Справа № 808/2055/15
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

29 квітня 2015 року (15 год. 40 хв.) Справа № 808/2055/15 Провадження № м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Киселя Р.В.,

при секретарі судового засідання Мащенко Д.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за Державної податкової інспекції у Запорізькому районі Головного управління ДФС у Запорізькій області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

10.04.2015 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державної податкової інспекції у Запорізькому районі Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - позивач) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому позивач просить: стягнути з відповідача в рахунок погашення заборгованості перед бюджетом борг по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 1811,88 грн.

Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що відповідач має податковий борг перед бюджетом з податку на доходи фізичних осіб - 1811,88 грн. Борг виник внаслідок нарахування відповідачу штрафних санкцій за наслідками проведеної камеральної перевірки, а також внаслідок несплати сум грошових зобов'язань, які були самостійно визначені у декларації за 2013 рік від 10.02.2014 № та декларації за 2014 рік від 29.01.2015 №.

Ухвалою від 14.04.2015 провадження у справі було відкрите, судове засідання призначене на 29.04.2015.

29.04.2015 від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. До зазначеного клопотання позивачем було додано довідку відповідно до якої станом на 29.04.2015 заборгованість відповідача з податку на доходи фізичних осіб складає 1811,88 грн.

У судове засідання 29.04.2015 відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не прибув.

Поштове відправлення, яке містило ухвалу про відкриття провадження у справі та повістку про виклик до суду, яка надсилались на адресу відповідача, повернулись до суду без вручення адресату із позначкою пошти «відмова від отримання».

Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відтак, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

За змістом ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін на підставі наявних у справі матеріалів.

Враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд керуючись ч. 1 ст. 41 КАС України не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши матеріали і з'ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Державна реєстрація відповідача була проведена 21.02.2000, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Як вбачається з матеріалів справи, податковий борг відповідача виник у зв'язку з поданням відповідачем декларації:

- від 10.02.2014 № про майновий стан і доходи за 2013 рік, відповідно до якої відповідачем самостійно було визначено розмір квартальних авансових платежів з податку, що підлягає сплаті до бюджету у наступному за звітним році у розмірі 633,31 грн.;

- від 29.01.2015 № про майновий стан і доходи за 2014 рік, відповідно до якої відповідачем самостійно було визначено розмір квартальних авансових платежів з податку, що підлягає сплаті до бюджету у наступному за звітним році у розмірі 566,48 грн.

Крім того, позивачем, на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75 ПК України, проведена камеральна перевірка за звітний період 18.03.2013, 26.06.2013 своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування, за результатами якої складено акт перевірки від 23.09.2014 №259/1711/НОМЕР_1 (далі - Акт перевірки).

Згідно Акту перевірки позивачем було встановлено порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб.

На підставі Акту перевірки позивачем було складено податкове повідомлення-рішення від 23.09.2014 №, яким відповідачу було визначено грошове зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 138,95 грн. та податкове повідомлення-рішення від 23.09.2014 №, яким відповідачу було визначено грошове зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 500,56 грн. Зазначені податкові повідомлення-рішення були отримані відповідачем 15.10.2014.

За несвоєчасну сплату грошових зобов'язань позивачу була нарахована пеня у розмірі 48,57 грн.

Судом встановлено, що за відповідачем рахувалась переплата у розмірі 44,21 грн.

Таким чином, згідно даних облікової картки та довідки про заборгованість загальна сума заборгованості відповідача по податку з доходів фізичних осіб складає 633,31 грн. - 44,21 грн. + 138,95 грн. + 500,56 грн. + 566,48 грн. + 48,57 грн. = 1843,66 грн.

Вищезазначена сума грошових зобов'язань відповідачем не сплачена.

У зв'язку з несплатою самостійно визначених податкових зобов'язань 16.10.2014 позивачем була сформована податкова вимога №127-11, яка визначала суму податкового боргу відповідача за узгодженим грошовим зобов'язанням у розмірі 589,10 грн. Вказана податкова вимога була направлена на адресу відповідача, проте повернулася до позивача із позначкою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Згідно п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу, платник податку зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У зазначені строки нараховані податкові зобов'язання не сплачено, тому згідно п.п. 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України, це є податковим боргом; податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно пп. 14.1.137 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п.п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За правилами п.п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

На виконання зазначеної норми права, у зв'язку з непогашенням відповідачем податкового боргу, податківцями була направлена в його адресу податкова вимога від 16.10.2014 №127-11, сума грошового зобов'язання визначена у розмірі 589,10 грн. Вказана податкова вимога була направлена на адресу відповідача, але повернулася до позивача із позначкою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Пунктом 60.1 статті 60 Податкового кодексу України визначені обставини за наявності яких податкова вимога вважається відкликаною.

Оскільки відповідач не надав заперечень проти вимог заявленого позову, то у суду відсутні підстави вважати податкову вимогу від 16.10.2014 №127-11 відкликаною. Крім того, наданою заявником обліковою карткою відповідача підтверджується, що податковий борг з моменту направлення вказаних податкових вимог збільшився, але податковий борг повністю не погашений. Відтак, податкова вимога позивача 16.10.2014 №127-11 є чинною.

Згідно із п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Судом встановлено, що позивачем, у зв'язку із затримкою сплати грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб було складено податкове повідомлення-рішення від 23.09.2014 № та №, якими відповідачу було визначено грошове зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 138,95 грн. та 500,56 грн.

Відповідно до п. 41.5 ст. 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Пунктами 95.1 - 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до пп. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Відповідач не надав суду будь-яких доказів на спростування вимог позивача, тому, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 71 КАС України, суд доходить висновку про наявність необхідної сукупності обставин, які дають підставу для висновку щодо правомірності заявленого позову.

Суд зазначає, що згідно даних облікової картки відповідача загальна сума заборгованості відповідача з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичною особою за результатами річного декларування складає 1843,66 грн., проте позивачем до стягнення було заявлено суму заборгованості у розмірі 1811,88 грн.

Судом встановлено, що на даний час податкова заборгованість не сплачена, а отже сума заборгованості заявлена позивачем до стягнення у розмірі 1811,88 грн. має бути стягнута з відповідача на користь позивача.

З наведених підстав суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Запорізькому районі Головного управління ДФС у Запорізькій області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичною особою за результатами річного декларування, в сумі 1811,88 грн. (одна тисяча вісімсот одинадцять гривень 88 коп.) на р/р 0124, одержувач - Місцевий бюджет Кушугумської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області, код платежу 18050400, код отримувача - 38025393, банк - ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль