Справа № 466/2982/14-а
Суддя: Баєва О. І.
Дата ухвалення: 2015-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/2982/14-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 р. Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого - судді Баєвої О.І.

при секретарі Лелик О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання акта протиправним та його скасування, -

в с т а н о в и в :

14 травня 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати протиправним та скасувати розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 01.10.2013 року № 524 «Про звільнення самочинно приєднаної частини приміщення сміттєзбірника та приведення реконструйованого балкону до розмірів визначених технічним паспортом на квартиру».

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 01.10.2013 року відповідачем Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради видано розпорядження № 524 «Про звільнення самочинно приєднаної частини приміщення сміттєзбірника та приведення реконструйованого балкону до розмірів визначених технічним паспортом на квартиру», згідно з яким зобов'язано ОСОБА_1 у місячний строк з дня отримання розпорядження звільнити самочинно приєднану частину приміщення сміттєзбірника пл. 7,6 кв. м. до квартири АДРЕСА_1, закласти влаштований дверний проріз з приміщення коридору квартири АДРЕСА_1, відновити дверний проріз зі сторони входу до приміщення сміттєзбірника у зв'язку з порушенням п. 5.12 ДБН В.2.2-15- 2005 «Житлові будинки. Основні положення»; самочинно реконструйований балкон привести до розмірів балкону визначених технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_1 від 06.06.1996 р. у зв'язку з порушенням п. 8.14 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт».

Зазначене розпорядження не було прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, було винесене необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, недобросовісно, нерозсудливо, непропорційно, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для моїх прав, свобод та інтересів і цілями, на досягнення яких спрямоване вказане рішення, без урахування мого права на участь у процесі прийняття рішення. Наведені у розпорядженні Шевченківської районної адміністрації ЛМР від 01.10.2013 № 524 та висновку міжвідомчої комісії при районній адміністрації (протокол №27 п. 10 від 24.09.2013), покладеному в основу розпорядження, доводи відповідача вважає необґрунтованими, безпідставними, неспроможними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, не обґрунтовуються належними й допустимими доказами. Підстав для висновків, до яких прийшов відповідач, не вбачається. При винесенні Шевченківською районною адміністрацією ЛМР оскаржуваного розпорядження від 01.10.2013 № 524 не були враховані в повній мірі у сукупності всі істотні для даної справи обставини, а тому таке розпорядження є передчасним і неправомірним, відтак, підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю, давши пояснення такі ж як викладені в тексті позовної заяви. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просить у задоволенні позову відмовити та поступило клопотання про розгляд справи у їх відсутності у зв'язку із зайнятістю у іншому судовому засіданні, а тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В судовому засіданні встановлено, що Шевченківська районна адміністрація, розглянувши лист ЛКП «Тополя-406» та подані документи по факту самочинно приєднаної частини приміщення сміттєзбірника та реконструйованого балкону встановила , що власник квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 самочинно приєднав частину приміщення сміттєзбірника пл.7,6 кв. м. та здійснив реконструкцію балкону шляхом розширення.

Висновком міжвідомчої комісії /прот.№27 п.1О від 24.09.2013р./ визнано, що самочинно приєднану частину приміщення сміттєзбірника пл.7,6 кв. м. до квартири АДРЕСА_2 необхідно звільнити; влаштований дверний проріз з приміщення коридору квартири №38 закласти та відновити дверний проріз зі-сторони входу до приміщення сміттєзбірника у зв'язку з порушенням п.5.12 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні Положення». Самочинно реконструйований балкон привести до розмірів балкону визначених технічним паспортом на квартиру від 06.06.1996р. .у зв'язку з порушенням п.8.14 ДБН В.3.2-2- 2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт». Дані обставини покладені в основу оскаржуваного розпорядження Шевченківської райадміністрації.

В силу ст. 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», Додатку Б до Державних будівельних норм України [ДБН] В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення» (в редакції Зміни № 1), сміттєзбірні камери (сміттєкамери) можуть належати до допоміжних приміщень багатоквартирного будинку. При цьому, ст. 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», «Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, Додатком Б до ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення» встановлено, що допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку є приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку.

Відповідно до висновків спеціалізованої ліцензованої проектної організації - «Технічних висновків за результатами обстеження квартири АДРЕСА_1 - 2004» п/п ОСОБА_3 1.1., станом на 2004 р. сміттєпровід знаходився «у ветхому стані» та був «виведений з експлуатації». Експерт зазначив, що «влаштування нового дверного прорізу та замурування існуючого в приміщення сміттєпроводу при його приєднанні до квартири не погіршить технічного стану будинку, не порушить цілісності конструкцій та відповідає вимогам чинних будівельних норм». При цьому експертом вказано на пропозиції щодо приєднання сміттєпроводу: «влаштувати перемичку над дверним прорізом з двох прокатних швелерів №8. Відділити приміщення від сходової клітки мурованою стіною товщиною 250 мм. Виконати кладку з цегли М75 на розчині М50. Забетонувати отвори в перекриттях дрібнозернистим бетоном класу В15».

П. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Рішенням Конституційного Суду України від 28.09.2000 року № 10-рп/2000 у справі № 1-37/2000 за конституційним поданням 45 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (справа про приватизацію державного житлового фонду) встановлено, що не підлягають приватизації квартири (будинки), які перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей). В силу ст. 7 («Виключення з житлового фонду жилих будинків і жилих приміщень») ЖК України, непридатні для проживання жилі будинки і жилі приміщення переобладнуються для використання в інших цілях або такі будинки зносяться за рішенням виконавчого комітету обласної, міської (міста республіканського підпорядкування) Ради народних депутатів. Згідно ст. 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», нежиле приміщення - приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним об'єктом цивільно-правових відносин.

Відповідно до висновків спеціалізованої ліцензованої проектної організації - «Технічних висновків за результатами обстеження квартири АДРЕСА_1 - 2014» п/п ОСОБА_3, після приєднання частини приміщення сміттєзбірника станом на 2014 р. експертом встановлено, що влаштування нового дверного прорізу та замурування існуючого в приміщення сміттєпроводу не погіршило технічного стану будинку, не порушило цілісності конструкцій та відповідає вимогам чинних будівельних норм.

Станом на 2014 рік після здійснення реконструкції балкону експертом було встановлено, що технічний стан конструкцій балкону нормальний, вони відповідають вимогам чинних будівельних норм щодо міцності та стійкості.

З метою усунення пошкоджень, на виконання ремонту балкону та сміттєзбірника, їх виведення із відповідно аварійного та ветхого стану, були виконані будівельно-монтажні роботи по реконструкції балкону (ремонт та посилення плити балкону шляхом нарощення; заміна огородження), влаштуванні нового дверного прорізу та замуруванні існуючого в приміщення площею 8,60 кв. м., позначене у поверховому плані літ. «XIV», приєднанні (об'єднанні) частини зазначеного нежитлового приміщення до квартири АДРЕСА_1. Із вищевикладених висновків експерта вбачається, що невжиття зазначених заходів спричинило би аварійну ситуацію руйнування конструктивних елементів будинку, пошкодження чи руйнування моєї квартири, а відтак завдання майнової шкоди мешканцям квартири, несприятливі наслідки для прав, свобод та інтересів сім'ї позивача.

Реконструкція квартири АДРЕСА_1, внаслідок якої було збільшено її загальну площу та будівельний об'єм, відбулася за рахунок розширення балкону, позначеного на технічному паспорті літ. «6» та приєднання до квартири приміщення площею 8,60 кв. м., позначеного у поверховому плані літ. «XIV».

У зазначеній квартирі ОСОБА_1, проживає разом із дружиною, ОСОБА_4, старшою донькою - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та малолітньою молодшою дочкою - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 При цьому, до здійснення реконструкції квартири включала лише одну житлову кімнату площею 17,4 кв.м. Відтак, згідно з Постановою виконкому Львівської обласної Ради народних депутатів і президії Львівської обласної ради профспілок № 24 від 07.01.1985 року «Про порядок обліку і надання житлової площі у Львівській області», сім'я позивача потребувала покращення житлових умов.

Як про те зазначено у п. 13 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», вирішуючи позови про знесення самовільно збудованих (прибудованих, надбудованих) балконів, мансард, горищ тощо у багатоповерхових багатоквартирних будинках, суди повинні враховувати, що положення статті 376 ЦК до цих правовідносин не застосовуються. Відповідно до п. 7 зазначеної Постанови «про правовий режим самочинного будівництва», правовідносини щодо самочинно переобладнаних квартир в багатоквартирних будинках різних житлових фондів врегульовано статтею 383 ЦК та відповідними нормами Житлового кодексу України щодо власників квартир. Згідно з ч. 2 ст. 383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Ч. 4 ст. 357 ЦК України встановлено, що співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив.

У відповідності до висновків експерта («Технічні висновки за результатами обстеження квартири АДРЕСА_1 - 2014»), балкон відповідає всім вимогам чинних будівельних норм щодо міцності та стійкості; влаштування нового дверного прорізу та замурування існуючого в приміщення сміттєпроводу не погіршило технічного стану будинку, не порушило цілісності конструкцій та відповідає вимогам чинних будівельних норм.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відтак, згідно із ч. З ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є підставними та підлягають до задоволення.

Враховуючи ст.ст. 2, 6, 71 КАС України, ст. 376 ЦК України, постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.12 р. «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України» за № 6.

Керуючись ст.ст. 11, 99, 159, 160 , 161 КАС України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", суд , -

п о с т а н о в и в :

позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 01.10.2013 року № 524 «Про звільнення самочинно приєднаної частини приміщення сміттєзбірника та приведення реконструйованого балкону до розмірів визначених технічним паспортом на квартиру».

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом 10-ти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя О.І.Баєва

Суддя О. І. Баєва