Справа № 823/3850/13-а
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/3850/13-а Головуючий у 1-й інстанції: Паламар П.Г. Суддя-доповідач: Мамчур Я.С
У Х В А Л А

Іменем України

12 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Мамчура Я.С,

суддів: Желтобрюх І.Л., Шостака О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження відповідно до ст. ст. 41, 197 КАС України апеляційну скаргу позивача - ОСОБА_2 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2013 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Тальнівської об'єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання дій неправомірними та скасування вимоги про сплату недоїмки,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Тальнівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області, в якому просила визнати дії відповідача неправомірними і протиправними та скасувати вимогу про сплату боргу № Ф 49 від 21.11.2013р.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2013 року - у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Крім того, 06 травня 2015 року на адресу Київського апеляційного адміністративного суду надійшла заява від відповідача в порядку ст. 55 КАС України, про заміну сторони у справі № 823/3850/13-а Тальнівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області на Тальнівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Черкаській області.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін.

Згідно з п. 1, ч.1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи апеляційну скаргу, колегія суддів звертає увагу на наступне:

Статтею 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. №1058 (у подальшому - Закон №1058) визначено, що страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010, № 2464-VI ( у подальшому - Закон № 2464), який набрав чинності з 01.01.2011р.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону №2464 платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Частиною 4 статті 4 Закону №2464 визначено, що особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Частиною першою статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. №1058 (у подальшому - Закон №1058) передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Отже, виходячи зі змісту ч. 4 ст. 4 ЗУ № 2464-VI, законодавчими підставами для звільнення фізичної особи - підприємця, яка обрала спрощену систему оподаткування, від сплати за себе єдиного внеску є та обставина, що вона є пенсіонером за віком або інвалідом та отримання відповідно до закону пенсії або соціальної допомоги.

Єдиним виключенням з цієї законодавчої норми є добровільна участь фізичної особи - підприємця, яка обрала спрощену систему оподаткування, у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

З наведеного вбачається, що надання пільг щодо звільнення від сплати єдиного внеску законодавець не пов'язує та не ставить у залежність від виду призначеної/отримуваної пенсіонером пенсії (за віком, по інвалідності та за вислугу років), визначальним критерієм надання вказаних пільг є досягнення фізичною особою - підприємцем пенсійного віку або інвалідність.

Згідно наявної в матеріалах справи копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 25.07.2006р. позивачці призначено пенсію довічно.

Відповідно до заперечень відповідача позивачка вийшла на пенсію за вислугою років.

Ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991р. 1788-XII визначено, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

З аналізу вищезазначеної статті Закону вбачається, що пенсії за вислугу років виплачуються громадянам до настання пенсійного віку, що надає право на пенсію за віком.

Оскільки позивач отримує пенсію за вислугу років, вона не досягла пенсійного віку, що надає право їй на отримання пенсії за віком, з огляду на що позивач не входить до переліку осіб, які мають права на пільги, встановлені ч. 4 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки позивач є фізичною особою - підприємцем, яка обрала спрощену систему оподаткування і є платником єдиного податку, то сплата єдиного соціального внеску ним, як підприємцем, здійснюється на умовах загальновизначеного порядку, передбаченого Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 41, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий - суддя: Я.С. Мамчур

Судді: І.Л. Желтобрюх

О.О. Шостак

.

Головуючий суддя Мамчур Я.С

Судді: Шостак О.О.

Желтобрюх І.Л.