Справа № 621/984/15-а
Суддя: Вельможна І. В.
Дата ухвалення: 2015-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 621/984/15-а
Провадження № 2-а/621/57/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

15.05.2015 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Вельможна І.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

29.04.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області (далі - УПФУ у Зміївському районі) про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, в якому просив визнати протиправними дії УПФУ в Зміївському районі Харківської області щодо відмови здійснити йому перерахунок пенсії відповідно до ст. ст. 51, 56, 57 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов'язати відповідача здійснити збільшення його пенсії відповідно до п. 2 ст. 56 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 1 процент заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 процентів цього заробітку, починаючи з 16.03.2015 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що він є ліквідатором аварії на Чорнобильській АЕС та відноситься до 2-ої категорії осіб, що постраждали від цієї аварії. 08.05.2007 року йому призначено пенсію за віком відповідно до норм ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, відповідно до ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 5 років. Також йому призначено додаткову пенсію за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, 2 категорії відповідно до ст. ст. 49, 51 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Періоди, з яких складається його страховий стаж, обчислено відповідно до ст. 24 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

На дату звернення загальний стаж позивача становив - 30 років 3 місяці 27 днів, в тому числі період участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС - 15 днів (які зараховані 1:3) та військова служба - 2 роки 29 днів.

Розмір пенсії ОСОБА_1 за віком визначено за новою формулою відповідно до ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням коефіцієнту страхового стажу, визначеного за формулою відповідно до ст. 25 цього Закону.

За кожний повний рік страхового стажу, понад страхований стаж, визначений ч. 2 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (11 років) ОСОБА_1 встановлено доплату за понад нормований стаж - 11 років в сумі 75 грн. 50 коп. Пенсію йому обчислено із середньомісячної заробітної плати за період з 01.09.1984 року по 31.08.1984 року та з 01.07.2000 року по 28.02.2010 року - 1386 грн. 50 коп. (коефіцієнт заробітної плати - 1,15743 х 1197,91 - середня заробітна плата за 2007 рік). Виплата пенсії проводиться як непрацюючому. Коефіцієнт страхового стажу позивача з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35 % - 0,49500.

Розмір пенсії ОСОБА_1 на сьогодні становить:

Основний; розмір пенсії за віком: 686 грн. 32 коп. (1386,50 х 0,49500)

Доплата до прожиткового мінімуму (949,00): 262 грн. 68 коп.

Доплата за понад нормативний стаж (11 років): 75 грн. 50 коп. (686,32*11%)

Додаткова пенсія учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 2 кат. - 170 грн. 82 коп.

Доплата з 01.05.2012 р. по пост. № 327 від 23.04.2012 р. - 100 грн. 00 коп.

Розмір пенсії до виплати: 1295 грн. 32 коп.

15.04.2015 року ОСОБА_1 звернувся до начальника УПФУ в Зміївському районі із заявою, у якій просив збільшити розмір його пенсії відповідно до п. 2 ст. 56 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 1% заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 % цього заробітку.

На його заяву відповідачем надано лист-відмову від 24.04.2015 року № 43/М-9, згідно якого позивачу відмовлено у збільшенні його пенсії відповідно до п. 2 ст. 56 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 1% заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75% цього заробітку і роз'яснено, що в разі його незгоди з даною відповіддю він має прав звернутися до суду.

Позивач вважає дії (відмову) УПФУ у Зміївському районі незаконними та такими, що порушують його права, виходячи з наступного, посилаючись на норми законодавства.

Відповідач надіслав до суду письмові заперечення, в яких позов не визнав повністю та зазначив, що п. 13 розділу XV прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії, відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, якіпостраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Таким чином, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним законом, яким є Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», або спеціальним - Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4,встановлюються у вигляді:

а) державної пенсії;

б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Право на державну пенсію, відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» мають особи, віднесені до категорії 1, в той час як відповідно до посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 віднесено до категорії 2.

Оскільки позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році, тому на нього розповсюджуються пільги встановлені ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою передбачено зменшення пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для осіб, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, згідно абзацу 1 ч. 1 ст. 55 вищезазначеного Закону - на 8 років.

З 08.05.2007 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на 8 років.

Також позивачу призначено додаткову пенсію за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, 2 категорія, відповідно до ст. ст. 49. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Періоди, з яких складається страховий стаж ОСОБА_1 обчислено відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

На дату звернення загальний страховий стаж позивача становив - 30 років 3 місяці 27 днів, в тому числі період участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС - 15 днів та військова служба - 2 роки 29 днів. На сьогоднішній день загальний стаж позивача становить - 36 років 8 місяців 16 днів, в тому числі період участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС - 15 днів (які зараховані 1:3) та військова служба - 02 роки 29 днів.

Оскільки позивач звернувся за призначенням пенсії після 01.01.2004 року, розмір пенсії за віком йому визначено за новою формулою, відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням коефіцієнту страхового стажу визначеного за формулою, відповідно до ст. 25 цього Закону.

