Справа № 806/4879/14
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шимоновича Р.М.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"14" травня 2015 р. Справа № 806/4879/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

при секретарі Єрикаловій О.О. ,

за участю прокурора та позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Коростенської міжрайонної прокуратури Житомирської області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "19" березня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Коростенської міжрайонної прокуратури Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 19 березня 2015 року задоволено позов ОСОБА_4.

Визнано протиправною бездіяльність Коростенської міжрайонної прокуратури Житомирської області щодо розгляду заяви ОСОБА_4 від 18.07.2014 року.

Зобов'язано Коростенську міжрайонну прокуратуру Житомирської області провести перевірку за заявою ОСОБА_4 від 18.07.2014 року.

Відшкодовано з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 73,08 грн. сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі Коростенська міжрайонна прокуратура Житомирської області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову - про відмову ОСОБА_4 у задоволенні позову. Зокрема, апелянт посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки позивачу було надано обґрунтовану відповідь. Також, апелянт посилається на те, що судом не враховано тієї обставини, що згідно Закону України "Про прокуратуру", який набув чинності з 26.10.2014 року прокуратура не наділена повноваженнями щодо проведення перевірок згідно п.3-5 ст.20 Закону.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 18.07.2014 року ОСОБА_5 звернувся до Коростенської міжрайонної прокуратури Житомирської області із повідомленням про корупційне правопорушення (а.с. 12-13). Підставою для звернення стало те, що посадовими особами виконавчого комітету Коростенської міської ради, на його звернення від 10.06.2014 року про виділення земельної ділянки площею 0,0369 га по АДРЕСА_1, було повідомлено, що вказана земельна ділянка використовується ОСОБА_6 Заявник вважав, що посадовими особами виконавчого комітету Коростенської міської ради, всупереч вимогам статті 125 Земельного кодексу України, заінтересована та з певною вигодою не вжито заходів щодо повернення земельної ділянки у комунальну власність, оскільки ОСОБА_6, який є депутатом міської ради, а його дружина працює в міськвиконкомі, використовують зазначену земельна ділянка самовільно. На думку позивача, наносяться збитки місцевому бюджету - тривалий час не сплачується земельний податок.

Також, ОСОБА_4 посилався на те, що посадовими особами не розглянуто у встановленому порядку заяви ОСОБА_4 від 10.06.2014 року.

25.07.2014 року листом за вих. № 25ск/13 відповідач повідомив позивача про те, що рішенням Коростенської міської ради від 03.07.2014 № 1543 громадянину ОСОБА_6 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення та передачу земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,0400 га для індивідуального садівництва по АДРЕСА_1.

У зв"язку з тим, що станом на 16.09.2014 року по суті порушених питань, які зазначені у зверненні від 18.07.2014 року, позивач не отримав відповіді, 17.09.2014 року ОСОБА_4 звернувся до відповідача з повторною заявою (а.с. 10).

Листом від 30.09.2014 № 25ск/13 Коростенська міжрайонна прокуратура Житомирської області повідомила позивача, про те, що за результатами перевірки, в діях посадових осіб виконавчого комітету Коростенської міської ради не вбачається ознак корупційного правопорушення.

Суд першої інстанції, надаючи правову оцінку діям відповідача щодо розгляду звернень ОСОБА_4 про корупційне правопорушення посадових осіб Коростенської міської ради дійшов висновків, що в порушення статті 6 Закону України "Про прокуратуру", під час розгляду заяви позивача від 18.06.2014 року не з'ясовано усіх обставин, які б спростовували або підтверджували доводи ОСОБА_4

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів врегульовані Законом України "Про звернення громадян", який, водночас, забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Право на звернення з відповідними запитами, передбачено Законом України "Про звернення громадян".

