Справа № 311/583/15-а
Суддя: Степаненко Ю. А.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/311/4/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.2015 року м.Василівка

Василівський районний суд Запорізької області

у складі головуючого - судді: Степаненко Ю.А.

при секретареві Шак О.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Мандичева О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Василвка адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області, третя особа: Управління Державної казначейської служби України у Василівському районі Запорізької області, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

У позовній заяві, яка була уточнена неодноразово в ході судового розгляду справи, ОСОБА_1 зазначає, що він перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС II категорії, що підтверджується посвідченням серія-НОМЕР_1.

У лютому 2012 року він звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області з заявою та доданими до неї документами, щодо призначення йому пенсії за віком, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії-2. Строк подання документів - 13 березня 2012 року.

Рішенням комісії УПФУ у Василівському районі Запорізької області від 27.08.2012 року №4/308 в задоволенні його заяви було відмовлено.

Відповідачем 18.05.2012 року разом із заявою про призначення пенсії було прийнято довідку ф. 122 про період його роботи в зоні відчуження Чорнобильської АЕС - 9 травня та 8-9 липня 1986 року, видану автобазою № 2 будівельно-монтажного тресту № 1 Міністерства будівництва України.

Наявність даного факту також було підтверджено довідкою № 18, виданою 15.05.1998 ЗАТ "Автобаза № 2", з якої вбачається, що дійсно, позивач був відряджений на ліквідацію наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - 9 травня і 8-9 липня 1986 року. 9 травня 1986 року - з 08.00 до 18.00 годині він знаходився в м. Чорнобиль Київської області, а 8-9 липня 1986 року - з 08.00 год. 08.07.1986 року до 17.00 год. 09.07.1986 року знаходився в селі Дитятки Чорнобильського району Київської області.

Що стосується обставин видачі довідки за ф. 122 "Автобазою №2", то позивач звертає увагу на ту обставину, що її фактична видача відбулася 22.10.1992 року, тобто, вже після ліквідації автобази № 3 у 1987 році та створення на її базі автобази №2 органом, який, відповідно до закону, мав на це право, а саме - Міністерство будівництва УРСР.

На запит суду директором ПРАТ "Автобаза № 2" повідомлено, що ПРАТ "Автобаза № 2" не є правонаступником Київської автобази № 3 Київського виробничого обласного

об'єднання автомобільного транспорту Головкиївоблбуду Мінбуду УРСР, оскільки створення підприємства, на базі якого в подальшому діє ПРАТ "Автобаза № 2", було здійснено на підставі поділу майна і передачі його в підпорядкування іншому відомству - ізКиївського виробничого обласного об'єднання автомобільного транспорту Головкиївоблбуду Мінбуду УРСР до ордену Леніна будівельно-монтажного тресту Мінбуду УРСР, при цьому, до відповіді було надано накази Мінбуду УРСР № 387, 375, 173 та копію довідки ВАТ "Транскоп".

У відповідності до наказу Міністерства будівництва УРСР № 387 від 03 серпня 1987 року, було передано на баланс ордена Леніна будівельно-монтажного тресту №1 зі складу Київського обласного виробничого об'єднання автомобільного транспорту Головкиївоблбуду Міністерства будівництва УРСР частину рухомого складу, розрахунковий рахунок, територію та виробничі приміщення колишньої автобази №3.

На підставі наказу № 375 ордену Леніна будівельно-монтажного тресту № '1 від 11 серпня 1987 року на базі прийнятого від Головкиївоблбуду Міністерства будівництва УРСР зазначеного майно у наказі №387, створено автобазу №2 будівельно-монтажного тресту №1 Міністерства будівництва УРСР. Від 04 серпня 1987 року наказом №173-к по ордену Леніна будівельно- монтажному тресту № 1 Міністерства будівництва УРСР, директором автобази № 2 призначений ОСОБА_2 по переведенню із автобази № 3 Київського виробничого обласного об'єднання автомобільного транспорту Міністерства будівництва УРСР.

Таким чином, за рахунок поділу рухомого і нерухомого майна, узгодження між державними відомствами Міністерства будівництва УРСР розподільчих балансів відповідно до зищезазначених наказів та передачі майна автобазі № 2, відбулася передача їх прав та зобов'язань.

Колишня Київська автобаза №3 та утворена на її базі Київська автобаза № 2, були підпорядковані Міністерству будівництва УРСР, тому, відповідач повинен був звертатися саме до правонаступників даного державного органу.

На підставі вищевикладеного, позивач вважає, що тільки автобаза №2 ордена Леніна будівельно-монтажного тресту №1 Міністерства будівництва УРСР мала законне право надати довідку про його перебування у місцях радіоактивного забруднення.

У матеріалах справи міститься лист Державної адміністрації автомобільного транспорту від 13.08.2012 року на запит відповідача, відповідно до якого, у списках, наданих Міністерству транспорту України Київським міським територіально-виробничим об'єднанням автомобільного транспорту, за 1986-1988 роки відсутнє прізвище ОСОБА_1 Однак, підприємства, на яких працював позивач, не мали будь-якого відношення ані до Державної адміністрації автомобільного транспорту, ані до Міністерства транспорту України Київського міського територіально-виробничого об'єднання автомобільного транспорту.

Крім того, позивач зазначає, що за наданою довідкою за ф.4-ОПП, свідоцтвом про держреєстрацію, випискою з держреєстру, позивач, як СПД, взятий на облік до Василівської МДПІ 26.10.1999 року. Він перебував на спрощеній системі оподаткування, найманої праці не використовував, сплачував єдиний податок. Спрощена система оподаткування запроваджена в Україні з 1998 року на підставі Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" від 3 липня 1998 року N 727, який набрав чинності відповідно до п.4 розділу XV (прикінцеві положення) Конституції України. На підставі вищевказаного Указу, суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа, сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.

Відділення Державного казначейства України наступного дня після надходження коштів перераховують суми єдиного податку у таких розмірах: до місцевого бюджету - 43 відсотки; до Пенсійного фонду України - 42 відсотки; на обов'язкове соціальне страхування - 15 відсотків.

Суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником таких видів податків і зборів (обов'язкових платежів): в тому числі, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 24.04.2000 року №697 Правила доповнено пунктом 7.1 де зазначено, що суб'єктам підприємницької діяльності-фізичним особам, які обрали спрощену систему оподаткування, зараховується до загального трудового стажу весь період сплати ними єдиного податку, фіксованого сільськогосподарського податку, здійснення підприємницької та виробничої діяльності на підставі придбання спеціального торгового патенту.

Таким чином, сама по собі реєстрація позивача в органі Пенсійного фонду України не є обов'язковою, оскільки збір на обов'язкове державне пенсійне страхування включається до складу єдиного податку або фіксованого податку.

Позивачем у заяві до Василівського районного УПФУ від 12.04.2012 року було надано відповідачу довідки з ДПІ Василівського району про сплату єдиного та фіксованого податку за період з 01.01.2000 року по 31.12.2009 рік. Дані довідки містили відомості про сплату позивачем щомісячних обов'язкових платежів та їх розмір.

Крім того, згідно наданої позивачем довідки Токмацької ОДПІ Запорізької області № 293 8/л від 17.09.2012 року, зазначається про всі періоди перебування позивача на тій чи іншій системі оподаткування, з указаниям сплати єдиного або фіксованого податку.

Крім того, у судовому засіданні ним були надані довідки Василівського відділення Токмацької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області від 05.03.2015 року та від 17.03.2015 року з указаниям системи оподаткування та сплати податку з 01.11.1999 року по 31.12.2009 рік.

З 01.07.2010 року по 30.09.2011рік, відповідно до довідок Василівського відділення Токмацької ОДПІ від 06.02.2013 р., №667/Л/17-15, та від 06.02.2013 р., №668/203 підтверджується його перебування на спрощеній системі оподаткування та сплата єдиного податку. За цей період єдиний соціальний внесок ним сплачений відповідно до мінімальної ставки, відповідно до Закону України №2464-17.

До справи ним надані копії торгового патенту та свідоцтв про сплату єдиного податку за 2003, 2005-2006, 2011 роки та довідку Управління Державної казначейської служби України у Василівському районі Запорізької області від 19.11.2013 р. №02-13/1806-2719 на підтвердження відрахувань з єдиного та фіксованого податку підприємців до ПФУ за період з 01.01.2000 року по 01.01.2011 року.

Тому, у відповідача не було підстав вважати, що період часу, на протязі якого позивачем з 01.11.1999 року по 01.10.2011рік велась трудова діяльність і належним чином, відповідно до законодавства, сплачувались внески до ПФУ, не зараховувати до страхового стажу.

Беручи до уваги викладене, позивач вважає, що відповідач своїми діями порушив його права на гарантовану державою підтримку і належний соціальний захист.

Враховуючи викладене, позивач просить суд:

- визнати дії УПФУ у Василівському районі Запорізької області - протиправними;

- поновити йому строк оскарження рішення комісії ПФ Василівського району від 27.08.2012 року №4/308;

- скасувати рішення комісії ПФ Василівського району від 27.08.2012р., №4/308;

- зобов'язати УПФУ у Василівському районі Запорізької області визнати відповідність довідки ф.122, виданої Автобазою №2 від 29.10.1992 року;

- зобов'язати УПФУ у Василівському районі Запорізької області зарахувати йому трудовий стаж роботи відповідно трудової книжки та підприємницьку діяльність з 01.11.1999 року по 01.01.2004 рік повністю, а з 01.01.2004 року по 01.07.2010 рік - пропорційно відрахувань з фіксованого та єдиного податку, що становить-42% від ставки податку сплачених ним, які відчислялись до ПФ через ДКУ у Василівському районі з єдиного та фіксованого податку, до мінімального внеску на загальнообов'язкове пенсійне страхування, з 01.07.2010 року по 01.10.2011 року - повністю;

- зобов'язати УПФУ Василівського району Запорізької області призначити йому пенсію по досягненню ним п'ятдесяти років з 14.03.2012 р. та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС категорії-2 у травні та червні 1986 р., зробити перерахунок та виплатити йому пенсію з урахуванням додаткової пенсії, відповідно до ст.51 Закону №796-12 та перерахунку.

В судовому засіданні позивач підтримав свої уточнені позовні вимоги з підстав, викладених в уточненому позові, просить суд їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача в особі Мандичева О.Г. заперечує проти позову у повному обсязі, підтримав надані суду письмові заперечення.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, але начальник Управління Державної казначейської служби України у Василівському районі Запорізької області надав заяву, з проханням розглядати справу у відсутності представника Управління.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Ч.2 цієї статті встановлює, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з вимогами ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, 2-ї категорії, що підтверджується посвідченням серії-НОМЕР_1, копія якого є у справі. Цей факт не оспорюється в судовому засіданні й іншими учасниками процесу.

Відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років.

Відповідно до п. 37 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України " 22-1 від 25.11.2005 року,

зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846 зі змінами, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, відстрочку часу її призначення, перерахунок та відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати приймання заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати в трьохмісячний термін з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

18.05.2012 року позивач звернувся до Управління пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області з заявою про призначення і перерахунок пенсії, копія якої є у справі, в якій він просив призначити йому пенсію за віком, як учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, 2-ї категорії. Копія вищевказаної розписки стосовно заяви позивача, є в матеріалах даної справи.

Відповідно до п. 38 цього Порядку, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: а) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; б) здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів; в) перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження. Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі; г) видає пам'ятку пенсіонеру, копія якої зберігається у пенсійній справі.

Таким чином, Управління Пенсійного фонду призначає пенсію коли право на неї документально підтверджено належними документами та відсутні розбіжності в поданих документах.

