Справа № 826/4183/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 травня 2015 року № 826/4183/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Гарника К.Ю., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр Безпеки "Словяни"
до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідністю «Центр Безпеки «Словяни» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Центр Безпеки «Словяни») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач) в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 06 січня 2015 року № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2015 року відкрито провадження в адміністративний справі № 826/4183/15 закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 07 квітня 2015 року.

У судовому засіданні 07 квітня 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти адміністративного позову.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи, що на підставі наказу від 28 листопада 2014 року № 1872 та повідомлення про початок позапланової невиїзної перевірки № 470/26-59-22-09 від 02 грудня 2014 року, згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України, проведена документальна позапланова виїзна перевірки Товариства з обмеженою відповідністю «Центр Безпеки «Словяни» () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з Товариством з обмеженою відповідальністю «Креативкомпані» () за період з 01 липня 2014 року по 31 серпня 2014 року, за результатом якої складено акт перевірки від 12 грудня 2014 року № 1779/26-59-22-04/33500368.

Як висновок проведеної перевірки встановлено порушення пункту 198.6 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого Товариством з обмеженою відповідністю «Центр Безпеки «Словяни» занижено податок на додану вартість на суму 60000,00 грн., в тому числі по періодах: липень 2014 року - 60000,00 грн.

Податковим повідомленням - рішенням Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 06 січня 2015 року № Товариству з обмеженою відповідністю «Центр Безпеки «Словяни» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 90000,00 грн., в тому числі: за основним платежем - 60000,00 грн., за штрафними санкціями - 300000,00 грн.

За результатом адміністративного оскарження, спірне податкове повідомлення - рішення від 06 січня 2015 року № - залишене без змін, скарга - без задоволення.

Позивач не погоджується з висновками Акта перевірки та прийнятими на його підставі податковим повідомленням - рішенням та податковою вимогою й мотивує позовні вимоги тим, що відповідачем не наведено жодного доказу на підтвердження нереальності господарських відносин між ним та ТОВ «Креативкомпані».

Заперечення відповідача, співпадають з висновками акта від 12 грудня 2014 року № 1779/26-59-22-04/33500368.

Як зазначив Вищий адміністративний суд України в листі від 02 червня 2011 року №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та ТОВ «Креативкомпані», обставини використання придбаних товарів у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції (зокрема, чи були платниками податку на додану вартість).

Матеріали справи свідчать, що 01 липня 2014 року між позивачем (Замовник) та ТОВ «Креативкомпані» (Виконавець) укладено Договір № 140702 про надання комплексу послуг з організації охоронної діяльності, за умовами якого Замовник здійснює господарську діяльність з охорони власності згідно Ліцензії МВС України та Договорів надання охоронних послуг. Керуючись положенням Договорів про його право покласти виконання послуг по організації на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення умов договорів, Замовник доручає, а Виконавець зобов'язується надати послуги з організації міроприємств та заходів з метою здійснення Замовником безперешкодної охоронної діяльності та безпосередньо охорони об'єктів власності у відповідності до умов цього Договору.

Пунктом 1.2 Договору визначено, що перелік об'єктів власності до яких організується комплекс послуг з організації охоронної діяльності та контролю за нею вказано в додатку № 1 до договору. Оперативні зміни до переліку здійснюються негайно після їх виникнення.

Відповідно до пункту 4.1 Договору за надання передбачених Договором послуг, на підставі Акта виконаних робіт, згідно фактично наданих послуг Замовник перераховує кошти на розрахунковий рахунок Виконавця на протязі 30 (тридцяти) днів з моменту підписання Акту виконаних робіт.

Матеріали справи містять Додаток до Договору, який містить перелік об'єктів власності до яких організується комплекс послуг з організації охоронної діяльності та контролю (аркуш справи 29).

На підтвердження виконаних робіт, позивачем надано копії актів здачі-прийняття робіт, та податкові накладні від 31 липня 2014 року № 256, № 255, № 254, № 253.

Оплата за надані послуги здійснювалась в порядку безготівкового розрахунку, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень від 13 серпня 2014 року № 1179, № 1178, № 1177, № 1176.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник. податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

З аналізу статті 198 Податкового кодексу України вбачається, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є відповідність податкової накладної порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Як вбачається з обставин справи, позивач в податкових деклараціях з податку на додану вартість за липень 2014 року в складі податкового кредиту відобразив суми податку на додану вартість на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «Креативкомпані», у зв'язку з придбанням послуг.

