Справа № 826/2613/15
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 травня 2015 року (в порядку письмового провадження) № 826/2613/15

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м.Києва
до Публічного акціонерного товариства Київський завод реактивів, індикаторів та аналітичних препаратів " РІАП"
про стягнення заборгованості
Суддя: Кротюк О.В.

Обставини справи:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі міста Києва (далі - позивач) до Публічного акціонерного товариства Київський завод реактивів, індикаторів та аналітичних препаратів «РІАП» про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсії, призначеної відповідно до інших законодавчих актів у розмірі 4 916, 34 грн. за період з 01.11.2014 по 31.12.2014.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.02.2015 відкрито скорочене провадження. За наслідком надходженням письмових заперечень, судом ухвалено про перехід до розгляду справи за загальними правилами КАС України та призначено судове засідання на 30.03.2015.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України судом ухвалено про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Управлінням Пенсійного фонду України в Оболонському районі міста Києва була проведена перевірка правильності нарахування та відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій науковим працівникам з 01.11.2014 по 31.12.2014 Публічним акціонерним товариством Київський завод реактивів, індикаторів та аналітичних препаратів «РІАП».

Так, позивачем надіслано відповідачу відповідні розрахунки про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про науково і науково-технічну діяльність» і сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів, згідно яких за останнім обліковується заборгованість у розмірі 4 916, 34 грн.

Відповідач проти позову заперечує, обґрунтовуючи це тим, що Публічне акціонерне товариства Київський завод реактивів, індикаторів та аналітичних препаратів «РІАП» ніколи не займалося науковою діяльність, а була суто виробними підприємством. Окрім того, відповідач вказував на те, що довідка №02/895 від 06.11.2002 на ім'я громадянина ОСОБА_1 підприємством не видавалася.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Статтею 24 Закону України від 13.12.1991 № 1977-ХІІ "Про наукову і науково-технічну діяльність" (із змінами та доповненнями, далі - Закон № 1977-ХІІ) встановлено, що держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової роботи, пенсії на рівні, що забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів.

Пенсії науковим (науково-педагогічним) працівникам призначаються в розмірі 60 відсотків від сум заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника, яка визначається відповідно до статті 23 цього Закону та частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та на яку відповідно до законодавства нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (внески).

Перелік посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до цієї статті, затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням положень статей 22-1, 22-2 цього Закону.

Різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується:

- для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів державного бюджету;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

У відповідності до приписів ст. 4 Закону № 1977-ХІІ суб'єктами наукової і науково-технічної діяльності є: вчені, наукові працівники, науково-педагогічні працівники, а також наукові установи, наукові організації, вищі навчальні заклади, громадські організації у науковій та науково-технічній діяльності (далі - громадські наукові організації).

Статтею 1 вказаного закону встановлено, зокрема, що науковий працівник - вчений, який за основним місцем роботи та відповідно до трудового договору (контракту) професійно займається науковою, науково-технічною, науково-організаційною або науково-педагогічною діяльністю та має відповідну кваліфікацію незалежно від наявності наукового ступеня або вченого звання, підтверджену результатами атестації.

Так, позивачем на підставі довідки №02/895 від 06.11.2012 ОСОБА_1 призначено пенсію згідно Закону № 1977-ХІІ. Поряд з цим, позивач при призначенні пенсії користувався копією трудової книжки, листом Міністерства промислової політики України №01/6-1-933 06.09.2002, контрактом №3/178 від 1994 року.

Оцінюючи в сукупності всі документи наявні в матеріалах справи, суд дійшов до висновку про відмову у задоволені адміністративного позову з огляду на наступне.

Згідно рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22.11.2005 р. (що набрало законної сили) у справі за позовом ОСОБА_2 до ВАТ "Київський завод "РІАП", третя особа - Управління пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва, про надання уточнюючої довідки, яким зокрема встановлено, що ДП "Київський завод "РІАП" та ВАТ "Київський завод "Ріап" протягом всього часу існування займалося виключно виробничою діяльністю і в своєму складі наукових підрозділів не мало.