Відповідно до п. 7 Порядку, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

- документи про місце проживання (реєстрації) особи;

- довідка податкової адміністрації про присвоєння заявнику ідентифікаційного номера;

-документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637. Згідно з п. 1 цього Порядку, основним документом для підтвердження трудового стажу - є трудова книжка.

За період роботи, починаючи з 01.01.2004 року, відділ персоніфікованого обліку органу, що призначає пенсію, додає довідку із бази даних системи персоніфікованого обліку за встановленою формою.

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01.01.2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 1.01.2004 року - даними персоніфікованого обліку за інформацією відділу персоніфікованого обліку відомостей;

- довідка про заробітну плату особи за період страхового стажу до 01.07.2000 року, а починаючи з 01.07.2000 року - індивідуальні відомості про застраховану особу відділом персоніфікованого обліку за встановленою формою; документи, які засвідчують особливий статус особи, у даному випадку, учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 №122.

Основними документами, які визначають право на призначення пільгової пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС - є довідка ф. 122 та посвідчення учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС.

Після досягнення 50-річного віку, 12.04.2012 року позивач звернувся до відповідача із заявою про прийняття документів на призначення йому пільгової пенсії, копія якої є у справі. Листом від 24.04.2012 року, копія якого є у справі, відповідач повідомив позивача про те, що ним направлено запит до м. Києва щодо витребування документів про правонаступництво, реорганізацію чи перейменування автобази № 3 та роз'яснено право на подачу заяви встановлено зразка.

Як зазначено вище, заява встановленого зразка позивачем була подана 18.05.2012 року. Судом встановлено, що до заяви позивач додав наступні документи:копію трудової книжки, копію паспорту, копію коду, копію посвідчення учасника ліквідації, копію довідки форми ф.122, копію військового білету, копію атестату, копію виписки з ЄДРПОУ, довідки ДПІ у Василівському районі про обсяг виручки від реалізації товарів.

Відповідно до записів трудової книжки позивача, копія якої є у справі, 27.06.1983 року позивач прийнятий в Київську автобазу № 3 Київського виробничого тресту автомобільного транспорту Головпромтранспорт слюсарем з ремонту а/м по другому розряду, а 31.10.1983 року його переведено на посаду водія третього класу. 01.09.1987 року ОСОБА_1 було звільнено з вказаного підприємства у зв'язку з переведенням в автобазу № 2 СМТ-1 Мінбуду УРСР.

Згідно довідки № 18, виданої 15.05.1998 року директором ЗАТ "Автобаза № 2", ОСОБА_1 був відряджений на ліквідацію наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 9 травня і 8-9 липня 1986 року. 9 травня 1986 року з 08.00 до 18.00 годині він знаходився в м. Чорнобиль Київської області. 8-9 липня 1986 року з 08.00 год. 08.07.1986 року до 17.00 год. 09.07.1986 року знаходився в селі Дитятки Чорнобильського району Київської області.

При попередній правовій експертизі наданих для призначення пенсії документів Управлінням пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області встановлено, що згідно із записами трудової книжки позивач з 27.06.1983 року по 01.09.1987 року працював в Київській автобазі № 3 Київського виробничого тресту автомобільного Головпромтранспорту, а довідку ф.122 про період роботи в зоні відчуження Чорнобильської АЕС 9 травня та 8-9 липня 1986 року видано автобазою № 2 будівельно-монтажного тресту Міністерства будівництва. Крім того, довідка, яка була надана позивачем, не відповідала встановленому зразку, затвердженому Постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях № 122 від 09.03.1988 року.

При прийманні заяви для призначення пенсії позивач був поінформований про невідповідність записів у його трудовій книжці та довідок, які визначають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Також у розписці-повідомленні, копія якої є у справі, зазначено, що необхідні документи повинні надані до 18.08.2012 року. Цей факт не заперечується позивачем.

Для надання практичної допомоги у витребуванні необхідних довідок Управлінням пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області неодноразово надсилались запити до різних установ, копії яких є у справі, на які було отримано відповіді, копії яких також є у справі.

Постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях № 122 від 09.03.1988 року "Про затвердження форми стандартної довідки про роботу, яка дає право на державну пенсію на пільгових умовах та на пенсію по старості в підвищеному максимальному розмірі у відповідності до Постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 05.06.1986 року №665-195 та Постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 29.12.1987 року №1497-378, затверджено форму Довідки, яка має бути надана, у тому числі, до Управлінням пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області, для призначення пільгової пенсії.

Довідка за № 122 від 29.10.1992 року, копія якої є у справі, була видана позивачеві 29.10.1992 року начальником автобази № 2 будівельно-монтажного тресту № 1 Міністерства будівництва УРСР.

Згідно довідки ПРАТ "Автобаза № 2" від 27.04.2012 року, копія якої є у справі, Автобаза № 2 не є правонаступником Автобази № 3. Підтвердити участь ОСОБА_1 в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та видати довідку ф.122 не має можливості, тому, що в цей період позивач працював в Київській автобази № 3.

На запит суду директором ПРАТ "Автобаза № 2" листом від 16.11.2012 року, який є у справі, повідомлено, що ПРАТ "Автобаза № 2" не є правонаступником Київської автобази № 3 Київського виробничого обласного об'єднання автомобільного транспорту Головкиївоблбуду Мінбуду УРСР, оскільки створення підприємства, на базі якого в подальшому діє ПРАТ "Автобаза № 2", було здійснено на підставі поділу майна і передачі його в підпорядкування іншому відомству - із Київського виробничого обласного об'єднання автомобільного транспорту Головкиївоблбуду Мінбуду УРСР до ордену Леніна будівельно-монтажного тресту №1.

У відповідності до Наказу Міністерства будівництва УРСР № 387 від 03 серпня 1987 року, копія якого є у справі, між вищезазначеними відомствами були узгоджені та складені розподільчі відомості, згідно з якими, частина рухомого складу (автоколони № 1 та 3) була передана автобазі № 2, яка була створена на підставі наказу № 375 ордену Леніна будівельно-монтажного тресту № 1 від 11 серпня 1987 року, копія якого є у справі..

04 серпня 1987 року Наказом № 173-к Ордену Леніна будівельно-монтажному тресту № 1, копія якого є у справі, директором автобази № 2 призначений ОСОБА_2 по переведенню із автобази № 3 Київського виробничого обласного об'єднання автомобільного транспорту.

Як вбачається з довідки, наданої ПРАТ "Автобаза № 2" довідки, 15.07.1987 року на підставі наказу №9 від 02.07.1987 року по СПО "Київоблбуд" Київська автобаза №3 була преобразована в Київське виробниче об'єднання автомобільного транспорту. 01.05.1992 року, відповідно до наказу №37 від 28.04.1992 року по СПО "Київоблбуд" Київське виробниче об'єднання автомобільного транспорту ліквідовано та створена Київська автобаза №3. 01.11.1993 року на підставі наказу №107-к від 01.11.1993 року Київська автобаза №3 була пере найменована в орендне підприємство "Київська автобаза №3". 01.01.1997 року на підставі наказу 3111-к від 28.12.1996 року орендне підприємство "Київська автобаза №3" пере найменована в ВАТ "Транскоп".

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що вищевказані документи містять протиріччя та розбіжності. При цьому, належні та достатні докази на підтвердження того факту, що правонаступництво автобази № 2 будівельно-монтажного тресту № 1 Міністерства будівництва УРСР, начальником якої було видано позивачеві довідку №122 від 29.10.1992 року, яка є предметом даного спору, відносно автобази №3, надано не тільки відповідачеві у 2012 році, а й суду, не було.

Крім того, суду не було надано також докази на підтвердження того факту, де на даний час перебувають документи, які підтверджують (чи спростовують) обставини, викладені в цій довідці, а також в довідці № 18, виданій 15.05.1998 року, та на підставі яких було видано ці довідки ?

Згідно листа Державної адміністрації автомобільного транспорту від 13.08.2012 року, який є у справі, у списках, наданих Міністерству транспорту України Київським міським територіально - виробничим об'єднанням автомобільного транспорту, за 1986-1988 року відсутнє прізвище ОСОБА_1 Разом з тим, суду не надано й докази того, що підприємства, в яких працював позивач, мали якесь відношення до Державної адміністрації автомобільного транспорту

Таким чином, Управління Пенсійного фонду призначає пенсію, коли право на неї документально підтверджено належними доказами та відсутні розбіжності в поданих

документах. Однак, належні та достатні документи, які б усували вищевказані протиріччя та розбіжності Управлінню пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області позивачем надано не було, як і суду під час розгляду даної справи.

Крім того, у відповідності з пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" № 400/97-ВР від 26.06.1997 року, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які не використовують працю найманих працівників, є платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з підпунктом 4.1.4. пункту 4.1. "Інструкції про порядок обчислення і сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, інших платежів, а також обліку їх надходження до Пенсійного фонду України", затвердженої Постановою правління ПФУ від 03.06.1999 року № 4-6 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05.07.1999 року № 436/3729, платники збору, а саме, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, зобов'язані були зареєструватися в органах Пенсійного фонду України в 10-денний термін з дня одержання свідоцтва про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності, для чого, у відповідності до підпункту 4.1.7. Інструкції, для реєстрації в органах Пенсійного фонду подають відповідний пакет документів.

Позивач, як суб'єкт підприємницької діяльності з 25 жовтня 1999 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями документів, в порушення цих норм, вчасно до управління Пенсійного фонду України в Василівському районі не звернувся і не зареєструвався.

Узв'язку з тим, що у 2006 році був запроваджений в дії Єдиний реєстр страхувальників, при звірені з Державним реєстратором та податковою інспекцією, ОСОБА_1 потрапив до бази даних Пенсійного фонду України та був зареєстрований в Управлінні тільки 27 червня 2006 року.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1.3 розділу 1 "Порядку формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу; що використовуються в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України 10.06.2004 № 7-6 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.08.2004 року за № 1000/9599, страхувальники один раз на рік до 1 квітня поточного року подають до територіального органу Пенсійного фонду за місцем реєстрації комплект документів первинної звітності до системи персоніфікованого обліку відомостей про застраховану особу за попередній рік.

В порушення зазначених норм, позивачем звіти по персоніфікованому обліку за 2006 - 2008, 2012 роки не надавались. Для зарахування цього періоду до страхового стажу, позивач, як приватний підприємець, повинен був надати дані по персоніфікованому обліку за червень 2006 - 2008, 2012 роки та мав би право здійснити доплату до мінімального страхового внеску за цей період. Звіти за 2009 - 2011 роки були подані.

Разом з цим, відповідно до статті 12 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 було роз'яснено, що він має право укласти Договір про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та зареєструватися платником страхових внесків на добровільних засадах за період з 01.01.2004 року по червень 2006 року, що ним зроблено не було.

Відповідно до абз.3 пп. "б" п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, кім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку,

або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

За даними відділу персоніфікованого обліку, інформація в базі даних за період з 2000 року по 2008 рік., та за 2012 рік відсутня. Страховий стаж за 2009 - 2011 роки, зарахований позивачеві пропорційно, відповідно до сплачених ним внесків та становить - 1 рік 9 місяців 12 днів, які вже враховані до страхового стажу.

Відповідно до наданих позивачем Управлінню пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області довідок, копії яких є у справі, станом на 27.08.2012 рік страховий стаж позивача налічував - 14 років 1 місяць 29 днів, включаючи період здійснення ним підприємницької діяльності у 2009 році.

При цьому, відповідачем було взято до уваги й довідку від 17.09.2012 року Василівського відділення Токмацької ОДПІ Запорізької області ДПС, копія якої є у справі.

Крім того, судом встановлено згідно документів, які були надані позивачем, що :

з 01.11.1999 року по 31.12.1999 року він знаходився на загальній системі оподаткування та сплачував торговий патент, патент не наданий; з 01.01.2000 року по 30.09.2000 року знаходився на спрощеній системі оподаткування та сплачував єдиний податок, свідоцтво про сплату єдиного податку не надано; з 01.10.2000 року по 30.06.2003 року був платником фіксованого податку та сплачував фіксований патент, надана копія патенту НОМЕР_2 від 30.01.2003 року, терміном дії з 01.02.2003 року по 28.02.2003 року; з 01.07.2003 року по 31.12.2003 року знаходився на спрощеній системі оподаткування та сплачував єдиний податок, надана копія свідоцтва про сплату єдиного податку серія НОМЕР_3 від 26.06.2003 року, терміном дії з 01.07.2003 року по 31.12.2003 року.

З 01.01.2004 року набрав чинності Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV.

У відповідності до статті 24 Закону, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. У разі якщо зазначену доплату не здійснено, до страхового стажу зараховуються періоди, пропорційно сплаченим страховим внескам.

За даними бази даних реєстру застрахованих осіб, інформація за період з 01.07.2000 року по 31.12.2008 рік., з 01.01.2015 по 28.02.2015 рік, відсутня. Страховий стаж за 2009 - 2011 роки, зарахований позивачеві відповідачем пропорційно, відповідно до сплачених внесків та становить 1 рік 9 місяців 17 днів. Але, страховий стаж ОСОБА_1 налічує лише 15 років 4 місяця 29 днів. Зазначене підтверджується довідками, наданими представником відповідача в судовому засіданні 16.04.2015 року.

Вказані обставини свідчать про те, що відповідачем при розгляді звернення позивача про призначення пенсії, крім встановлення невідповідності поданих ним документів, також правомірно встановлено відсутність підстав для нарахування пенсії ОСОБА_1 у зв'язку з відсутністю необхідного страхового стажу для призначення пенсії.

Таким чином, підстави для призначення позивачеві пенсії за віком як учаснику ліквідаці наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в Управління пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області не було, тому, правомірно 27.08.2012 року було прийнято рішення комісією, яке є предметом даного спору, про відмову йому в призначенні пенсії.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Крім того, позивач звернувся до суду з даним позовом-18.09.2012 року, при цьому, не порушивши стоки, передбачені ч.2 ст.99 КАС України, тому, його позовні вимоги щодо поновлення строку оскарження рішення комісії ПФ Василівського району від 27.08.2012 року №4/308, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Судові витрати у справі суд вважає необхідним, відповідно до ст.94 КАС України, віднести за рахунок держави.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Конституцією України, Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 року зі змінами, Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України " 22-1 від 25.11.2005 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846 зі змінами, Інструкцією Інструкцією про порядок обчислення і сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, інших платежів, а також обліку їх надходження до Пенсійного фонду України", затвердженою постановою правління ПФУ від 03.06.1999 року № 4-6 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05.07.1999 року № 436/3729 зі змінами, Порядком формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу; що використовуються в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 10.06.2004 № 7-6 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.08.2004 року за № 1000/9599 зі змінами, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637, Постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях № 122 від 09.03.1988 року "Про затвердження форми стандартної довідки про роботу, яка дає право на державну пенсію на пільгових умовах та на пенсію по старості в підвищеному максимальному розмірі у відповідності до Постанови Ради міністрів СРСР і ВЦСПС від 05.06.1986 року №665-195 та Постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 29.12.1987 року №1497-378, ст.ст. 8, 10, 11, 86, 94, 99-103, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 183-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Василівському районі Запорізької області, третя особа: Управління Державної казначейської служби України у Василівському районі Запорізької області, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,- відмовити.

Судові витрати - віднести за рахунок держави.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Василівський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати проголошення постанови.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Василівського

районного суду

Запорізької області Ю.А. Степаненко