Справа № 806/5833/14
Суддя: Зарудяна Л.О.
Дата ухвалення: 2015-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шимонович Р.М.
Суддя-доповідач:Зарудяна Л.О.
УХВАЛА

іменем України

"06" травня 2015 р. Справа № 806/5833/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Зарудяної Л.О.

суддів: Іваненко Т.В.

Кузьменко Л.В.,

при секретарі Ковальчук А.О. ,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ф.Л.П." на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "19" лютого 2015 р. у справі за позовом Інспекції з питань захисту прав споживачів у Житомирській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ф.Л.П." про стягнення коштів ,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2014 року Інспекція з питань захисту прав споживачів у Житомирській області (далі - Інспекція) звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ф.Л.П." (далі - ТОВ "Ф.Л.П.") штраф у розмірі 1700,00 грн, застосований рішенням № 006 від 05.05.2014. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, не погодившись із рішенням Інспекції, звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом про його скасування. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 03.07.2014 позов ТОВ "Ф.Л.П." задоволено, рішення Інспекції № 006 від 05.05.2014 - скасовано. Однак, постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2014, скасовано постанову суду першої інстанції від 03.07.2014 та прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ "Ф.Л.П.". Зазначає, що на даний час штраф у сумі 1700,00 грн. відповідачем не сплачений, у зв'язку з чим державний бюджет не доотримує надходжень за актом індивідуальної дії, прийнятим відносно ТОВ "Ф.Л.П.", законність та обґрунтованість якого підтверджена рішенням суду, що набрало законної сили.

Постановою Житомирського окружного суду від 19.02.2015 адміністративний позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ф.Л.П." на користь Державного бюджету України штраф у розмірі 1700,00 грн.

Стягнуто з інспекції з питань захисту прав споживачів у Житомирській області на користь Державного бюджету України 182,70 грн. судового збору.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач у справі подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне дослідження матеріалів справи, просить оскаржену постанову скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

Скаржник, зокрема зазначив, що позивач порушив строк звернення до суду.

Крім того, вказав, що суд безпідставно задовольнив клопотання про відстрочку сплати судового збору.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального й процесуального права, дослідивши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що відсутні підстави для її задоволення з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що при здійсненні контролю за дотриманням законодавства про рекламу щодо захисту прав споживачів юридичною особою - ТОВ "Ф.Л.П." на підставі матеріалів справи, протоколу засідання від 05.04.2014 № 006 встановлено розміщення об'єкту зовнішньої реклами на фасаді будинку за адресою: м. Житомир, вул. Ватутіна, 100 з рекламною інформацією, зокрема, банер з написами великими літерами "Розрізняєш колір - розрізняй якість!", "Фарби Лаки Покриття декоративні", площа якого перевищує 3 кв.м. Зовнішню рекламу розміщено без отримання дозволу виконавчого органу міської ради Житомирського міськвиконкому. Цим порушено вимоги ч. 1 ст. 16 Закону України "Про рекламу", п. 3 Типових правил розміщення зовнішньої реклами від 29.12. 2003 № 2067, п. 4.1 Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Житомирі від 11.03.2010 № 168.

На підставі виявленого порушення та у відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про рекламу", рішенням Інспекції № 006 від 05.05.2014 на ТОВ "Ф.Л.П." накладено штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме: 1700,00 грн. (а.с. 7).

Не погодившись із таким рішенням Інспекції, ТОВ "Ф.Л.П." звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду із позовною заявою про його скасування.

Так, постановою суду від 03.07.2014 у справі 806/2078/14 позов ТОВ "Ф.Л.П." задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Інспекції з питань захисту прав споживачів у Житомирській області №006 від 05.05.2014.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Інспекція оскаржила його в апеляційному порядку.

За результатами розгляду апеляційної скарги, Житомирським апеляційним адміністративним судом 01.12.2014 прийнято постанову, якою скасовано постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 03.07.2014 та ухвалено нове рішення про відмову в позові.

Постанова Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2014, відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, набрала законної сили.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.12.2014 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Ф.Л.П." на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2014 у справі за позовом ТОВ "Ф.Л.П." до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.01.2015 відмовлено в допуску справи до перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 15.12.2014 за заявою ТОВ "Ф.Л.П.".

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції, як вважає колегія суддів, дійшов дійшов правильного висновку про необхідність застосування до вказаних правовідносин положення ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

В ході розгляду справи №806/2078/14 Житомирський апеляційний суд встановив факт розміщення об"єкту зовнішньої реклами ТОВ "Ф.Л.П." на фасаді будинку за адресою: м.Житомир, вул.Ватутіна, 100, зокрема банера, площа якого перевищує 3 кв.м.

Суд також встановив, що вказане є порушенням вимоги ч.1 ст. 16 Закону України "Про рекламу", п.3 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою КМУ від 29.12.2003 року №2067, п.4.1 Правил розміщення зовнішньої реклами в м.Житомирі, затверджених рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 11.03.2010 року №168.

ТОВ "Ф.Л.П." надано інспекції письмові пояснення, проте останні не містили інформації про вартість виготовлення банеру та діючих документів дозвільного характеру на право розміщення товариством об'єкту зовнішньої реклами у зв'язку з розповсюдженням якої здійснюється розгляд справи.

Таким чином, Інспекцією правомірно прийнято рішення №006 про накладення штрафу.

Зазначеним спростовуються доводи скарги про безпідставне застосування судом ст. 72 КАСУ.

Зважаючи на те, що всі обставини даної справи щодо правомірності винесення і визначення відповідачу штрафних санкцій рішенням Інспекції від 05.05.2014 № 006 встановлені та досліджені постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2014 у справі № 806/2078/14, яка набрала законної сили, то вони не підлягають доказуванню.

Доказів сплати штрафної санкції у розмірі 1700,00 грн. у добровільному порядку відповідачем суду не надано.

У відповідності до абз. 7, 8 ч. 5 ст. 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" суб'єкт господарювання має сплатити штраф у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання постанови про його накладення. У разі несплати штрафу в зазначений строк він стягується в судовому порядку.

З врахуванням викладеного, як вважає суд апеляційної інстанції, суд попередньої інстанції дійшов правомірного висновку, що позов є обґрунтованим й підлягає задоволенню.

Підсумовуючи вищевикладене, слід зазначити, що оскаржена постанова законна і обґрунтована, відповідає матеріалам справи та вимогам чинного законодавства.

Стосовно доводів скарги про те, що позивач порушив строк звернення до суду, й стосовного того, що суд безпідставно задовольнив клопотання про відстрочку сплати судового збору, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Скаржник безпідставно вказує, що «...рішення про накладення стягнення штрафу відповідач виніс 05.05.2014р. тобто строк позовної давності до 05.11.2014 р.».

Дійсно рішення № 006 про накладення штрафу у розмірі 1700 гривень за порушення законодавства про рекламу на юридичну особу ТОВ «Ф.Л.П.» (10003, м. Житомир, вул. Ватутіна, 100, ) Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Житомирській області прийнято 05 травня 2014 року.

У цей же день примірник вказаного рішення отримано під власний підпис представником ТОВ «Ф.Л.П.» Вірьовкіним О.І., що підтверджується матеріалами судової справи.

Суб'єкт господарювання зобов'язаний добровільно сплатити штраф протягом п'ятнадцятиденного терміну з дня отримання рішення, про що вказано у самому рішенні про накладення штрафу від 05.05.2014 року № 006.

Слід зазначити, що рішення Інспекції з питань захисту прав споживачів у Житомирській області про накладення штрафу від 05.05.2014 року № 006 є рішенням суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів.

Частиною 5 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення суб'єкта господарювання до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк.

Зміст частини 5 статті 99 кореспондується зі змістом пункту 7 частини 3 статті 108 КАС України, відповідно до якого позовна заява суб'єкта владних повноважень з вимогою стягнення грошових коштів, що ґрунтується на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, повертається позивачеві, якщо її подано до закінчення строку, передбаченого частиною 5 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Проте, отримавши рішення Інспекції з питань захисту прав споживачів у Житомирській області від 05.05.14р. № 006 про накладення штрафу у розмірі 1700,0 гривень у день його прийняття, ТОВ «Ф.Л.П.» одразу, вже на наступний після отримання рішення день - 06 травня 2014 року звернулося із позовною заявою (вихідний номер 14 від 06.05.2014р.) до Житомирського окружного адміністративного суду з позовною вимогою визнати протиправним та скасувати рішення Інспекції від 05.05.2014 року № 006 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 1700

Провадження у адміністративній справі № 806/2078/14 за позовом ТОВ «Ф.Л.П.» до Інспекції відкрито ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 14 травня 2014 року - навіть до спливу місячного строку протягом якого позов про стягнення грошових коштів повертається позивачу.

За результатами судового розгляду постановою Житомирського окружного адміністративного суду по справі № 806/2078/14 від 03 липня 2014 року визнано протиправним та скасовано рішення Інспекції з питань захисту прав споживачів у Житомирській області від 05.05.2014 року № 006 (яке є рішенням суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів).

Отже, як в силу вимог пункту 7 частини 3 статті 108 КАС України, так і в зв'язку з оскарженням та скасуванням рішення Інспекції, яке є рішенням суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, у Інспекції були відсутні підстави звернення до адміністративного суду з позовом про примусове стягнення штрафу за рішенням, правомірність та оскарження якого було предметом триваючого на той час судового розгляду.

Підставою пред'явлення вимоги про стягнення штрафу є відповідне діюче, не скасоване або не оскаржене в місячний строк рішення суб'єкта владних повноважень - в даному випадку рішення Інспекції про накладення штрафу у розмірі 1700 грн. за порушення законодавства про рекламу №006 - законність та обґрунтованість якого була предметом судового розгляду до часу вирішення справи по суті та вступу у законну силу відповідного судового рішення - зокрема набрання законної сили постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду по справі 806/2078/14.

Після прийняття 03 липня 2014 року Житомирським окружним адміністративним судом постанови по справі 806/2078/14, якою визнано протиправним та скасовано рішення Інспекції з питань захисту прав споживачів у Житомирській області від 05.05.2014 року № 006 відносини щодо накладення та стягнення штрафу не стабілізувались, а залишались спірними, такими, що за ініціативою ТзОВ «Ф.Л.П.» розглядаються у судовому порядку. При цьому не було вичерпано усіх процесуальних прав щодо оскарження судового рішення.

Не погодившись з постановою Житомирського окружного адміністративного суду, Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Житомирській області подано апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2014 року по справі № 806/2078/14 (проголошено вступну та резолютивну частини) апеляційну скаргу Інспекції задоволено, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 03 липня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Ф.Л.П.», чим у встановленому законом порядку підтверджено законність та обґрунтованість рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 05.05.14р. №006 та відновлено його дію.

Повний текст судового рішення апеляційної інстанції Інспекцією отримано 11 грудня 2014 року (реєстраційний вхідний номер у книзі обліку вхідної кореспонденції від 11.12.14р. № 1552-01/17).

Отже, з часу набрання законної сили постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду по справі № 806/2078/14, якою у задоволенні позову ТОВ «Ф.Л.П.» відмовлено, та відновлено дію рішення Інспекції про накладення штрафних санкцій, у суб'єкта владних повноважень - Інспекції з питань захисту прав споживачів у Житомирській області виникли підстави, що дають право на пред'явлення передбачених законом вимог, для чого абзацом другим частини 2 статті 99 КАС України встановлено шестимісячний строк.

Позов про примусове стягнення з ТОВ «Ф.Л.П.» штрафу у розмірі 1700 гривень підготовлено Інспекцією 24.12.2014 року (вихідний реєстраційний номер 1794-04/17 від 24.12.14р.) та отримано Житомирським окружним адміністративним судом 26.12.2014 року. Позовна вимога Інспекції з питань захисту прав споживачів у Житомирській області по справі 806/5833/14 полягала у стягненні з відповідача - ТзОВ «Ф.Л.П.» (10003, м. Житомир, вул. Ватутіна, 100, ) штрафу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок на підставі визнаного законним та залишеного чинним за наслідками розгляду судової справи 806/2078/14 рішення Інспекції від 05.05.2014 року № 006 за наступними реквізитами: р/р 0002; код платежу 21081100; МФО 811039; найменування відділення банку ГУ ДКСУ у м. Житомирі; ; одержувач:УДКСУ у м. Житомир, що відповідає змісту абзацу 2 частини 2 статті 99 КАС України.

Для подання позову про стягнення штрафу, суб'єкт владних повноважень повинен мати сталі відносини та відповідну підставу - своє діюче рішення, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів.

Рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, яке не є виконавчим документом, може бути підставою для подання позову щодо примусового стягнення штрафу у випадках, якщо суб'єкт господарювання не реалізував право оскаржити його у встановлений частиною 5 статті 99 КАС України місячний строк протягом якого позов не приймається та повертається), або за результатами судового розгляду є судове рішення, що набрало законної сили, яким підтверджено правомірність рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів. Таким судовим рішенням є постанова Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2014 року по справі № 806/2078/14.

Колегія наголошує, що дія рішення Інспекції від 05.05.2014 року №006 могла бути реалізована лише у разі підтвердження його законності судом з огляду на оскарження суб'єктом господарювання в судовому порядку шляхом звернення до суду з позовом про примусове стягнення штрафу (що і було здійснено Інспекцією після встановлення правомірності накладення штрафу у судовому порядку та набрання законної сили відповідним судовим рішенням, номер судової справи 806/5833/14) з подальшим отриманням виконавчого документа, та спрямуванням останнього до відповідного ВДВС.

Що стосується доводів апеляційної скарги про безпідставне задоволення судом першої інстанції клопотання про відстрочку сплати судового збору, то колегія суддів їх відхиляє, оскільки частиною 1 ст.88 КАСУ суду надано право в окремих випадках, враховуючи майновий стан сторони, відстрочувати сплату судового збору.

Інші доводи скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Підстави для скасування постанови відсутні, а тому апеляційний суд залишає її без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ф.Л.П." залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "19" лютого 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.О. Зарудяна

судді: Т.В. Іваненко

Л.В. Кузьменко

Повний текст cудового рішення виготовлено "12" травня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Інспекція з питань захисту прав споживачів у Житомирській області вул.Черняховського,3,м.Житомир,10014

3- відповідачу Товариство з обмеженою відповідальністю "Ф.Л.П." вул.Ватутіна,100,м.Житомир,10003

4 - представнику ТОВ "Ф.Л.П." Вірьовкіну О.І. - ,