Справа № 806/664/15
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року м.Житомир справа № 806/664/15

категорія 2.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шимоновича Р.М.,

за участі секретаря судового засідання Коваля О.В., Талько А.М.,

за участі позивача та представників відповідачів,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу Держземагентства у Коростишівському районі Житомирської області, Головного управління Держземагентства у Житомирській області про визнання бездіяльності та дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

1) визнати бездіяльність відділу Держземагенства у Коростишівському районі з розгляду звернення щодо надання інформації про орендаря (орендарів) земельних ділянок для товарного сільськогосподарського виробництва (юридичну особу), який використовує земельну ділянку в складі цілісної ділянки (що була колись полем КСП "Коростишівське") до складу якої входить земельна ділянка позивача;

2) визнати бездіяльність Головного управління Держземагенства у Житомирській області з розгляду скарги на дії начальника відділу Держземагенства у Коростишівському районі Гончара О.А. щодо ненадання інформації про орендаря (орендарів) земельних ділянок для товарного сільськогосподарського виробництва (юридичну особу), який використовує земельну ділянку в складі цілісної ділянки (що була колись полем КСП "Коростишівське") до складу якої входить земельна ділянка позивача;

3) визнати неправомірними дії начальника відділу Держземагенства у Коростишівському районі Гончара О.А. щодо ненадання інформації про орендаря (орендарів) земельних ділянок для товарного сільськогосподарського виробництва (юридичну особу), який використовує земельну ділянку в складі цілісної ділянки (що була колись полем КСП "Коростишівське") до складу якої входить земельна ділянка позивача;

4) визнати неправомірними дії в.о. начальника Головного управління Держземагенства у Житомирській області щодо направлення листа від 04.02.2015 за № Х-8/0-38/6-15 про те, що відповіді начальника відділу Держземагенства у Коростишівському районі Гончара О.А. на звернення позивача надані в межах чинного законодавства;

5) зобов'язати відділ Держземагенства у Коростишівському районі надати інформацію про орендаря (орендарів) земельних ділянок для товарного сільськогосподарського виробництва (юридичну особу), який використовує земельну ділянку в складі цілісної ділянки (що була колись полем КСП "Коростишівське"), до складу якої входить земельна ділянка позивача;

6) зобов'язати відділ Держземагенства у Коростишівському районі направити звернення до власників сусідніх з земельною ділянкою позивача земельних ділянок про бажання чи небажання надання позивачу їх прізвища, ініціалів, адреси для листування № телефону для спілкування. За результатами таких звернень направити відповідь позивачу.

7) зобов'язати Головне управління Держземагенства у Житомирській області розглянути скаргу на дії начальника відділу Держземагенства у Коростишівському районі Гончара О.А. щодо ненадання інформації про орендаря (орендарів) земельних ділянок для товарного сільськогосподарського виробництва (юридичну особу), який використовує земельну ділянку в складі цілісної ділянки (що була колись полем КСП "Коростишівське") до складу якої входить земельна ділянка позивача по суті.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з метою передати в оренду належну йому на праві власності земельну ділянку, 05.11.2014 звернувся до відділу Держземагенства у Коростишівському районі з проханням повідомити про сільськогосподарського товаровиробника, який обробляє його земельну ділянку та про сільськогосподарського товаровиробника, якому можна передати земельну ділянку в оренду. Однак, його заяву було направлено до Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області. 03.12.2014 позивач повторно звернувся до відділу Держземагенства у Коростишівському районі, в якому просив повідомити про сільськогосподарського товаровиробника, який орендує сусідні земельні ділянки в складі цілісної ділянки (поля) для внесення пропозиції щодо передачі належної йому земельної ділянки в оренду. Відповіді на вказане звернення позивач не отримав, і 18.01.2015 звернувся до Головного управління Держземагенства у Житомирській області зі скаргою на дії начальника відділу Держземагенства у Коростишівському районі. Головним управлінням на адресу позивача було направлено письмову відповідь, у якій зазначено, що Відділом дотримано порядок реєстрації та надання відповіді на звернення. Позивач вважає, що ані його звернення, ані скарга не розглянуті у спосіб, встановлений чинним законодавством, відповіді по суті його звернення відповідачами не надано, а відмова у наданні запитуваної інформації суперечить законодавству України.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити. Також, уточнив позовні вимоги та пункт 6 позовної заяви виклав у наступній редакції: зобов'язати відділ Держземагенства у Коростишівському районі направити позивачу інформацію про власників сусідніх з земельною ділянкою позивача земельних ділянок (паїв) їх прізвища, ініціали, адресу проживання.

Представник відповідача - відділу Держземагентства у Коростишівському районі Житомирської області в судовому засіданні заперечила проти позову з мотивів, викладених у письмових запереченнях (а.с. 27-30). Крім того, у судовому засіданні наголошувала на тому, що інформація про орендарів земельних ділянок у Відділу відсутня.

Представник відповідача - Головного управління Держземагентства у Житомирській області позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с. 24-25).

Вислухавши пояснення позивача та представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, з огляду на наступне.

05.11.2014 ОСОБА_1 звернувся до відділу Держземагенства у Коростишівському районі з проханням повідомити про сільськогосподарського товаровиробника, який обробляє його земельну ділянку та про сільськогосподарського товаровиробника, якому можна передати земельну ділянку в оренду (а.с. 12).

07.11.2014 відділ Держземагенства у Коростишівському районі направив для розгляду заяву ОСОБА_1 до Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області (а.с. 13).

03.12.2014 ОСОБА_1 звернувся до відділу Держземагенства у Коростишівському районі з проханням повідомити про сільськогосподарського товаровиробника, який орендує сусідні земельні ділянки в складі цілісної земельної ділянки (поля) для внесення пропозиції щодо передачі належної йому земельної ділянки в оренду (а.с. 14).

Листом від 05.12.2014 № 01-16/2862/04/02-14 відділ Держземагенства у Коростишівському районі відмовив у наданні запитуваної інформації, оскільки запитувана інформація відноситься до інформації з обмеженим доступом, так як містить персональні дані осіб (а.с. 17).

18.01.2015 позивач звернувся до Головного управління Держземагенства у Житомирській області зі скаргою на дії начальника відділу Держземагенства у Коростишівському районі (а.с. 15-16).

Листом за вих. № Х-8/0-38/6-15 від 04.02.2015 Головне управління Держземагенства у Житомирській області повідомило ОСОБА_1, що під перевірки встановлено, що його звернення від 05.11.2014 та від 05.12.2014 розглянуті у в термін, встановлений Законом України "Про звернення громадян", і відповіді на звернення надані в межах чинного законодавства України (а.с. 18).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступних мотивів.

Право на доступ до інформації є конституційним правом людини, яке передбачене і гарантоване статтею 34 Конституції України, а саме, право кожного на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Згідно зі статтею 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Закон України "Про інформацію" встановлює, що кожен має право на вільне одержання, використання, поширення, зберігання та захист інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Під інформацією Закон розуміє будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Суд зазначає, що питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян, відповідно до їх статуту, пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів, забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення, врегульовані Законом України "Про звернення громадян".

Статтею 1 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

У відповідності до статті 5 Закону України "Про звернення громадян", що звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про звернення громадян", якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Обґрунтовуючи необхідність отримання інформації про сільськогосподарського товаровиробника для передачі в оренду останньому земельної ділянки, позивач у зверненні від 05.11.2014 зазначив, що земельна ділянка, яка належить йому на праві власності, обробляється невідомими особами.

Законом України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" встановлено, що державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Таким органом, відповідно до Указу Президента України "Про Державну інспекцію сільського господарства України" від 13.04.2011 № 459, є Державна інспекція сільського господарства України.

Статтею 6 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" передбачено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать) здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині: додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю;

Відповідно до статей 9, 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються, зокрема шляхом розгляду звернень юридичних і фізичних осіб.

З огляду на вказані норми Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", а також те, що у зверненні від 05.11.2014 позивач акцентував увагу на тому, що його земельна ділянка обробляється невідомим особами, суд вважає, що відділом Держземагенства у Коростишівському районі правомірно скеровано звернення позивача від 05.11.2014 до Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області.

Згідно зі статтею 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Матеріалами справи підтверджено, що 05.12.2014 (а.с. 51) відділом Держземагенства у Коростишівському районі направлено позивачу лист-відповідь від 05.12.2014 № 01-16/2862/04/02-14, у якій відмовив у наданні запитуваної інформації, оскільки така інформація відноситься до інформації з обмеженим доступом, так як містить персональні дані осіб.

Позивач у судовому засіданні наголошував на тому, що даної відповіді не отримав, у зв'язку із чим звернувся до Головного управління Держземагенства у Житомирській області зі скаргою на дії начальника відділу Держземагенства у Коростишівському районі

Згідно зі статтею 16 Закону України "Про звернення громадян", скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про звернення громадян", органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Строки розгляду звернення визначені статтею 20 Закону України "Про звернення громадян", згідно із якою встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Із матеріалів справи вбачається, що під час розгляду Головним управлінням Держземагенства у Житомирській області були відібрані у начальника відділу Держземагенства у Коростишівському районі письмові пояснення (а.с. 48-49), витребувано журнал вихідної кореспонденції, відповіді на звернення позивача.

За результатами розгляду скарги ОСОБА_1, витребуваних пояснень і документів, Головним управлінням Держземагенства у Житомирській області встановлено, що обидва звернення ОСОБА_1 розглянуті відділом Держземагенства у Коростишівському районі у термін, встановлений Законом України "Про звернення громадян". Також, Головне управління Держземагенства у Житомирській області дійшло висновку про те, що відповіді на звернення надані в межах чинного законодавства.

Про розгляд скарги Головне управління Держземагенства у Житомирській області повідомило позивача листом від 04.02.2015.

Суд зауважує, що бездіяльністю є певна форма пасивної поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повиннен вчиненити, відповідно до покладених на нього посадових обов'язків і згідно з чинним законодавством України та яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів особи.

Разом з тим, у ході судового розгляду справи безспірно встановлено, що на звернення позивача від 05.11.2014, 03.12.2014 та скаргу від 18.01.2015, відповідачами надано відповіді, а тому твердження позивача про бездіяльність суб'єктів владних повноважень є помилковими.

Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає безпідставними позовні вимоги ОСОБА_1, пред'явлені до Головного управління Держземагенства у Житомирській області (пункти 2, 4, 7) та відмовляє у їх задоволенні.

Також, у ході судового розгляду справи з'ясовано, що у відділі Держземагенства у Коростишівському районі відсутня будь-яка інформація про орендарів земельних ділянок у складі цілісної земельної ділянки, яка була колись полем КСП "Коростишівське".

Проте, мотивуючи відмову у листі від 05.12.2014 відповідач зазначав, що інформація про товаровиробника, який орендує земельну ділянку, є інформацією з обмеженим доступом, оскільки містить персональні дані осіб - власників земельних ділянок.

З даного приводу суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 21 Закону України "Про інформацію" визначено, що конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Згідно зі статтями 2 та 5 Закону України "Про захист персональних даних" персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, за режимом доступу є інформацією з обмеженим доступом.

Відповідно до частини 2 статті 14 Закону України "Про захист персональних даних", поширення персональних даних без згоди суб'єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Зважаючи на те, що інформація про власників земельних ділянок, які межують із земельною ділянкою позивача, є інформацією з обмеженим доступом, а інформація щодо орендарів сусідніх земельних ділянок у відділі Держземагенства в Коростишівському районі - відсутня, суд вважає безпідставними решту позовних вимог та відмовляє у їх задоволенні.

Разом з тим, суд вважає необхідним роз'яснити позивачу, що у разі самовільного зайняття його земельної ділянки невідомими особами, належним способом захисту його порушеного права буде звернення до Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області з проханням провести відповідну перевірку, та/або звернення із відповідним повідомленням до правоохоронних органів.

Керуючись статтями 86, 158-163, 167, 186 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Р.М.Шимонович

Повний текст постанови виготовлено: 23 квітня 2015 р.