Статтею 1 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з частиною 3 статті 3 Закону України "Про звернення громадян", заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Статтею 5 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про звернення громадян", органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані, зокрема, об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Також, відповідно до статті 6 Закону України "Про прокуратуру" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), органи прокуратури України:

1) становлять єдину централізовану систему, яку очолює Генеральний прокурор України, з підпорядкуванням нижчестоящих прокурорів вищестоящим;

2) здійснюють свої повноваження на підставі додержання Конституції України та чинних на території республіки законів, незалежно від будь-яких органів державної влади, посадових осіб, а також рішень громадських об'єднань чи їх органів;

3) захищають у межах своєї компетенції права і свободи громадян на засадах їх рівності перед законом, незалежно від національного чи соціального походження, мови, освіти, ставлення до релігії, політичних переконань, службового чи майнового стану та інших ознак;

4) вживають заходів до усунення порушень закону, від кого б вони не виходили, поновлення порушених прав і притягнення у встановленому законом порядку до відповідальності осіб, які допустили ці порушення;

5) діють гласно, інформують державні органи влади, громадськість про стан законності та заходи щодо її зміцнення, оприлюднюють та надають інформацію за запитами відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що прокурор розглядає заяви і скарги про порушення прав громадян та юридичних осіб, крім скарг, розгляд яких віднесено до компетенції суду.

В свою чергу, відповідно до пункту 9 Наказу Генерального прокуратури України від 25.06.2013 N 10гн "Про організацію діяльності органів прокуратури у сфері запобігання і протидії корупції", міським, районним, міжрайонним, районним у містах та прирівняним до них прокурорам у межах компетенції забезпечити організацію:

- нагляду за додержанням законів у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних корупційних правопорушень слідчими органів прокуратури, внутрішніх справ та органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, участі у судовому провадженні та оскарженні судових рішень у цих провадженнях;

- досудового розслідування кримінальних корупційних правопорушень відповідно до частини 4 статті 216, частини 1 пункту 1 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України;

- нагляду за додержанням і застосуванням законів у сфері запобігання і протидії корупції місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями, незалежно від форм власності, підпорядкованості та приналежності, їх посадовими і службовими особами, а також громадянами та іншими суб'єктами відповідальності за корупційні правопорушення;

- складання за наслідками перевірок протоколів про вчинення адміністративних корупційних правопорушень, нагляду за додержанням законів при провадженні у справах про адміністративні корупційні правопорушення;

- представництва інтересів громадян і держави, відшкодування збитків, завданих корупційними правопорушеннями державі, територіальним громадам або громадянам, які неспроможні самостійно захистити свої права, вилучення незаконно одержаного майна, стягнення на користь держави вартості незаконно одержаних послуг і пільг, застосування правових наслідків недійсності нікчемних правочинів, укладених унаслідок корупційних правопорушень.

Порядок розгляду і вирішення звернень громадян, службових та інших осіб, запитів і звернень народних депутатів України, депутатів місцевих рад, а також прийому громадян, службових та інших осіб у Генеральній прокуратурі України, прокуратурах Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, спеціалізованих прокуратурах (на правах обласних), міських, районних, міжрайонних і прирівняних до них прокуратурах встановлюється Інструкцією про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України (далі - Інструкція), затвердженою Наказом Генерального прокурора України від 21.06.2011 №9гн "Про організацію роботи з розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 2.4. Інструкції передбачено, що перевірки за заявами та скаргами фізичних і юридичних осіб, зверненнями та запитами депутатів усіх рівнів, крім заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, проводяться лише у разі їх попереднього розгляду компетентними органами виконавчої влади, державного нагляду (контролю), органами місцевого самоврядування, посадовими чи службовими особами відповідного рівня або неприйняття ними рішень з цих питань у встановлені строки.

Як встановлено судом першої інстанції, в основу звернення ОСОБА_4 від 18.07.2014 року, є повідомлення про вчинення посадовими особами виконавчого комітету Коростенської міської ради ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ознак корупційного правопорушення.

Проте, при досліджені судом обставин справи встановлено, що фактично відповідачем не була проведена перевірка фактів, зазначених позивачем у повідомленні від 18.07.2014 року в порядку та в спосіб, передбаченому Інструкція.

Зокрема, відповідно до пункту 3.2 Інструкції, за кожним зверненням в прокуратурах усіх рівнів може бути виконана одна з таких дій:

- прийнято до розгляду;

- передано на вирішення до підпорядкованої прокуратури;

- направлено до іншого відомства;

- приєднано до скарги, що раніше надійшла, або до матеріалів кримінальної справи.

Пунктом 4.10 Інструкції передбачено, що при вирішенні звернень для перевірки їх доводів можуть бути витребувані необхідні документи, пояснення службових та інших осіб, дії яких оскаржуються тощо.

Так, у листі від 30.09.2014 року відповідач, обґрунтовуючи безпідставність доводів позивача щодо невжиття посадовими особами виконавчого комітету Коростенської міської ради заходів по поверненню самовільно зайнятої ОСОБА_6 земельної ділянки по АДРЕСА_1, лише посилався на комісійний акт від 05.06.2012 року, який складений не представником Держсільгоспінспекції України, а тому даний документ не підтверджує факт самовільного зайняття земельної ділянки.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, таке твердження прокуратури є формальним та поверхневим, оскільки, під час розгляду звернення належним чином не досліджено факту самовільного зайняття ОСОБА_6 земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Так, є слушним посилання суду на те, що поза увагою відповідача залишено ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.12.2013року (а.с. 32-36), відповідно до якої рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03.07.2013 року залишено в силі. Зазначеним рішенням зобов'язано ОСОБА_6 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,0433 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_4, звільнити її шляхом перенесення огорожі та відновлення меж земельних ділянок на місцевості в межах зовнішніх меж земельної ділянки, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого Коростенською міською радою Житомирської області 03.09.2001 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 772, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2.

Також, не містить відповідь прокурора, яка викладена в листі від 30.09.2014 року і посилань на документи згідно яких він дійшов висновку про те, що ОСОБА_6 як депутат Коростенської міської ради не входив до складу комісії з питань земельних ресурсів та його родичі й близькі особи не є членами даної комісії.

Так само, при розгляді справи судом судом апеляційної інстанції встановлено, що всупереч Положенню про порядок проведення органами прокуратури перевірок при здійсненні нагляду за додержанням і застосуванням законів, затвердженого Наказ Генерального прокурора України 12.11.2012 N 111, яке чинне з 01.12.2012 року перевірка не проводилася.

Отже, враховуючи вимоги статей 6 та 21 Закону України "Про прокуратуру" (чинного на час виникнення правовідносин), колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що розгляд заяви позивача від 18.07.2014 року проведено поверхнево, без з'ясування усіх обставин, які б спростовували або підтверджували доводи ОСОБА_4 щодо вчинення посадовими особами корупційного правопорушення та без дотримання зазначеного вище Положення.

З метою відновлення порушеного права позивача на належний розгляд фактів, викладених в заяві, суд першої інстанції правомірно зобов"язав Коростенську міжрайонну прокуратуру Житомирської області провести перевірку за заявою ОСОБА_4 від 18.07.2014 року.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними посилання апелянта на те, що прокуратура позбавлена можливості проводити перевірку заяви ОСОБА_4 відповідно до пункту 1 розділу XIII Перехідних положень Закону України "Про прокуратуру" в редакції закону від 14.10.2014 року.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, на час звернення позивача з відповідною заявою та на час її розгляду прокуратурою був чинний Закон України "Про прокуратуру" в редакції від 05.11.1991 року, а тому відновлення порушеного права позивача має бути проведено на підставі законодавства, що діяло на той час.

Не погоджується суд апеляційної інстанції із посиланням апелянта на те, що суд не зазначив питання, які необхідно перевірити прокуратурі. Зміст заяви ОСОБА_4 від 18.07.2014 року містить перелік питань, які мають бути перевірені належним чином та за результатами перевірки прийнято відповідне рішення.

Так само, на час розгляду заяви ОСОБА_4 діяв Закон України "Про засади запобігання і протидії корупції". За змістом п.1 ст.5 Закону органи прокуратури України здійснюють заходи щодо запобігання і протидії корупції в межах повноважень, визначених Конституцією України та відповідно до частини 5 даної статті є спеціально уповноваженими

суб'єктами у сфері протидії корупції.

З урахуванням вищезазначеного, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог, не містять фактів невірного застосування судом норм матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів не вбачає підстав, визначених ст. 202 КАС України, для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Коростенської міжрайонної прокуратури Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "19" березня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення виготовлено "15" травня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_2

3- відповідачу Коростенська міжрайонна прокуратура Житомирської області вул. Красіна, 10,м. Коростень,Коростенський район, Житомирська область,11500

4 - прокуратура Житомирської області вул.1-го Травня, 11, м. Житомир, Житомирська область - ,