Справа № 804/4472/15
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2015 р. Справа № 804/4472/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава Вікторовича
при секретаріЛісна А.М.
представника позивача представника відповідача Бершадська Т.О., Логоватовський В.В. не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будексім-КР" до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії
Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просить:
- визнати протиправними дії Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на підставі яких було складено Акт перевірки № 2/22.01/3453051 від 05.01.2015 року щодо визнання угод та право чинів, що їх було укладено ТОВ «Будексім-КР» та його контрагентами недійсними (фіктивними) з придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей за період з 01.08.2014 року по 30.09.2014 року, такими, що не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, та проголошення цих право чинів нікчемними;
- визнати протиправними дії Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ ТОВ «Будексім-КР» за період з 01.08.2014 року по 30.09.2014 року без оформлення податкового повідомлення - рішення;
- зобов'язати Криворізьку південну об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області відновити показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ, що були відкориговані на підставі Акту перевірки № 2/22.01/3453051 від 05.01.2015 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачу чинним законодавством України не надано право визнавати правочини недійсними або нікчемними. Окрім того, відповідач без винесення податкового повідомлення - рішення та його узгодження у встановленому порядку здійснив коригування (зміну) показників податкових зобов'язань та податкового кредиту позивача у електронних базах даних. Позивач наголошує на тому, що правочини укладені з контрагентами є реальними, що підтверджується копіями первинних документів, які додані до позовної заяви.
Ухвалою суду від 15.04.2015 року відкрито провадження у справі.
Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги.
Відповідач у судове засідання не з'явився, через відділ діловодства суду подав письмові заперечення проти позову, у яких просить відмовити у задоволенні позову, оскільки дії по складанню акту перевірки та висновки акту перевірки не породжують для платника жодних правових наслідків, як і коригування показників податкових зобов'язань та податкового кредиту позивача у електронних базах даних. Відповідач надав суду інформацію з електронних баз даних, з якої вбачається, що податковим органом здійснено коригування показників податкових зобов'язань та податкового кредиту позивача.
Суд дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників позивача, встановив наступне.
З 19.12.2014 року по 25.12.2014 року відповідачем проведено документальну позапланову перевірку позивача під час здійснення фінансово-господарських відносин з його контрагентами за періоди серпень та вересень 2014 року.
За наслідками перевірки складено Акт від 05.01.2015 року № 2/22.01/33453051 у якому зроблено висновок про нереальність господарських операцій позивача та завищення у зв'язку з цим податкового кредиту за серпень 2014 року на суму 34 240,10 грн. та податкових зобов'язань за серпень 2014 року на суму 32 525,80 грн. та за вересень 2014 року на суму 113 251,25 грн.
Податкового повідомлення - рішення відповідач на підставі акту перевірки не прийняв, однак здійснив коригування (зміну) показників податкових зобов'язань та податкового кредиту позивача у електронних базах даних на підставі акту перевірки, що підтверджується інформацією з електронних баз даних, яка надана відповідачем.
Як вбачається з позовної заяви позивачем фактично оскаржуються дії відповідача стосовно складання Акту перевірки та викладення у ньому висновків працівників податкового органу.
Згідно правової позиції Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 10.09.2013 року по справі № 21-237а13 та яка є обов'язковою для всіх судів, акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.
За вказаних обставин суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги - визнати протиправними дії Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на підставі яких було складено Акт перевірки № 2/22.01/3453051 від 05.01.2015 року щодо визнання угод та право чинів, що їх було укладено ТОВ «Будексім-Кр» та його контрагентами недійсними (фіктивними) з придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей за період з 01.08.2014 року по 30.09.2014 року, такими, що не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, та проголошення цих право чинів нікчемними.
Щодо інших заявлених позовних вимог, то суд також відмовляє у їх задоволенні з наступних причин.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, урегульовані ПК.
У пункті 61.1 статті 61 цього Кодексу визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.2 статті 62 ПК).
Відповідно до статті 71 ПК інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.
Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 ПК для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.
У пункті 74.1 статті 74 ПК зазначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.
Висновки, викладені у акті перевірки, є відображенням дій податкових інспекторів, не породжують правових наслідків для платника податків і, відповідно, такий акт не порушує прав останнього.
Включення суб'єктом владних повноважень до бази даних інформації про таку перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.
Виходячи із системного тлумачення статей 71, 72, 74 ПК суд доходить до висновку про те, що для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю і остання не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.
Оскільки позивач не визначив предметом спору у даній адміністративній справі протиправність дії відповідача стосовно здійснення податкового контролю (проведення перевірки), то виключення з бази даних інформації, внесеної на підставі акта перевірки, є необґрунтованим.
Аналогічну позицію займає і Верховний Суд України у постанові від 09.12.2014 року по справі № 21-511а14.
У відповідності до статті 94 КАС України у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.
Керуючись ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
У задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 13 травня 2015 року

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 13.05.2015 року Суддя З оригіналом згідно Помічник судді С.В. Златін С.В. Златін Р.Ю. Ричка