Справа № 2а/1770/3302/2011
Суддя: Дудар О.М.
Дата ухвалення: 2012-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа №2а/1770/3302/2011

16 травня 2012 р. м.Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., за участю секретаря судового засідання Баглика В.С., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:

представники позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представник відповідача: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання відповідача про закриття провадження у адміністративній справі за позовом

Головного управління з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної

державної адміністрації
до Державної фінансової інспекції у Львівській області

про часткове скасування вимоги, В С Т А Н О В И В:

Головне управління з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації звернулося до суду з позовом до Контрольно-ревізійного управління у Львівській області про часткове скасування вимоги від 12.07.2011р. №06-01-15м/4916.

Під час розгляду справи судом було допущено заміну відповідача - Контрольно-ревізійного управління у Львівській області, його правонаступником - Державною фінансовою інспекцією у Львівській області.

19.04.2011р. від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі, обґрунтоване тим, що матеріали перевірки державних закупівель Головного управління з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації за період з 01.01.2009р. по 31.03.2011р. (акт від 03.06.2011р. №06-02-21/5) скеровано в УДСБЕЗ УМВСУ в Рівненській області, яким за вказаними матеріалами порушено кримінальну справу №73/5-12. Порушення, відображені в оспорюваній у даній справі письмовій вимозі, є аналогічні фактам, викладеним у акті ревізії. Відповідно, правову оцінку фактам, вказаним у вимозі про усунення порушень, та в акті ревізії Головного управління з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації, який є доказом у кримінальній справі №73/5-12, належить здійснювати саме в порядку кримінального судочинства. Зважаючи на те, що предметом розгляду в адміністративній справі є ті ж самі факти, за якими правоохоронним органом порушено кримінальну справу, та з метою уникнення дублювання (надання юридичної оцінки одним і тим самим фактам) і в процесі адміністративного судочинства, і в кримінально-процесуальному процесі, провадження в адміністративній справі підлягає до закриття.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, у поданому клопотанні про закриття провадження у справі відповідач не заперечує проти розгляду клопотання за відсутності представника відповідача.

Представники позивача заперечили проти закриття провадження у справі, вказавши, що даний спір є публічно-правовим, а відтак підлягає до розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Заслухавши представників позивача, дослідивши матеріали справи та додаткові докази, подані відповідачем в обґрунтування клопотання про зупинення провадження у справі, суд вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть в ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування Закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний.

Згідно з ч.2 ст.3 КПК України при провадженні в кримінальній справі застосовується кримінально-процесуальний закон, який діє відповідно під час дізнання, досудового слідства або судового розгляду справи.

Завдання кримінального процесу сформульовані у ст.ст.2, 22, 23, 29 КПК України: швидке і повне розкриття злочинів та викриття винних; охорона прав, свобод і законних інтересів громадян та юридичних осіб; встановлення об'єктивної істини; забезпечення правильного застосування закону з тим, щоб кожен, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний; виявлення та усунення причин і умов, які сприяють вчиненню злочинів; відшкодування матеріальних збитків та іншої шкоди, завданих злочином.

З аналізу системного аналізу норм КПК України та КАС України вбачається, що в межах кримінального судочинства (враховуючи завдання та встановлений кримінально-процесуальним кодексом особливий спосіб їх виконання), особа позбавлена можливості захищатися від порушень своїх прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах у спосіб, передбачений КАС України.

Крім того, пунктом 1 частини першої статті 17 КАС України передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Державна фінансова інспекція України є органом виконавчої влади, до головних завдань якого належить здійснення фінансового контролю (Указ Президента України від 23.04.2011р. N499/2011).

Таким чином, враховуючи характер спірних правовідносин, права та інтереси, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктний склад сторін, предмет спірних правовідносин, суд вважає, що спір Головного управління з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації із Державною фінансовою інспекцією у Львівській області про часткове скасування вимоги належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст.133, 160, 165 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Державної фінансової інспекції у Львівській області про закриття провадження у справі за позовом Головного управління з питань будівництва та архітектури Рівненської обласної державної адміністрації до Державної фінансової інспекції у Львівській області про часткове скасування вимоги від 12.07.2011р. №06-01-15м/4916 відмовити.

Ухвала суду, прийнята за результатами розгляду питання про відмову у закритті провадження, окремо не оскаржується, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на постанову суду.

Суддя Дудар О.М.