Таким чином, відсутність на підприємстві наукових підрозділів виключає можливість проведення ним (його працівниками) наукових досліджень, та наявності в штаті наукових працівників. Даний факт є преюдиційним та не підлягає доказуванню у порядку ст. ч. 1 ст. 72 КАС України, а вищезазначене рішення є обов'язковим до врахування при розгляді інших справ, зокрема і даної справи № 826/2316/15.

В той же час, слід зауважити, що відповідачем надано акт службового розслідування щодо походження довідки №02/895 від 06.11.2002, за наслідком якого Наказом №22 від 31.10.2014 відкликано вказану довідку. Поряд з цим, в матеріалах справи міститься витяг з кримінального провадження №0004831 щодо повідомлення Публічним акціонерним товариством Київський завод реактивів, індикаторів та аналітичних препаратів «РІАП» 21.06.2014 «щодо можливих неправомірних дій колишнього працівника ПАТ «Київський завод «РІАП» ОСОБА_1, який в 2002 р. надав до ПФУ в Дніпровському районі с. Києва, довідку №02/895 від 06.11.2012 р. з зазначенням в останній неправдивих відомостей (ЖЄО №23358 від 20.06.2014)» Про вказані обставини, відповідачем неодноразово повідомлялося Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському та Оболонському районах міста Києва листами від 03.12.2014 №П/592, від 29.12.2014 №П/624 відповідно.

Окрім того, судом оцінюючи поданий, як позивачем, так і відповідачем контракт від 24.03.1994 №3/178 встановлено наступне.

Розділ 2 вказаного контракту передбачено права та обов'язки сторін. Згідно п.2.2 «керівник зобов'язується забезпечити виконання показників ефективності використання державного майна і прибутку згідно з додатком до контракту, а також: виконання держзамовлення, держконтракту, зобов'язань по кооперативних поставках; дотримання вимог щодо охорони навколишнього природно середовища, вжиття заходів до зменшення техногенного впливу на нього; виконання умов колективного договору;систематичну роботу по підготовці робочих кадрів підвищення кваліфікації керівних працівників і спеціалістів; своєчасно перераховувати кошти у створені Міністерством спеціальні позабюджетні фонди».

З вказаного судом не вбачається, що ОСОБА_1 здійснював наукову діяльність. Поряд з цим, покликання позивача на п. 3 контракту не може бути прийняте до уваги судом, як доказ, що підтверджує виконання останнім наукової роботи. Вказане обумовлено тим, що п. 3.1 вказаного контракту встановлено оплату праці та соціально-побутове забезпечення керівника, зокрема за виконання обов'язків, передбачених цим контрактом.

Вказані обставини в сукупності свідчать, про відсутність доказів того, що у відповідача наявні працівники, які займають наукові посади та займаються науковою (науково-педагогічною) діяльністю під час роботи у вказаному товаристві. Зокрема, такі відомості не підтверджені і відносно ОСОБА_1

Суд вважає за необхідне зазначити, що питання стягнення заборгованості фактичних витрат на виплату та доставку пенсій науковим працівникам, зокрема ОСОБА_1 вирішувалося неодноразово судом в інших адміністративних справа за інший період виникнення заборгованості, рішеннями яких в задоволені адміністративного позову органу пенсійного фонду було відмолено. Зокрема, вказана правова позиції підтверджена ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.12.2014 К/800/33733/14.

Оцінюючи вищевикладене в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному та об'єктивному досліджені доказів, суд дійшов до висновку про відмову у задоволені позовних вимог.

Інші доводи і заперечення сторін не спростовують встановленого вище судом.

Керуючись ст. 9, 71, 159, 163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку і строки, встановлені ст..186 КАС України.

Суддя О.В. Кротюк