Справа № 2а-3293/11/1070
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2015 року м. Київ К/9991/37724/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Карася О.В. (головуючого), Олендера І.Я., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Вишгородському районі Київської області Державної податкової служби на постанову Київського окружного адміністративного суду від 15.11.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2012 у справі № 2а-3293/11/1070

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс"

до Державної податкової інспекції у Вишгородському районі Київської області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2011 року Товариством до суду заявлений позов, з урахуванням уточнень, про скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції від 06.09.2010 № /0 та наступних в часі податкових повідомлень-рішень, прийнятих у порядку адміністративного оскарження через дріб 1, 2, якими позивачеві донараховано суму штрафних (фінансових) санкцій з податку на додану вартість (далі - ПДВ) у розмірі 3 356 843,07 грн. за порушення пп. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість". Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю з боку позивача порушень вимог названого Закону.

Постановою суду першої інстанції, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду, позовні вимоги задоволено, визнано протипраними та скасовані оскаржувані податкові повідомлення - рішення.

Не погодившись із судовими рішеннями, держаний податковий орган подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить зазначені судові рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким Товариству у задоволенні позовних вимог відмовити.

У поданих запереченнях на скаргу позивач просить її відхилити з мотивів необґрунтованості.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді, перевіривши повноту встановлених обставин справи та правильність їх юридичної оцінки судами, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Державною податковою інспекцією проведена позапланова невиїзна документальна перевірка Товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні господарських операцій із ТОВ "Кові-Тос" за період з 01.09.2008 по 31.12.2008, ТОВ "Ком-Трейд" - за період з 01.09.2007 по 30.11.2009, ТОВ "Ревентон" - за період з 01.04.2008 по 31.07.2008.

У ході вказаної перевірки працівниками Державної податкової інспекції крім іншого було встановлено порушення позивачем пп. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7, пп. 7.2.3 п. 7.2 ст. 7, пп. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7, пп. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7, пп. 7.4.5 п. 7.4, п. 11.21, ст. 11 Закону України "Про податок на додану вартість".

Таке порушення полягало у формуванні позивачем податкового кредиту за наслідками операцій із придбання товару та послуг у вказаних конрагентів, які, на думку податкового органу, не спрямовані на реальне настання правових наслідків, а відтак є нікчемними, оскільки під час перевірки Товариством не надано документів, що підтверджують транспортування придбаного товару. Також контролюючий орган вказує на те, що у контрагентів відсутні матеріально - технічні, трудові ресурси для здійснення відповідної господарської діяльності, останні не мають відповідної ліцензії на надання послуг, що були придбані Товариством, та вказані контрагенти зареєстровані на підставних осіб, що встановлено рішенням районного суду у кримінальній справі № 1-119/09.

На підставі цього акта та згідно пп. "б" пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 та пп. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України від 21.12.2000 № 2181-III "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" Державна податкова інспекція прийняла оспорювані податкові повідомлення-рішення.

Розв'язуючи спір та задовольняючи позовні вимоги Товариства, суди у цій справі виходили з того, що:

судовим рішенням у кримінальній справі (Постанова Вишгородського районного суду Київської області від 24.03.2009 у кримінальній справі № 1-119/09, якою притягнуто до кримінальної відповідальності гр. ОСОБА_4, гр. ОСОБА_5 за фіктивне підприємництво, а саме за створення ряду суб'єктів підприємницької діяльності, зокрема, і ТОВ "Кові-Тос", ТОВ "Ком-Трейд" та ТОВ "Ревентон", з метою прикриття незаконної діяльності) не надавалася правова оцінка господарській діяльності позивача за договорами з ТОВ "Кові-Тос", ТОВ "Ком-Трейд" та ТОВ "Ревентон";

з урахуванням встановлених обставин про технологічні можливості Товариства для вчинення дій, що становлять зміст господарської операції, наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, приміщень для зберігання товарів, можливість здійснення операцій з відповідною кількістю товару у відповідні строки, можливість використання придбаних товарів (послуг) у господарській діяльності позивача, відсутність відсутність товарно - транспортних накладних не є беззаперечним висновком, який би надавав підстави стверджувати про недостовірність даних податкового обліку платника податків;

послуги, які були надані контрагентами позивача не підлягають ліцензуванню;

наявність або відсутність матеріально - технічної бази у контрагента господарюючого суб'єкта не є передумовою для визначення господарської компетенції останнього та не має правового значення для вирішення питання про наявність наміру сторін на реальне настання правових наслідків, обумовлених укладеною угодою або порушення певних правил оподаткування.

Тобто, при розв'язанні даного спору суди виходили з наявності або відсутность обставин, що мають значення для підтвердження або спростування реальності господарської операції для цілей оподаткування.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, оспорювані податкові повідомлення рішення були прийняті згідно пп. "б" пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 та пп. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України від 21.12.2000 № 2181-III "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Згідно з пп. "б" пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 № 2181-ІІІ контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях.

Згідно пп. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону № 2181-ІІІ у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у пп. "б" пп. 4.2.2 пп. 4.2 ст. 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний день з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

З аналізу вищезазначеної норми вбачається, що передумовою для застосування до платника податків штрафних (фінансових) санкцій є донарахування контролюючим органом суми податкового зобов'язання з певного податку.

Проте, як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, нарахування податкового зобов'язання за основним платежем позивачу не було здійснено, тобто фактично податковим органом при розрахунку податкових зобов'язань була врахована відсутність у позивача податкових зобов'язань з ПДВ перед бюджетом.

Відповідно до наведеного та керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Вишгородському районі Київської області Державної податкової служби відхилити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 15.11.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2012 у справі № 2а-3293/11/1070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді І.Я. Олендер

А.О. Рибченко