Справа № 760/23462/14-а
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Карпушова О.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 травня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 05 березня 2015 року у адміністративній справі № 760/23462/14-а за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про скасування постанови по накладення штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося до Солом'янського районного суду м. Києва з позовною заявою до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Новак Г.М. про накладення штрафу в розмірі 1360,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постанова головного державного виконавця про накладення штрафу у розмірі 1360 грн. від 14.10.2014 року прийнята всупереч вимогам ст.ст. 89, 90 Закону України «Про виконавче провадження». На думку позивача, постанова від 14.10.2014 року ВП №44252839 про накладення штрафу є протиправною та просили її скасувати.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 05 березня 2015 року у задоволені позовних вимог відмовлено повністю.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем правомірно накладено штраф на позивача у подвійному розмірі 1360 грн., відповідно до вимог ст.89 Закону України від 21.04.1999 №606-ХІV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-ХІV), оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не виконало рішення суду у встановлений вдруге державним виконавцем строк.

Позивач не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 05 березня 2015 року як таку, що прийнято з порушенням норм матеріального права, та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано доводами, аналогічними позовній заяві.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами п.2 ч. ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанцій встановлено, що 04.08.2014 р. Державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа про справі № 2-а-392/14, виданого Солом`янським районним судом м. Києва, яким зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві продовжити виплату належної ОСОБА_3 пенсії в розмірі 37456,28 грн., що був встановлений з 01.02.2008 р. на виконання постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 24.02.2006 р. у справі № 2-а-22-1/06 згідно перерахунку від 09.09.2008 р., та проводити виплату недонарахованої пенсії з 01.02.2014 р.

15.08.2014 р. листом за № 18517/12 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило підрозділ примусового виконання рішень Головного управління юстиції у м. Києві, що вони звернулися до суду із заявою про роз'яснення судового рішення в частині його виконання.(а.с.6)

20.08.2014 р. до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві направлено вимогу, якою зобов'язано боржника виконати рішення суду в строк до 28.08.2014 р.

Тоді, 28.08.2014 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно направлено до відповідача лист № 19128/12 з повідомленням про звернення до Солом`янського районного суду м. Києва із заявою про роз'яснення судового рішення в частині його виконання.(а.с.7)

Проте, незважаючи на зазначені повідомлення, державним виконавцем 04.09.2014 р. винесено постанову про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України у м.Києві штрафу в розмірі 680 грн. та встановлено новий строк виконання рішення суду до 10.09.2014 р.

14.10.2014 р. державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві в сумі 1360 грн., оскільки рішення знов залишилось не виконаним. (а.с.11)

Вищенаведені обставини, встановлені судом першої інстанції, перевірені, знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді справи.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" (ст. 257 КАС України).

Згідно зі ст. 1 Закону України від 21.04.1999 №606-ХІV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-ХІV) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Основною функцією державної виконавчої служби є задоволення вимог виконавчого документа, забезпечення дотримання при цьому прав та законних інтересів громадян та юридичних осіб, сприяння їм у реалізації своїх процесуальних прав.

Статтею 17 Закону №606-ХІV передбачено, що ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Пунктом 1 статті 31 Закону №606-ХІV встановлено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до положень частини 1 статті 27 Закону №606-ХІV, у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Частиною 1 статті 75 Закону №606-ХІV передбачено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно ч.2 вказаної статті, у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Згідно із частиною 1 статті 89 Закону №606-ХІV, у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Частиною 2 ст.89 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець накладає на нього штраф у подвійному розмірі.

Пунктами 1, 2 статті 36 Закону №606-ХІV передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Питання про відстрочку або розстрочку виконання, встановлення чи зміну способу і порядку виконання розглядається судом у встановлений законом строк.

Згідно п. 4. ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяви про роз'яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає обґрунтованим посилання позивача на те, що постанову адміністративного суду ним не виконано в зазначений строк з поважних причин, оскільки, як передбачено ч.1 ст.36 Закону №606-ХІV, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Тобто, позивач як боржник у виконавчому провадженні, скористався вищевказаним правом, вчинив залежні від нього дії для виконання рішення суду та дотримання вимог закону щодо його виконання - звернувся до суду із заявою про роз'яснення судового рішення в частині його виконання.

Крім того, апелянтом надано докази про виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05 червня 2014 року по справі № 2-а-392/14 на час розгляду даної справи в повному обсязі, а саме копії розрахунків пенсії (а.с.80-81) та копію платіжного доручення від 30.01.2015 року № 2880.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуваною постановою відповідачем неправомірно накладено штраф на позивача відповідно до вимог ст.89 Закону №606-ХІV.

Стаття 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Колегія суддів вважає, що позивачем доведено обґрунтованість позовних вимог, тому вони підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 202, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 05 березня 2015 року, задовольнити.

Постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 05 березня 2015 року у адміністративній справі № 760/23462/14-а за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про скасування постанови по накладення штрафу, скасувати.

Позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про скасування постанови по накладення штрафу, задовольнити.

Скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Новак Г.М. за ВП № 44252839 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві в розмірі 1360,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

М.І. Кобаль

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Епель О.В.

Кобаль М.І.