Справа № 185/11019/14-а(2-а/185/271/14)
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2015 рокусправа № 185/11019/14-а(2-а/185/271/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Поплавського В.Ю.

суддів: Чепурнова Д.В. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Павлоград Дніпропетровської області

на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Павлоград Дніпропетровської області, третя особа: Виробничий структурний підрозділ "Шахтоуправління Павлоградське" Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про визнання дій неправомірними, зобов'язання нарахувати страхові виплати, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулось з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Павлоград Дніпропетровської області та уточнивши позовні вимоги просив суд:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у нарахуванні страхових виплат у зв'язку зі смертю ОСОБА_2 згідно ч. 7 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі - Закон № 1105-XIV);

- зобов'язати відповідача нарахувати страхові виплати у зв'язку зі смертю ОСОБА_2 згідно ч. 7 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено. Визнано неправомірними дії відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Павлограді Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні страхових виплат у зв'язку зі смертю сина ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Зобов'язано відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Павлограді Дніпропетровської області нарахувати та виплатити одноразову допомогу відповідно до ч.7 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" у зв'язку зі смертю ОСОБА_2 внаслідок нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом, сім'ї потерпілого, яку складають батько ОСОБА_1, мати ОСОБА_3, брат ОСОБА_4

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення по справі, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.22).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.19).

Актом проведення спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком від 08 жовтня 2014 року (а.с.5-18) підтверджується, що смерть ОСОБА_2 настала внаслідок нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом.

23 жовтня 2014 року позивач звернувся з заявою до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Павлограді про призначення йому страхових виплат у зв'язку зі смертю сина, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві (а.с.28).

Листом начальника відділення виконавчої дирекції Фонду від 05 листопада 2014 року позивачу було відмовлено у призначенні страхових виплат, оскільки на час смерті потерпілого він не досяг пенсійного віку і на утриманні у потерпілого не перебував. Також вік потерпілого на момент смерті складав двадцять сім років, що свідчить про те, що він вже не належав до сім'ї своїх батьків оскільки не мав статусу дитини. Крім того не надано підтверджень, що потерпілий мав основне джерело доходу для родини позивача (а.с.24).

Позивач з таким рішенням не погодився, що й стало підставою для звернення до суду.

Правова основа, економічний механізм та організаційна структура загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві (далі - страхування від нещасного випадку) визначені Законом № 1105-XIV.

За змістом статті 21 цього Закону, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, шляхом надання соціальних послуг та здійснення соціальних виплат, до яких, зокрема, відноситься одноразова допомога в разі смерті потерпілого (пункт "б" частини 1 статті 21 Закону № 1105-XIV).

Згідно із частиною 7 статті 34 Закону № 1105-XIV у разі настання смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розмір одноразової допомоги його сім'ї повинен бути не менше за п'ятирічну заробітку плату потерпілого і, крім того, не менше за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечувалось відповідачем, померлий ОСОБА_2 не був одружений (а.с.32), проживав разом з батьками та братом і таким чином був членом їх сім'ї (а.с. 23).

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилався на те, що позивач не перебував на утриманні свого сина, у зв'язку з чим не має права на отримання одноразової допомоги.

Апеляційний суд вважає такі доводи безпідставними з огляду на наступне.

Як передбачено ст. 33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини першої статті 21 цього Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання.

На час смерті потерпілого його батько мав встановлену довічно інвалідність третьої групи у зв'язку з професійним захворюванням, а також був пенсіонером за віком за пільговим стажем роботи і не працював (а.с. 20-21).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Той факт, що позивач отримував відшкодування втраченого заробітку та пенсію у загальному розмірі більшому ніж заробітна плата померлого сина, не доводить того, що він не потребував матеріальної допомоги.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач на день смерті його сина, мав право на одержання від нього утримання, а тому відповідач зобов'язаний виплатити одноразову допомогу у зв'язку із настання смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно були застосовані норми матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Павлоград Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Повний текст виготовлено 22 квітня 2015 року.

Головуючий: В.Ю. Поплавський

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова