Справа № 677/2056/14-а
Суддя: ВОЗНЮК Р. В.
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/2056/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.04.2015 року м.Красилів

Красилівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Вознюка Р.В.

при секретарі Басистій Т.В.

позивача ОСОБА_1

з участю представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Полянчук Т.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Красилові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі Хмельницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинення дій,

в с т а н о в и в:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі Хмельницької області, обґрунтовуючи позовні вимоги наступним.

29 квітня 2013 року позивачка звернулась до управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі із заявою про призначення їй пенсії в зв'язку з втратою годувальника на підставі ст.37 Закону України «Про державну службу», оскільки її померлий чоловік ОСОБА_4 - суддя у відставці, отримував з 11 квітня 2012 року пенсію на підставі зазначеного Закону.

26 жовтня 2013 року позивачка отримала лист управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі №7335/05 від 24 жовтня 2013 року про відмову в призначенні їй пенсії по втраті годувальника, оскільки призначити таку пенсію можливо лише після внесення змін до нормативно-правових актів.

Вважає, таку відмову відповідача неправомірною, оскільки її чоловік не тільки мав право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», але і отримував таку пенсію, починаючи з 11 квітня 2012 року. Посилання у відмові відповідача на постанову Кабінету Міністрів України №865 від 31 травня 2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», як перешкоду для призначення їй пенсії є безпідставними, оскільки Кабінет Міністрів України не наділений повноваженнями щодо визначення розміру заробітної плати суддів, яка визначається виключно Законом.

На підставі викладеного, просила суд визнати дії управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі Хмельницької області щодо відмови їй в нарахуванні і виплаті пенсії в зв'язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про державну службу» неправомірними та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі нарахувати та виплачувати їй пенсію по втраті годувальника з дня подання заяви, тобто з 29 квітня 2013 року у відповідності із Законом України «Про державну службу».

В ході судового розгляду, позивачка після неодноразового уточнення позовних вимог, просила суд визнати дії управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі Хмельницької області щодо відмови їй в призначенні та виплаті пенсії у зв'язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про державну службу» неправомірними, та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі Хмельницької області призначити та виплачувати їй з дня подання заяви, тобто з 29 квітня 2013 року пенсію у зв'язку з втратою годувальника на підставі та у відповідності із ст.37 Закону України «Про державну службу», ст.129 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» з врахуванням суми суддівської винагороди голови Красилівського районного суду Хмельницької області, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, станом на день призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, з підстав наведених у позовній заяві.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на положення ст.37 «Про державну службу», ст.ст.129, 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», положення постанови Кабінету Міністрів України №865 від 31 травня 2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» зазначала, що рішення управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі Хмельницької області щодо відмови позивачці в призначенні та виплаті пенсії у зв'язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про державну службу» є правомірним. Крім того, посилаючись на положення ч.2 ст.99 КАС України, просила застосувати шестимісячний строк позовної давності до вимог позивача.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 з 31 грудня 1961 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_4. Чоловік позивачки працював на посаді судді, голови Красилівського районного суду Хмельницької області. За наявності стажу судової роботи 22 роки, 27 серпня 2000 року ОСОБА_4 вийшов у відставку з отриманням щомісячного грошового утримання в розмірі 84% заробітної плати голови Красилівського районного суду. З 11 квітня 2012 року ОСОБА_4 отримував пенсію на підставі ст.37 Закону України «Про державну службу». ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Згідно повідомлення управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі №120б/06 від 04 лютого 2015 року ОСОБА_4 отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», розмір якої станом на 01 квітня 2013 року становив 8940 грн. 00 коп., ОСОБА_1 станом на 01 квітня 2013 року отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в розмірі 1168 грн. 39 коп..

Згідно довідки №519, виданої 11 грудня 2013 року територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області, грошова винагорода голови Красилівського районного суду станом на 22 квітня 2013 року становила 18352 грн. 00 коп..

29 квітня 2013 року позивачка звернулась в управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі із заявою про призначення їй пенсії в зв'язку із втратою годувальника на підставі ст.37 Закону України «Про державну службу», оскільки її померлий чоловік, ОСОБА_4 - суддя у відставці, отримував з 11 квітня 2012 року пенсію на підставі зазначеного Закону.

Листом управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі Хмельницької області №7335/05 від 24 жовтня 2013 року позивачку повідомлено про відмову в призначенні їй пенсії по втраті годувальника та відсутність підстав застосувати для обрахунку довідку територіального управління Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області №519 від 11 грудня 2013 року.

Аналізуючи встановлені обставини, суд відзначає, що відповідно до ч.1 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судді, який вийшов у відставку, при досягненні пенсійного віку виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу» або, за його вибором, щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до ч.11 ст.37 Закону України «Про державну службу» визначено, що право на призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника на умовах, передбачених частиною 10 цієї статті, мають також непрацездатні члени сім'ї померлої особи, яка отримувала або мала право на пенсію за цим Законом.

Згідно ч.10 ст.37 Закону України «Про державну службу» у разі смерті особи у період перебування на державній службі за наявності у померлого годувальника стажу державної служби не менше 10 років непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям незалежно від того, чи були вони на утриманні померлого годувальника), призначається пенсія у зв'язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім'ї у розмірі 70 відсотків суми заробітної плати померлого годувальника, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а на двох і більше членів сім'ї - 90 відсотків. До непрацездатних членів сім'ї належать особи, зазначені у статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно п.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім'ї, крім інших, вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

В силу частини першої статті 37 і статті 37-1 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. У разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно п.1 ст.129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» і не може визначатися іншими нормативно - правовими актами. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Аналогічні положення містяться у статті 33 Закону України «Про державну службу», відповідно до якої заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до ст.129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддям за роботу на посаді судді щомісячно виплачується суддівська винагорода, яка складається з аналогічних складових заробітної плати, з якої позивачу призначалась пенсія за втратою годувальника державного службовця.

Враховуючи викладене, та те, що інші закони, які б регулювали пенсійне забезпечення суддів, крім ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відсутні, а в ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» зазначено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками пенсійного віку виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу» та те, що суддівська винагорода по своїй суті є єдиним видом оплати праці суддів та по своїй суті є заробітною платою судді, суд приходить до висновку, що відмова відповідача у призначенні та виплаті позивачці пенсії у зв'язку з втратою годувальника відповідно до вимог Закону України «Про державну службу» є неправомірною.

Посилання відповідача на те, що для розрахунку пенсії позивачки необхідно застосовувати положення постанови Кабінету Міністрів України №865 від 31 травня 2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» є безпідставними, оскільки померлому ОСОБА_4 була призначена пенсія на підставі Закону України «Про державну службу», то позивачка має право на призначення пенсії по втраті годувальника із заробітної плати чоловіка, яка відповідно до ст.129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Оскільки позивачка звернулася з вказаним позовом до суду 20 грудня 2013 року, оспорюючи рішення управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі від 24 жовтня 2013 року про відмову у обчисленні пенсії, тому суд вважає, що посилання представника відповідача на пропуск позивачкою шестимісячного строку звернення до суду, передбаченого ч.2 ст.99 КАС України, є безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України документально підтверджені судові витрати позивача в розмірі 73 грн. 08 грн. підлягають стягненню з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.6, 9, 11, 17, 71, 94, 99, 143, 158-163 КАС України, ст.ст.129, 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст.33, 37, 37-1 Закону України «Про державну службу України», ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі Хмельницької області щодо відмови ОСОБА_1 в нарахуванні та виплаті пенсії у зв'язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про державну службу».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі Хмельницької області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 29 квітня 2013 року пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу», ст.129 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» з урахуванням суми суддівської винагороди голови Красилівського районного суду Хмельницької області, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, станом на день призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 73 гривні 08 копійок судових витрат у справі.

Звернути дану постанову до негайного виконання в частині стягнення пенсії за один місяць.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі надати Красилівському районному суду звіт про виконання даної постанови протягом місяця з дня отримання її копії.

Постанову може бути оскаржено до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Красилівський районний суд Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя: Р. В. ВОЗНЮК