Позивачу, за кожний повний рік страхового стажу, понад страхований стаж, визначений ч. 2 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (25 років) встановлено доплату за понад нормований стаж - 11 років в сумі 75,50 грн.

Статтею 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) осіб, які підпадають під його дію.

Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 56 зазначеного Закону право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як 20 років для чоловіків та 15 років для жінок із збільшенням пенсії на 1 відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 відсотків заробітку, а громадянам, які відпрацювали за Списком № 1 - 10 років і більше для чоловіків та 7 років 6 місяців і більше для жінок - не вище 85 відсотків заробітку.

В своєму запереченні відповідач зазначив, що аналіз наведених норм свідчить про те, що вони визначають особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи.

Однак, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не визначений порядок перерахунку пенсій, що є підставою для застосування аналогії закону на підставі ч. 7 ст. 9 КАС України.

Ознакам, передбаченим вказаною процесуальною нормою, відповідає абзац 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зі змісту якого випливає, що за кожний повний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1 відсоток визначеної законом її розрахункової величини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи. Згідно з цим Законом вона дорівнює мінімальному розміру пенсії за віком, який згідно з абзацом 1 ч. 2 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлений у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Вищий адміністративний суд України визначив, що на підставі ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років для жінок і 20 років для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 відсоток заробітку за рік особам, яким призначена пенсія, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Оскільки у ОСОБА_1 відсутнє право на призначення державної пенсії, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у зв'язку цим він не має права на перерахунок пенсії згідно ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Крім того, позивачу вже встановлено доплату за стаж, обчислений у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тому вимоги щодо застосування другої пільги по обчисленню стажу у відповідності до Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є невірними тому, що подвійне обчислення доплати за стаж не передбачено чинним законодавством.

Таким чином, посадові особи Управління при здійсненні виплати пенсії позивачу діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, а тому не може йти мова про визнання протиправною бездіяльності.

Враховуючи викладене просили у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності та оцінивши повідомлені сторонами обставини, суддя дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку скороченого провадження та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 у період з 12.11.1987 року по 31.12.1987 року виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 8).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році та користується пільгами, передбаченими для осіб віднесених до 2 категорії Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», про що свідчить посвідчення НОМЕР_1 від 04.04.2002 року (а.с. 7).

Згідно з ч. 2 ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали у зоні відчуження, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, учасникам ліквідації наслідків аварії, які працювали у 1988 році у зоні відчуження не менше 30 календарних днів, пенсійний вік зменшується на 5 років.

Відповідач підтвердив, що з 08.05.2007 року позивачу ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 8 років.

Також позивачу було призначено додаткову пенсію за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, 2 категорії, відповідно до ст. ст. 49, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

15.04.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про збільшення розміру його пенсії, відповідно до ч. 2 ст. 56 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 1 % заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75% цього заробітку.

Відмовляючи позивачу у задоволенні його звернення від 15.04.2015 року, Управління Пенсійного Фонду України в Зміївському районі Харківської області в своєму листі від 24.04.2015 року вих. № 43/М-9 посилалось на відсутність у позивача права на призначення державної пенсії, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у зв'язку з чим у нього відсутнє право на перерахунок пенсії, згідно з ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 10-11).

Суд вважає, що відмова Управління Пенсійного Фонду України в Зміївському районі Харківської області у підвищенні пенсії позивачу ОСОБА_1 відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є протиправною, а вимоги позивача обґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) осіб, які підпадають під його дію.

Зокрема, згідно з частиною 2 зазначеної статті право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менше як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 % заробітку.

Аналіз зазначеного положення закону свідчить про те, що воно визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи.

Водночас, порядок перерахунку пенсій Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не встановлений, а тому суд приходить до висновку, що при розгляді даного спору є підстави для застосування аналогії закону на підставі ч. 7 ст. 9 КАС України.

Ознакам, передбаченим вказаною процесуальною нормою, відповідає абз. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зі змісту якого випливає, що за кожний повний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж необхідний для призначення пенсії за віком, остання (пенсія) збільшується на 1% визначеної законом її розрахункової величини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

Згідно з цим Законом вона дорівнює мінімальному розміру пенсії за віком, який згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлений у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

За таких обставин, суд вважає, що є всі підстави для визнання протиправними дій УПФУ в Зміївському районі Харківської області щодо відмови здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 51, 56, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Суд вважає за необхідне зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Зміївському районі Харківської області здійснити збільшення пенсії позивачу ОСОБА_1 відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 1% заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 % цього заробітку, починаючи з дня звернення із заявою до відповідача 15.04.2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 8, 9, 87, 94, 99, 122, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 51, 56, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі Харківської області щодо відмови здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, відповідно до ст.ст. 51, 56, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Зміївському районі Харківської області здійснити збільшення пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на 1% заробітку, який був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 % цього заробітку, починаючи з 15 квітня 2015 року.

В іншій частині адміністративного позову - відмовити.

Судові витрати у справі віднести за рахунок держави.

Постанова суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: