Справа № 826/4846/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 травня 2015 року № 826/4846/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Гарника К.Ю., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до третя особа Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась з позовом до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві (далі по тексту - відповідач), третя особа - ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень, що здійснена за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером: 13102020 від 16.05.2014р. 15:01:45, на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, де власником квартири зазначено ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 березня 2015 року відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення суду №22-ц/996/1305/2014 від 08.05.2014р. на підставі якого було зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та на підставі якого прийнято рішення державного реєстратора від 16.05.2014р. №13102020 є сфальсифікованим.

24 березня 2015 року судом направлено до відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України у м. Києві судовий запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання ОСОБА_2

03 квітня 2015 року ГУДМС України в м. Києві було повідомлено, що ОСОБА_2 по м. Києву не зареєстрований.

В судовому засіданні, 14 квітня 2015 року представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив з тих підстав, що державний реєстратор не уповноважений робити запити до суду з вимогою про підтвердження набрання законної сили рішення. Третя особа у судове засідання не з'явився, явку уповноваженого представника не забезпечив.

В судовому засіданні 14.04.2015р. суд по справі перейшов в письмове провадження на підставі статті 128 КАС України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

На підставі Договору купівлі-продажу квартири від 06.12.2012р., укладеного між ОСОБА_3 (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець), Продавець продав належну йому квартиру АДРЕСА_1, а Продавець купив зазначену квартиру.

Право власності на вказану квартиру за позивачем оформлено 17.02.2013р. рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №419126.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 13 травня 2014 року представником ОСОБА_2 - ОСОБА_5 до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень до якої було додано пакет документів, а саме:

- рішення Апеляційного суду міста Києва від 08.05.2014р. у справі №22-ц/996/1305/2014;

- копія довіреності №417 від 29.04.2014р. видана приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко О.Г.;

- копія паспорту громадянина України серія та номер: НОМЕР_3 від 07.05.2009р. видана: Кіровським РВУ МВС України в Кіровоградській області;

- копія ідентифікаційного номеру НОМЕР_1 від 04.03.2004р. виданої Кіровоградської ОДПІ;

- копії паспорту громадянина України серія та номер НОМЕР_4 від 03.08.2005р. виданого Оболонським РУ ГУ МВС України в місті Києві;

- копія ідентифікаційного номеру НОМЕР_2 від 12.01.2004р. виданої ДПІ Оболонського району м. Києва.

Таким чином, на підставі рішення Апеляційного суду міста Києва від 08.05.2014р. у справі №22-ц/996/1305/2014 державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Середою М.С. було прийнято рішення від 16.05.2014р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №13102020.

Вказаним рішенням №13102020 від 16.05.2014р. зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі по тексту - Закон).

Статтею 2 Закону закріплені терміни, що в ньому вживаються, зокрема:

державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав;

нерухоме майно - земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення;

Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 3 Закону, державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв.

За приписами п.1 ч.1 ст.4 Закону обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом (ч.7 ст.16 Закону).

Документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч.3 ст.17 Закону).

Відповідно до п. 5, 6 ч. 1 ст. 19 Закону, державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Процедуру проведення державної реєстрації прав, перелік документів, необхідних для її проведення визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013р. № 868 (далі - Порядок № 868).

Згідно даного Порядку № 868, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком. Перелік таких документів для здійснення державної реєстрації прав визначено пунктами 37-76 Порядку №868.

Відповідно до п. 37 Порядку №868 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є:

1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно, чи його дублікат;

2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

4) свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, видані нотаріусом, чи їх дублікати;

5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до цього Порядку;

6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді;

7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією до набрання чинності цим Порядком;

8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

9) державний акт на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою;

10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

12) заповіт, яким встановлено сервітут на нерухоме майно;

13) закон, яким встановлено сервітут на нерухоме майно;

14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації;

15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів реєстраційної справи та встановлено судом, підставою реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 було рішення Апеляційного суду міста Києва від 08.05.2014р. у справі №22-ц/996/1305/2014 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_8 про визнання договору купівлі-продажу квартири укладеним та визнання права власності, відповідно до якого за ОСОБА_2 визнано право власності на двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 103,50кв.м. та припинено право власності ОСОБА_1, ОСОБА_8 на вказану квартиру.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішення суду №22-ц/996/1305/2014 від 08.05.2014р. на підставі якого було зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та на підставі якого прийнято рішення державного реєстратора від 16.05.2014р. №13102020 є сфальсифікованим.

Так, на запит представника позивача - ОСОБА_9 було надано Апеляційним судом міста Києва відповідь №22-ц від 25.03.2015р., відповідно до якої цивільна справа за номером 22-ц/996/1305/2014 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_8 про визнання договору купівлі-продажу квартири укладеним та визнання права власності в провадженні Апеляційного суду міста Києва не перебувала, а відтак будь-які рішення у вказаній справі не ухвалювались. Крім того, повідомлено, що Апеляційному суду міста Києва присвоєно код суду « 796».

Листом від 24.03.2015р. №10879/15-Вих/ЦК/205 Шевченківський районний суд міста Києва (як суд першої інстанції по справі 22-ц/996/1305/2014) повідомив, що за період з 2010 року по теперішній час до провадження суду не надходило позовних заяв ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі - продажу укладеним та визнання права власності.

В матеріалах справи також міститься лист 4-ВМ Шевченківського районного управління ГУМВС України в м. Києві від 11.03.2015р. №59/2479, з якого судом вбачається, що за даними обставинами Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві порушено кримінальне провадження №0002479, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2015р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України (шахрайство).

Також, листом Шевченківського районного суду міста Києва від 28 квітня 2015 року № 17222/15 у відповідь на судовий запит Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 квітня 2015 року, повідомлено, що відповідно до бази даних автоматизованої системи документообігу суду за період з 2010 року по теперішній час до провадження Шевченківського районного суду м. Києва не надходило позовних заяв ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_8 щодо визнання договору купівлі-продажу укладеним та визнання права власності.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що підставою реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 було рішення Апеляційного суду міста Києва від 08.05.2014р. у справі №22-ц/996/1305/2014, яке згідно на поставленій на ньому відмітці суду набрало законної сили 12.05.2014р.

Крім того, представник відповідача повідомив, що чинним законодавством України державний реєстратор не уповноважений перевіряти рішення суду, на підставі якого подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на наявність вірно вказаного коду суду чи дати прийняття самого рішення.

Суд не приймає до уваги доводи позивача, що протиправність дій по винесенню рішення відповідача №13102020 від 16.05.2014р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень прийнято на підставі сфальсифікованих судових рішень: від 13.10.2013р. Шевченківського районного суду міста Києва та від 08.05.2014р. Апеляційного суду міста Києва у справі №22-ц/996/1305/2014, оскільки чинним законодавством України державний реєстратор не уповноважений перевіряти наявність вірно вказаного коду суду та дати прийняття рішення.

Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено лише, що документами, які підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Позивач, а також його представник не надали будь-яких пояснень з приводу протиправності чи незаконності дій по прийняттю державним реєстратором рішення від 16.05.2014р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №13102020, разом з тим, враховуючи, що виключною підставою для державної реєстрації прав та їх обтяжень є рішення судів: від 13.10.2013р. Шевченківського районного суду міста Києва та від 08.05.2014р. Апеляційного суду міста Києва у справі №22-ц/996/1305/2014 існування та винесення яких не підтверджено у судовому засіданні та спростовано листами Шевченківського районного суду міста Києва, з метою повного захисту прав позивача, яка згідно матеріалів справи придбала спірну квартиру 06 грудня 2012 року, суд вважає за необхідним задовольнити адміністративний позов скасувавши державну реєстрацію прав та їх обтяжень, що здійснена за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером: 13102020 від 16.05.2014р. 15:01:45, на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, де власником квартири зазначено ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 18, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Скасувати державну реєстрацію прав та їх обтяжень, що здійснена за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером: 13102020 від 16.05.2014р. 15:01:45, на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, де власником квартири зазначено ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

3. Судові витрати в сумі 73,08 грн. присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник