Справа № 759/16869/14-а
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2015-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

14 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Грищенко В.Е., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Сергійчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу представника Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва - Кліменко Марії Сергіївни на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва, третя особа: ДП НВЦ «Пріоритети» про визнання рішення протиправним та скасування, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва, третя особа: ДП НВЦ «Пріоритети» про визнання рішення протиправним та скасування, зобов'язання вчинити дії. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідачем протиправно було відмовлено у призначенні їй пенсії на пільгових умовах за списком № 2 у відповідності до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року задоволено вказаний позов частково. Визнано дії щодо відмови Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва у призначенні пенсії ОСОБА_4 на пільгових умовах за списком № 2 неправомірними. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м.Києва призначити з 07.07.2014 року відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ОСОБА_4 пенсію на пільгових умовах за списком № 2. В задоволенні інших вимог позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва - Кліменко Марія Сергіївна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Крім цього, представником відповідача було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення суду першої інстанції.

Враховуючи наявні в справі документи, колегія суддів приходить до висновку про те, що зазначений строк пропущено не було.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено наступне.

Позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва із заявою про призначення і виплату пенсії на пільгових умовах по Списку № 2 у відповідності до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Листом Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва від 23.09.2014 року їй було відмовлено у призначені вказаної пенсії.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є правомірними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_4 з 20.07.1983 року по 10.11.1993 року працювала у Друкарні Управління урядових будинків Управління справами Ради Міністрів УРСР, яка була реорганізована у Друкарню Управління адміністративними будинками Господарського управління Секретаріату Кабінету Міністрів України, на посаді «наборщик на наборно-срокоотливных машинах», стаж роботи складає більше 32 років.

Згодом Друкарню Управління адміністративними будинками Господарського управління Секретаріату Кабінету Міністрів України передано до сфери управління Державного управління справами.

Дані обставини підтверджено відомостями трудової книжки позивача, довідки Державного управління справами від 23.06.2014 року і довідки ДУС № 17.2-1039 від 23.06.2014 року про заробітну плату для обчислення пенсії.

Список № 2, затверджений Постановою КМ СРСР від 26.01.1992 року № 10, містить професію наборщик на наборно-срокоотливных машинах. Разом з тим, Список № 2, затверджений Постановою КМ СРСР від 26 січня 1991 року № 10, містить професію наборщик на наборно-срокоотливных машинах та шифр (код) 2270000F-14807.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що професія позивача була передбачена обома вказаними редакціями Списку № 2, проте до 26 січня 1991 року мала назву «наборщик на наборно-срокоотливных машинах», а отже, зазначення у кадрових документах підприємства та у трудовій книжці позивача посади «складачі на складально-рядковідливних» у період до 1991, року не позбавляє її на пільгове призначення пенсії за Списком №2.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для включення вказаного стажу, як пільгового, для нарахування пільгової пенсії позивачу за Списком № 2.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст. 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Пунктом «б» статті 100 Закону передбачено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно із ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до вимог ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 12.08.1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

При цьому колегія суддів погоджується з критичним сприйняттям судом першої інстанції посилання відповідача, як на відмову у призначенні пенсії позивачу, враховуючи період праці до 1992 року, через не проведення атестації відповідного робочого місця роботодавцем, оскільки за змістом ч. 2 п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442, відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації, а відтак її не проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком.

Судом першої інстанції було встановлено, що роботи, які виконувала позивач, відносяться до важкого та шкідливого виробництва і їх виконання дає їй право на пільгове пенсійне забезпечення згідно із п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та відповідних Постанов Кабінету Міністрів.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність спірної відмови відповідача та наявність підстав для задоволення даного позову.

При цьому колегія суддів критично сприймає твердження представника відповідача в обгрунтування доводів апеляційної скарги про те. що позивач звернулася за призначенням спірної пенсії та з даним позовом до неналежного відповідача, оскільки такі твердження суперечать правилам ст. 80 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за змістом якої заява про призначення пенсії подається за до органів Пенсійного фонду України за місцем проживання заявника.

Доводи апеляційної скарги спростовуються наведеним вище, а тому підстави для її задоволення відсутні.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва - Кліменко Марії Сергіївни - залишити без задоволення, а постанову Святошинського районного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Мацедонська В.Е.

Грищенко Т.М.