Справа № 809/1150/15
Суддя: Кишинський М.І.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" квітня 2015 р. Справа № 809/1150/15
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
Судді: Кишинського М.І.
за участю секретаря судового засідання: Мельник О.Я.
позивача: ОСОБА_1
відповідача: Гребенюк Д.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу
за позовом: ОСОБА_1
до відповідача: Військової частини НОМЕР_1
про визнання бездіяльності протиправною, зобов"язання до вчинення дій та стягнення витрат на відрядження в сумі 3407,58 грн,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся в суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов"язання до вчинення дій та стягнення витрат на відрядження в сумі 3407,58 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді начальника оперативного відділення заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 з 11.07.2012 року по теперішній час. У Збройних Силах України перебував з 01.08.1994 року. По закінченню контракту на проходженя військової служби, що був укладений у травні 2009 року терміном дії на 5 років до травня 2014 року, позивачем було прийнято рішення контракт не продовжувати, про що він повідомив командування військової частини.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених в позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засідання проти задоволення позову заперечив, мотивуючи тим, що Указом Президента України "Про часткову мобілізацію" позивач не підлягає звільненню з військової служби.
Розглянувши позовну заяву, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.
Відповідно до "Положення про проходження військової служби" зі змінами, затвердженими "Інструкцією про організацію виконання положення про проходження військової служби" від 19.03.2013 року, п.2.10 передбачено, що укладення нового контракту з військовослужбовцем здійснюється посадовою особою, якій надано право укладати контракт від імені Міністерства оборони України. У даному випадку це Командувач Повітряних Сил Збройних Сил України який здійснює укладення контракту на підставі подання, оформленого військовою частиною НОМЕР_1 . Водночас, згідно п.2.12 позивач повинен був, у разі бажання продовжити строк служби, повідомити командування військової частини НОМЕР_1 про продовження контракту не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну дії контракту, тобто у лютому 2014 року. Позивач цього не зробив, проте командування військової частини відмовляється від оформлення подання щодо звільнення позивача, мотивуючи це проведенням часткової мобілізації в країні.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог в цій частині суд виходить із того, що згідно Закону України "Про оборону" воєнний стан не уведено. Більше того, наказ Міністра оборони України від 03.11.2014 року №782 вступив в силу лише 24.11.2014 року, саме цим наказом призупинене звільнення з військової служби, у ОСОБА_1 закінчився строк дії контракту ще у червні 2014 року. Згідно Конституції України Закони та інші нормативні акти зворотної дії у часі не мають, а тому посилання відповідача на наказ міністра оборони в цому випадку є безпідставним.
За таких обставин суд вважає, що відповідач зобов`язаний виконати вимоги "Положення про проходження військової служби" та надіслати Командувачу Повітряними Силами Збройних Сил України подання про звільнення ОСОБА_1 із військової служби за закінченням дії контракту. Командувач у відповідності на наданих йому повноважень приймає рішення про звільнення, чи відмову у звільненні військовослужбовця з військової служби, а не командир військової частини, що має місце в даному спірному випадку.
Позовні вимоги в частині відшкодування витрат на відрядження до інших місць служби підлягають задоволенню з наступних підстав.
Протягом 2013-2014 років позивачем було здійснено ряд службових відряджень, після завершення яких покриття особистих витрат у вигляді здійснення виплати добових та відшкодування витрат на проїзд до місця відрядження та назад військовою частиною НОМЕР_1 не здійснювалось, що суперечить вимогам Інструкції про порядок відшкодування військовослужбовцям Збройних Сил України витрат на службові відрядження в межах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.08.2011 року № 530, а саме п.п. 1.1.,1.13. Право на покриття (відшкодування) витрат на відрядження підтверджується зданими позивачем в установленому порядку відрядних посвідчень до фінансової частини № 564 від 15.10.2013 року, № 260 від 25.04.2013 року, №116 від 14.03.2013 року, № 501 від 13.09.2013 року, № 507 від 19.09.2013 року, № 412 від 25.07.2013 року, № 588 від 30.10.2013 року, № 535 від 10.06.2014 року, № 901 від 14.08.2014 року на загальну суму витрат 3407,58 грн.
За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача обгрунтовані, підтверджені та такі, що підлягають до задоволення.
На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-
ПОСТАНОВИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невідпрацювання подання про звільнення ОСОБА_1 з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скерувати подання щодо ОСОБА_1 про звільнення у зв`язку із закінченням строку дії контракту до Командування Повітряних Сил Збройний Сил України.
Стягнути з військової части НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрати на відрядження у сумі 3407, 58 грн.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Кишинський М.І.

Постанова буде складена в повному обсязі 21 квітня 2015 року.