переносяться.

Суми податку на додану вартість, у відповідності до п.5.13.2 Порядку, затвердженого наказом №166 від 30.05.1997р., та Закону України «Про першочергові заходи щодо запобігання негативним наслідкам фінансової кризи та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», відображені в рядку 24 податкової декларації (скороченої) за грудень 2008р. могла бути включена позивачем із знаком «-» до рядка 8.4 «інші випадки» податкової декларації з податку на додану вартість, але лише скороченої і лише у випадку продовження перебування ТОВ «Агрозем» на спеціальному режимі оподаткування.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що ТОВ «Агрозем» в порушення вказаних вище норм, включило суму податку на додану вартість, відображену у рядку 24 декларації (скороченої) за грудень 2008 року із знаком «-» до рядка 8.4 декларації, за якою здійснюються розрахунки з бюджетом у сумі 3918939грн., у звязку з чим позивач не мав права подавати уточнюючий розрахунок за січень 2011р., яким виправлялись помилки за січень 2009р.

Доводи позивача про правомірність дій ТОВ «Агрозем» під час проведення зменшення суми податкового зобовязання та коригування податкового кредиту, з посиланням на норми наказу від 30.05.97р. №166, яким затверджено Порядок заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, є безпідставним, оскільки ґрунтуються на хибному розумінні його норм.

Так, до внесення змін наказом №8 від 21.01.2009р. підпункт 5.13.2 п.5.13 Порядку, затвердженого наказом №166 від 30.05.1997р., мав наступний зміст: суми податку на додану вартість, відображені в рядку 24 податкової декларації з податку на додану вартість (скороченої), поданої платниками податку (за винятком тих, що застосовували визначені пунктами 11.12, 11.21, 11.29 та 11.35 статті 11 Закону спеціальні режими оподаткування) за останній податковий період в умовах дії Закону, чинного до внесення змін Законом №2505 («Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» та деяких інших законодавчих актів України), включаються із знаком "-" до рядка 8.4 "інші випадки" податкової декларації з податку на додану вартість, що подається після набуття чинності Законом N 2505.

Як вже було зазначено Законом України від 31.10.2008р. №639-VI «Про першочергові заходи щодо запобігання негативним наслідкам фінансової кризи та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, було викладено в новій редакції статтю 8-1 Закону України «Про податок на додану вартість», якою визначено спеціальний режим оподаткування податком на додану вартість діяльності у сфері сільського і лісового господарства та рибальства. Крім того, виключено пункт 11.29 статті 11 Закону. В п. З Прикінцевих положень Закону N 639-УІ зазначено, що до приведення законодавства у відповідність із цим Законом закони та інші нормативно-правові акти застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Саме у відповідності до вказаної статті 8-1 Закону України «Про податок на додану вартість» було прийнято наказ №8 від 21.01.2009р. «Про внесення змін до податкової звітності з податку на додану вартість», яким внесено зміни до пп.5.13.2 п.5.13 Порядку, затвердженого наказом №166 від 30.05.1997р., який був викладений в новій редакції: суми податку на додану вартість, відображені в рядку 24 податкової декларації (скороченої) сільськогосподарських підприємств (пункт 11.21 Закону), сільськогосподарських товаровиробників (пункт 11.29 Закону) за останній податковий період в умовах дії Закону, чинного до внесення змін Законом №639, уключаються із знаком "-" до рядка 8.4 "інші випадки" податкової декларації з податку на додану вартість, що подається після набуття чинності Законом №639.

Беручи до уваги, що вказані зміни були внесені саме у звязку з прийняттям Закону України №639-VI «Про першочергові заходи щодо запобігання негативним наслідкам фінансової кризи та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який вносив зміни до положень закону, які регулювали саме спеціальний режим оподаткування, та у звязку з яким була затверджена нова форма спеціальної декларації з податку на додану вартість, приписи положення п.5.13.2 Порядку, затвердженого наказом №166 від 30.05.1997р., стосувались саме порядку включення сум податку на додану вартість, відображених у р.24 податкової декларації з податку на додану вартість (скороченої) за останній податковий період до р. 8.4 «інші випадки» податкової декларації з податку на додану вартість (скороченої), а не загальної як вважає позивач.

Отже, основним фактором, що є визначним при встановленні можливості перенесення сум податку на додану вартість з 24 рядка до рядка 8.4, є використання суб'єктом господарювання спеціального режиму оподаткування на момент такого перенесення, при цьому перенесення мало б місце саме із декларації з податку на додану вартість (спеціальної) за минулий період (в даному випадку за грудень 2008р.) до спеціальної декларації з 01.01.2009р. (за січень 2009р.), а не до загальної, як розуміє позивач.

Враховуючи, що позивач в подальшому (з 01.01.2009р.) припинив подачу декларацій з податку на додану вартість за скороченою формою, що свідчило про те, що ТОВ «Агрозем» при оподаткуванні операцій не використовував спеціальний режим оподаткування податку на додану вартість, передбачений нормами Законом України «Про податок на додану вартість» для сільськогосподарських виробників, позивачем в порушення п.5.13.2 п.5.13 Порядку, затвердженого наказом №166 від 30.05.1997р., уточнюючим розрахунком включив суми податку на додану вартість, відображених в рядку 2.4 скороченої декларації за грудень 2008р. до рядка 8.4 загальної декларації за січень 2009р., що призвело до заниження суми податкового зобовязання за січень 2009р. в розмірі 3918939,00грн.

Що стосується санкцій, застосованих оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням (т.1,а.с.79), суд зазначає, що згідно пп.123.1 ст. 123 Податкового кодексу України в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суми податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, неправомірно заявленої до повернення суми бюджетного відшкодування та/або неправомірно заявленої суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість. Відповідно до п.7 підрозділу 10 розділу 20 Податкового кодексу України штрафні санкції за порушення податкового законодавства за період з 1 січня по 30 червня 2011 року застосовуються у розмірі не більше 1 гривні за кожне порушення. Враховуючи, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт завищення позивачем відємного значення суми податку на додану вартість за січень 2009р. та лютий 2008р., застосування санкцій також є правомірним.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини справи та досліджені докази, суд приходить до висновку, що відповідач, приймаючи податкове повідомлення-рішення № від 12.05.2011 року діяв в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, ст.19 Конституції України, оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства, є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам ч.3 ст.2 КАС України, а тому суд не вбачає підстав для визнання його недійсним.

На підставі ст.94 КАС України, враховуючи, що рішення прийняте на користь відповідача судові витрати позивачу відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозем" до Глухівської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області про визнання дій протиправними та визнання недійсним податкового повідомлення-рішення Глухівської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області від 12.05.2011 року за № відмовити у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) І.Г. Шевченко

З оригіналом згідно

Суддя І.Г. Шевченко

Повний текст постанови складено 05.12.2011 року