Суд звертає увагу, що наявність у покупця належно оформлених документів, необхідних для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих постачальником/продавцем податкових накладних, не є безумовною підставою формування податкового кредиту, у разі недоведенння реальності здійснених господарських операцій та факту використання придбаних товарів/послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Під господарською діяльністю у Господарському кодексі України (стаття 3) розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Таким чином, право на податковий кредит з податку на додану вартість виникає в результаті придбання товарів і послуг з метою використання в господарській діяльності. При цьому операція з придбання повинна бути реальною, тобто повинна мати місце об'єктивна зміна складу активів платника податків.

Крім того, в основі будь-якої реальної господарської операції має лежати економічна мета, тобто бажання платника податків приростити активи за допомогою досягнення господарського ефекту.

У податковому обліку понесені витрати на придбання послуг мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення, тобто первинними документами, що містять інформацію про фактичні господарські операції, розкривають їх зміст та обсяг.

За відсутності достатніх доказів - первинних документів, які б достовірно підтверджували факт здійснення господарської операції, розкривали її зміст та обсяг з метою та в цілях господарської діяльності платника податку, підстави для формування даних податкового обліку - відсутні.

Обґрунтовуючи необхідність придбання послуг у ТОВ «Креативкомпані», позивач зазначає, що останнім покладено виконання послуг по організації міроприємств та заходів з метою здійснення безперешкодної охоронної діяльності та безпосередньо охорони об'єктів власності на ТОВ «Креативкомпані» згідно переліку, вказаному у Додатку № 1 до Договору.

Разом з тим, матеріали справ не містять доказів на підтвердження надання позивачем охоронних послуг на об'єктах, вказаних у Додатку № 1. Відсутня будь-яка інформація про осіб, із якими укладались договори надання охоронних послуг безпосередньо позивачем.

Як вбачається з пункту 1.3 Договору до змісту послуг з організації охорони належить:

- планування охоронних заходів;

- розробка комплектів постової, режимної та супутньої документації;

- здійснення комплексу заходів по контролю за несенням охорони, здійсненню перепускного та інших режимів;

- підбір та підготовка співробітників охорони. Формування резерву охоронників;

- пошук підрядників та організація виставлення ними постів охорони на період формування груп охорони замовника;

- організація оперативної заміни співробітників Замовника які з будь яких причин не можуть виконувати свої обов'язки з охорони;

- організація виставлення тимчасових постів охорони та спостереження за узгодженням з Замовником;

- організація ремонту та профілактичного обслуговування технічних засобів охорони;

- організація виконання робіт з монтажу та введення в експлуатацію технічних засобів охорони;

- виявлення можливих шляхів здійснення неправомірних дій щодо об'єкту охорони та щодо осіб, які знаходяться на об'єкті, що охороняється;

- організація запобіганню проникненню сторонніх осіб на об'єкт, що охороняється;

- організація надання методичної допомоги в розробці, організації та здійсненні заходів безпеки, охорони та режимних заходів;

- правове забезпечення заходів безпеки;

- організація пошуку, збору, обробки, накопичення та аналізу інформації з питань забезпечення безпеки об'єктів, що знаходиться під охороною;

- організація взаємодій з державними органами, органами МВС, установами і організаціями з питань: співробітництва та взаємодії, інформаційно-аналітичної діяльності пов'язаної із наданням охоронних послуг.

Матеріали справи не містять доказів, які свідчили би про реальність вищезазначених послуг, про їх надання, адже матеріали справи не містять кінченого результату наданих послуг. Також, вищезазначений перелік послуг є досить широким та не вичерпним, а тому встановлення яких саме послуг по організації міроприємств та заходів з метою здійснення безперешкодної охоронної діяльності та безпосередньо охорони об'єктів власності замовлялось позивачем не вбачається можливим.

При цьому, враховуючи навіть отримання вищезазначених послуг, не вбачається можливим встановити, яким чином послуги використовувались позивачем у власній господарській діяльності, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів надання позивачем контрагентам - замовникам послуг з охорони.

Наявні у матеріалах справи податкові накладні та акти надання послуг містять лише загальну назву - послуги з організації охоронної діяльності в Центральному РУ за липень 2014 року, без деталізації змісту та обсягу таких послуг; не містять інформації про посаду особи, яка їх підписала, або іншої інформації, що дала б змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарських операції та наявність у неї відповідних повноважень, а відтак в силу наведених вище правових норм такі документи не є належно оформленими первинними документами для підтвердження факту правомірності формування податкового кредиту з ПДВ.

