Справа № 2а-0770/2105/12
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року Справа № 876/4763/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Костів М.В.

судді Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.12.2012р. по справі № 2а/0770/2105/12 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Закарпатської області про визнання вимоги незаконною та її скасування,

В С Т А Н О В И В:

20.06.2012 року позивач звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі Закарпатської області, в якому просив встановити відсутність повноважень у суб'єкта владних повноважень управління ПФУ в Виноградівському районі складати вимогу №516 від 05.05.2012 року, визнання вимоги незаконною та її скасування. Позов обгрунтовує тим, що управлінням Пенсійного фонду України в Виноградівському районі на підставі абз.1 п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» складено письмову вимогу про сплату боргу №516 від 05.05.12 року, відповідно до якої ОСОБА_1 необхідно було сплатити недоїмку зі страхових внесків, фінансових санкцій (штрафів) та пені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 2978,31 грн. Разом з тим, позивач вважає вищевказану Вимогу незаконною та такою, що винесена з порушеннями норм чинного законодавства, так як позивачем до управління ПФУ в Виноградівському районі заява про доплату мінімального страхового внеску згідно з додатком 28 до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не подавалась, тому розрахунок «недоїмки» був проведений передчасно, а Вимога про сплату боргу №516 від 05.05.2011 року є незаконною.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.12.2012 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись із викладеними у вищевказаній постанові суду першої інстанції висновками, позивач подав апеляційну скаргу і просить скасувати постанову суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм діючого законодавства, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи. Просить прийняти нову постанову, якою задоволити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач зареєстрована Виноградівською районною державною адміністрацією Закарпатської області 20.02.2003 року, про що видано свідоцтво про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, проживає за адресою; АДРЕСА_1, код НОМЕР_1. Позивач з 04.07.2003 року є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що підтверджується повідомленням про взяття на облік платника єдиного внеску. Разом з тим, 05.05.2012 року УПФУ в Виноградівському районі був складений акт №516 з якого вбачається, що ОСОБА_1 за період з січня 2011 по вересень 2011 року не сплатила єдиний внесок, який нарахований за дані базові звітні періоди до Управління пенсійного фонду України в Виноградівському районі, у зв'язку з чим за нею рахується заборгованість зі сплати єдиного внеску у розмірі 2978,31 грн.

Відповідно до п.11 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» для платників єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначених п.4 ст.4 цього Закону (а саме фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності) встановлюється ставки єдиного соціального внеску відповідно до класів професійного ризику виробництва, у розмірі 34,7 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного п.3 ч.1 ст.7 цього Закону на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе та членів сім'ї, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу.

Відповідно до п.2 розділу 8 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №2464, з дня набрання чинності цим Законом суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали спрощену систему оподаткування відповідно до Указу Президента України від 3 липня 1998 року N 727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва", розділу IV Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року N 13-92 "Про прибутковий податок з громадян" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 10, ст. 77), нараховують, обчислюють та сплачують єдиний внесок відповідно до цього Закону.

Відповідно п.8 ст.9 Закону України №2464 та п. 4.3.6 Постанови Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження інструкції про порядок обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №21-5 від 27.09.2010 року, платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

Відповідно до п.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти робочих днів, з дня надходження вимоги про сплату недоїмки, сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Згідно Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст.ст. 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986- 1990 роках у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач діяв у межах своєї компетенції та відповідно до норм діючого законодавства, що ним доведено у межах даної адміністративної справи належними та допустимими доказами, а відтак вимоги апеляційної скарги є необґрунтованими та у їх задоволенні слід відмовити повністю.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.12.2012р. по справі № 2а/0770/2105/12 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після отримання її копій особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Запотічний І.І.

Костів М.В.