Справа № 814/3632/14
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/3632/14

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого -судді Романішина В.Л.,

суддів Димерлія О.О., Єщенка О.В.,

за участю секретаря Колеснікова-Горобець І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу Миколаївської митниці ДФС на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг» до Миколаївської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2014 року ТОВ «Техноторг» звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Миколаївської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 10.11.2014р. №504070000/2014/000018/2, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення від 10.11.2014р. №504070000/2014/00048, прийняту митним постом «Костянтинівка» Миколаївської митниці.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у митного органу не було передбачених законодавством підстав для коригування митної вартості товару, митна вартість якого заявлена позивачем до митного оформлення за основним методом - за ціною контракту, оскільки митну вартість товару товариство підтвердило документами, передбаченими ч.2 ст.53 Митного кодексу України.

Миколаївська митниця ДФС проти позову заперечувала, зазначивши, що подані декларантом документи не містили всіх даних, що підтверджують складові митної вартості, а тому позивачу було запропоновано протягом 10 календарних днів надати додаткові документи. Однак, ТОВ «Техноторг» не надано у повному обсязі витребувані митницею документи, у зв'язку з чим Миколаївською митницею ДФС було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів із застосуванням методу митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів. В задоволенні позову відповідач просив відмовити.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.02.2015р. позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів від 10.11.2014р. №504070000/2014/000018/2, прийняте митним постом «Костянтинівка» Миколаївської митниці ДФС. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 10.11.2014р. №504070000/2014/00048.

Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем було надано митному органу усі необхідні документи, що дають можливість визначити митну вартість товару за першим методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту), а тому висновки відповідача щодо документального не підтвердження позивачем митної вартості товару є необґрунтованими. Митним органом не подано жодного доказу того, що в нього виникли обґрунтовані сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей щодо митного оформлення товару та не наведено обґрунтованих підстав щодо неможливості застосувати перший метод визначення митної вартості товару.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, Миколаївська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального права, та прийняти нову постанову, якою позов ТОВ «Техноторг» залишити без задоволення. В своїй скарзі апелянт зазначає, що при прийнятті оскаржуваного судового рішення судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено питання щодо наявності розбіжностей між витягом з прайс-листа від 01.10.2014р. з надання спеціальної пропозиції для дилерів та умовами розділу 3 «Ціни/платежі» Додатку 9 «Загальні умови продажу» Договору про імпортування та дистрибуцію від 01.05.2014р., а саме те, що оцінюваний товар відсутній у списку узгодженої продукції, що підпадає під дію Договору про імпортування та дистрибуцію від 01.05.2014р., а також питання щодо ненадання позивачем інформації про вартість транспортних витрат при подачі порожнього транспортного засобу до місця навантаження.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 10.01.2014р. між ТОВ «Техноторг» (покупець) та компанією «CNHІ International SA» (Швейцарія) (продавець) укладено контракт №UA-EAC-EUR-2014 на загальну суму 20 000 000 євро, за умовами якого продавець зобов'язався продати, а покупець купити товар в межах цього контракту згідно окремих додатків, що укладаються між сторонами; конкретні умови та терміни поставки товару визначаються у відповідних додатках до контракту, а ціна за одиницю товару вказується в специфікаціях.

16.10.2014р. між сторонами контракту №UA-EAC-EUR-2014 укладено специфікацію №12, відповідно до якої сторони домовились про поставку, окрім іншого, 2 одиниць жаток зернових до комбайну New Holland, модель 8P25VB (ширина захвату 7,6 м), нові, без транспортного візку, на умовах поставки - EXW Плоцьк, Польща за ціною 5000 євро за одиницю.

По надходженню на територію України 1 одиниці жатки New Holland, модель 8P25VB (ширина захвату 7,6 м) 04.11.2014р. позивач подав до митного органу митну декларацію №504070000/2014/006042, в якій зазначив ціну товару 5000 євро. З урахування цієї митної вартості ТОВ «Техноторг» самостійно було обраховано митні платежі в сумі 18219,51 грн.

На підтвердження митної вартості товару позивач надав: митну декларацію, декларацію митної вартості від 04.11.2014р., контракт №UA-EAC-EUR-2014 від 10.01.2014р., додаток від 16.10.2014р. №12 до контракту, специфікацію №12 до контракту, рахунок-фактуру від 29.10.2014р. № FTCNH140262276, договір на перевезення вантажів від 30.05.2014р. №9, довідку ТОВ «Новтранс» про транспортні витрати від 31.10.2014р. №002, договір про імпортування та дистрибуцію від 01.05.2014р., сертифікат дистриб'ютора. Вказані документи зазначено в графі №44 митної декларації №504070000/2014/006042 від 04.11.2014р.

За результатами розгляду поданих документів 04.11.2014р. митницею декларанту ТОВ «Техноторг» надіслано електронне повідомлення, яким, відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України, для підтвердження митної вартості та її складових частин зобов'язано надати: 1) виписку з бухгалтерської документації щодо складових митної вартості (пакування, страхування, транспортних витрат), а також бухгалтерські документи, передбачені розділом 4 договору від 30.05.2014р. №9 на перевезення вантажу автомобільним транспортом; 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, інформацію біржових організацій про вартість товарів або сировини; 3) копію декларації країни відправлення та митні документи, передбачені п.8.4 контракту №UA-EAC-EUR-2014 від 10.01.2014р.; 4) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

Листом від 07.11.2014р., на вимогу митниці, позивачем було надано додаткові документи: банківську контр-гарантію №СR10603МК14 від 23.10.2014р. та її переклад на українську мову; відповідь МОД АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 06.11.2014р. щодо форми наданої банківської гарантії №СR10603МК14 від 23.10.2014р.; витяг з прайс-листа «CNHІ International SA» від 01.10.2014р.; копію митної декларації країни відправлення №14PL145010Е0359395 від 31.10.2014р.; відповідь контрагента «CNHІ International SA» від 05.11.2014р. з приводу наданої митної декларації країни відправлення з її перекладом на українську мову; бухгалтерські документи, передбачені Розділом 4 Договору №9 на перевезення вантажу від 30.05.2011р.

Також, ТОВ «Техноторг» надало обґрунтовані пояснення на лист відповідача та повідомило про неможливість надання виписки з бухгалтерських та банківських документів покупця щодо відчуження ідентичних товарів, довідкової інформації щодо вартості ідентичних товарів у країні-експортері, розрахунку ціни.

З огляду на те, що за висновками Миколаївської митниці надані декларантом додаткові документи не підтвердили задекларованої митної вартості, митницею відмовлено в прийнятті митної декларації та митному оформлені товару за ціною договору, про що зазначено у картці відмові в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 10.11.2014р. № 504070000/2014/000048.

Рішенням митниці про коригування митної вартості товару від 10.11.2014р. №504070000/2014/000018/2 визначено митну вартість товару за ціною договору щодо ідентичних (аналогічних) товарів за рівнем 20457,38 євро за одиницю (митна декларація від 05.11.2014р. №901050000/2014/11746). Таким чином, Миколаївською митницею було визначена митна вартість товару позивача в сумі 20457,38 євро, замість задекларованих товариством самостійно 5616,54 євро.

Підставою для прийняття вказаного рішення про коригування митниця зазначила: розбіжність між витягом з прайс-листа від 01.10.2014р. з надання спеціальної пропозиції для дилерів та умовами розділу 3 «Ціни/платежі» Додатку 9 «Загальну умови продажу» Договору про імпортування та дистрибуцію від 01.05.2014р. (оцінюваний товар відсутній у списку узгодженої продукції, що підпадає під дію Договору про імпортування та дистрибуцію від 01.05.2014р.); в наданих документах відсутня інформація щодо вартості транспортних витрат при подачі порожнього транспортного засобу до місця завантаження (підстава: Методичні рекомендації з формування вартості перевезень (товарів, послуг) на транспорті, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001р. №65); декларантом не надано документи, які спростовують вплив пов'язаності осіб на ціну товару.

Задовольняючи позов ТОВ «Техноторг» суд першої інстанції дійшов висновку, що надані позивачем до Митниці документи містять всі дані, які підтверджують значення показників, що вплинули на митну вартість товару, а тому позивач вірно застосував основний метод розрахунку митної вартості товарів, у зв'язку з чим прийняття оскаржуваних картки відмови та рішення про коригування митної вартості товарів є протиправним. Колегія суддів погоджується з таким висновком Миколаївського окружного адміністративного суду. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

В силу ч.5 ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Відповідно до ч.6 ст.54 Митного кодексу передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, аналіз документів поданих підприємством до Митниці, дозволяє стверджувати, що остання мала в своєму розпорядженні всі дані, які надавали їй можливість перевірити числові значення складових митної вартості товарів, які були задекларовані позивачем.

Заперечуючи проти позову та в обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при проведенні перевірки правильності визначення митної вартості у митниці виникли обґрунтовані сумніви щодо прийнятності заявленої декларантом ціни товару, а саме: найменування оцінюваного товару не відповідає асортименту продукції, передбаченому розділом 3.1 Додатку 9 «Загальні умови продажу» Договору про імпортування та дистрибуцію від 01.05.2014р. та зазначеному у прайс-листі компанії «CNHІ International SA» від 01.10.2014р.

Колегія суддів не бере до уваги такі твердження апелянта, оскільки, як зазначалось вище, позивач придбав оцінюваний товар жатку зернову до комбайну New Holland, модель 8P25VB (ширина захвату 7,6 м), нову, без транспортного візка у компанії «CNHІ International SA» за контрактом №UA-EAC-EUR-2014 від 10.01.2014р., що підтверджується Специфікацією №12 від 16.10.2014р. до цього контракту та рахунком-фактурою від 29.10.2014р.

Також, у відповідь на питання суду апеляційної інстанції відповідач не зазначив відповідно до якого конкретного пункту Договору про імпортування та дистрибуцію від 01.05.2014р. чи нормативно-правового акту України заборонено придбання товару не передбаченого переліком товарів іншого Договору, ніж той за яким товар був придбаний.

В апеляційній скарзі Миколаївська митниця, серед іншого, посилається на те, що надані товариством документи не містять інформації щодо числових значень складових митної вартості, а саме щодо транспортних витрат при подачі порожнього транспортного засобу до місця завантаження, як це передбачено Методичними рекомендаціями з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затвердженими наказом Міністерства транспорту України №65 від 05.02.2001р.

Судова колегія критично ставиться до таких тверджень апелянта, оскільки останній, зазначаючи про відсутність інформації щодо вартості транспортних витрат при подачі порожнього транспортного засобу до місця завантаження, як складової митної вартості товару, не зазначив якою нормою Митного кодексу України передбачено, що транспортні витрати при подачі порожнього транспортного засобу є складовою митної вартості товару. Виключний перелік складових митної вартості товару наведений у ч.10 ст.58 Митного кодексу України, серед якого відсутня така складова митної вартості товару як транспортні витрати при подачі порожнього транспортного засобу до місця завантаження.

Натомість, відповідно до п.5 та п.6 ч.10 ст.58 Митного кодексу України передбачено такі складові митної вартості товару, як витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України та витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Техноторг» під час подання документів до митниці на підтвердження митної вартості товару надав відповідачу довідку перевізника ТОВ «Новтранс» вих. №002 від 31.10.2014р. про вартість перевезення, у якій перевізник зазначив інформацію щодо витрат на транспортування оцінюваного товару до місця ввезення на митну територію України, витрати на навантаження оцінюваного товару та вказав, що страхування товару не здійснювалось.

Варто зазначити, що Методичні рекомендації з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджені наказом Міністерства транспорту України №65 від 05.02.2001р., носять рекомендаційний характер і пропонуються до відома і можливого використання в подальшій роботі.

Щодо посилань апелянта, що інформація щодо Перевізника, зазначена у (СМR) №006 від 31.10.2014р., заявці №743 на транспортно-експедиторське обслуговування в міжнародному сполученні від 02.10.2014р., рахунку на оплату №284 від 03.11.2014р. не відповідає Перевізнику, зазначеному у Договорі №10 на перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та міжміському сполученні від 01.08.2014р., то колегія суддів не бере їх до уваги, оскільки у рішенні про коригування митної вартості товарів №504070000/2014/000018/2 від 10.11.2014р., що є предметом спору, в графі №33 такої підстави не було зазначено у якості підстави для коригування митної вартості товару.

Щодо вказаних обставин в судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги Миколаївської митниці представник ТОВ «Техноторг» пояснив, що товар за митною декларацією №504070000/2014/006042 від 04.11.2014р. перевозився за Договором №9 від 30.05.2014р., перевізник - ТОВ «Новтранс». Під час заповнення митної декларації позивач здійснив описку у номері і даті договору на перевезення, проте до митної декларації в електронному вигляді долучив саме Договір на перевезення №9 від 30.05.2014р.

Однією із підстав для коригування митної вартості товару відповідач зазначив, що декларантом не спростовано вплив пов'язаності осіб на ціну оцінюваного товару, однак відповідно до ч.4 ст.53 Митного кодексу України, відповідач для витребування додаткових документів саме за ч.4 ст.53 Митного кодексу України, повинен мати обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Відповідно до ч.16 ст.58 Митного кодексу України, для цілей цього Кодексу особи вважаються пов'язаними між собою у випадках, зазначених у ст.15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Згідно ч.17 ст.58 Митного кодексу України та п.5 ст.15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі 1994 року пов'язаними між собою вважаються особи, які пов'язані одна з одною в бізнесі таким чином, що одна з них є одноосібним агентом, одноосібним дистриб'ютором чи одноосібним концесіонером іншого.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.71 КАС України покладено обов'язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено, що ТОВ «Техноторг» та компанія «CNHІ International SA» є пов'язаними особами. Доказом підтверджуючим, що окрім позивача на митну територію України експортуються товари компанії «CNHІ International SA» іншими покупцями є та обставина, що відповідач при коригуванні митної вартості товару позивача використав митну базу, в якій у митній декларації іншого декларанта наведена вартість ідентичного товару, того ж виробника і тієї ж країни виробництва.

Як на доказ щодо неправильного визначення позивачем ціни товару є посилання митного органу на декларування іншим імпортером подібного товару за ціною більшою, ніж задекларована позивачем. З цього приводу колегія суддів враховує, що позивач має прямий договір з виробником товару компанії «CNHІ International SA», що враховуючи обсяги постачання, сезонність та акційні знижки для дилерів, має змогу придбавати товар по більш низькій ціні. В судовому засіданні встановлено, що позивачем жатки зернові придбавались по акційній пропозиції після закінчення сезону збирання зернових культур.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки відповідач мав можливість визначити ціну товарів за основним методом і позивач надав йому всі необхідні для цього документи, відмова у митному оформленні товару та подальше коригування його вартості за допомогою другорядного методу, носять протиправний характер.

При розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана відповідна правова оцінка. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

В силу ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 122-1, 185, 195, 196, 198 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Миколаївської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 30.04.2015р.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Димерлій О.О.

Єщенко О.В.