Відповідно до частини 2 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції. Суд апеляційної інстанції може дослідити також докази, які досліджувалися судом першої інстанції з порушенням вимог цього Кодексу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києві від 26 березня 2015 року витребувано повний перелік документів на підтвердження реальності господарських відносин із ТОВ «Креативкомпані», зокрема, ліцензії (дозволи тощо), якщо передбачають види діяльності; укладені договори та інші договори, які укладені з підприємствами-контрагентами; податкові накладні, видаткові накладні та акти виконаних робіт, сертифікати, довіреності; документи, що підтверджують транспортування продукції, надання робіт (послуг); форми розрахунків (грошова, вексельна, взаємозалік), стан таких розрахунків станом на кінець періоду, що перевіряється, та на дату проведення перевірки, платіжні доручення; інформацію про наявність відповідних складських приміщень, умов зберігання товарно-матеріальних цінностей, документального оформлення їх руху, проведення інвентаризації та опитування матеріально-відповідальних осіб; доказ відображення у первинних документах та документах бухгалтерського обліку проведених операцій; реєстр виданих податкових накладних з підсумками податкового зобов'язання з ПДВ за відповідні податкові періоди; оборотно-сальдові відомості по бухгалтерських рахунках 63, 37, 36, 68, 31; дані щодо зв'язку господарської операції (факту придбання товарів (робіт, послуг спорудження оснівних фондів, понесення інших витрат тощо) з господарською діяльністю підприємства; письмові пояснення щодо укладених договорів між позивачем із контрагентами-постачальниками (продавцями) із детальним зазначенням первинних документів, складених у результаті взаємовідносин, та мети придбання товарів (послуг); інші документи, що підтверджують взаємовідносини з підприємствами-контрагентами.

Разом з тим, доказів на підтвердження реальності господарських відносин із ТОВ «Креативкомпані» та використання придбаних послуг у власній господарській діяльності позивачем не надано.

Суд відхиляє посилання відповідача на висновки акту Вишгородської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області від 03 вересня 2014 року № 126/22-00/39174878 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Креативкомпані» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за липень 2014 року», оскільки юридична відповідальність має індивідуальний характер, тому позивач не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб.

Також, не враховується як належний доказ, копія постанови Київського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року у справі № 810/538/14, якою адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області щодо проведення зустрічних звірок Товариства з обмеженою відповідальністю "Креативкомпані", за результатами яких складено Акт від 03.09.2014 р. № 126/22-00/39174878 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Креативкомпані" (код за ) щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за липень 2014 року" та Довідку від 26.09.2014 року №150/22-00/39174878 "Про результати зустрічної звірки ТОВ "Креативкомпані" (код за ) щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за серпень 2014 року ". Визнано протиправними дії Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області, які полягають у включенні до Аналітично-інформаційної системи "Податковий блок" інформації на підставі Акту від 03.09.2014 р. № 126/22-00/39174878 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Креативкомпані" (код за ) щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за липень 2014 року" та Довідки від 26.09.2014 року №150/22-00/39174878 "Про результати зустрічної звірки ТОВ "Креативкомпані" (код за ) щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за серпень 2014 року ". Зобов'язано Вишгородську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Київській області вилучити з Аналітично-інформаційної системи "Податковий блок" інформацію, внесену на підставі Акту від 03.09.2014 р. № 126/22-00/39174878 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Креативкомпані" (код за ) щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за липень 2014 року" та Довідки від 26.09.2014 року №150/22-00/39174878 "Про результати зустрічної звірки ТОВ "Креативкомпані" (код за ) щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за серпень 2014 року " та відновити в електронній базі даних "Податковий блок" суми податкового кредиту і суми податкових зобов'язань, які Товариство з обмеженою відповідальністю "Креативкомпані " включило до податкових зобов'язань з податку на додану вартість за період липень - серпень 2014 року, оскільки доказів набрання законної сили зазначеним рішенням суду не надано.

Таким чином, позивачем не спростовано належними доказами доводи податкового органу щодо відсутності фактичного здійснення вказаних господарських операцій, а відтак, з урахуванням вказаних обставин такі документи не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання послуг.

Позивачем не надано документального підтвердження тих обставин та відносин, які супроводжують фактичне виконання такого роду операцій та у сукупності підтверджують їх реальне виконання, а відтак, і не доведено того, що обумовлені правочином надані послуги надані саме цим контрагентом.

За таких обставин, аналізуючи наведені норми чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість висновків контролюючого орган про порушення пункту 198.6 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведена правомірність та обґрунтованість прийняття спірного податкового повідомлень-рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідністю «Центр Безпеки «Словяни» не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про судовий збір, з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір», Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 182,70 грн., а тому, враховуючи, результат розгляду адміністративної справи та розмір сплаченого судового збору, решта суми судового збору у розмірі 1644,30 грн. підлягає стягненню з позивача на користь Державного бюджету.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідністю «Центр Безпеки «Словяни» відмовити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідністю «Центр Безпеки «Словяни» () на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820019, р/р 4007, код класифікації 22030001) судовий збір у розмірі 1644,30 грн.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник