Справа № 820/7943/13-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 р.Справа № 820/7943/13-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Жигилія С.П. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.,

представників сторін: позивача - ОСОБА_1, другого відповідача - Гнатченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління державної фіскальної служби у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.03.2015р. по справі № 820/7943/13-а

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції у Київському районі м.Харкова , Головного управління державної фіскальної служби у Харківській області треті особи ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю "Яна"

про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, фізична особа - підприємець ОСОБА_3 (далі по тексту - ФОП ОСОБА_3.), звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова (далі по тексту - ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області, перший відповідач) та Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (далі по тексту - ГУ ДФС у Харківській області, другий відповідач), в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, прийнятих судом, просив суд визнати незаконними дії Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова, ГУ Міндоходів у Харківській області від 06.03.2013р. щодо опису та вилучення майна фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, що знаходилось за адресою: АДРЕСА_1, як такого, що має ознаки безхазяйного та зобов'язати Державну податкову інспекцію у Київському районі м. Харкова, код 38773151, передати ФОП ОСОБА_3, код НОМЕР_1, майно, вилучене згідно актів № 1/13 та № 2/13 опису і попередньої оцінки майна з ознаками безхазяйного від 06.03.2013 року за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2013 року по справі № 820/7943/13-а в задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Міндоходів у Харківській області, Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити дії - відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2013 року по справі № 820/7943/13-а апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2013 року по справі № 820/7943/13-а залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.09.2014 року по справі № К800/13057/14 касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задоволено.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2012 року - скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

У даній ухвалі судом касаційної інстанції зазначено, що судами попередніх інстанцій не надано жодної правової оцінки доводам позивача та не з'ясовано питання щодо наявності чи відсутності у відповідачів достатніх підстав вважати безхазяйним майно, виявлене за адресою: АДРЕСА_1. Констатовано, що судами попередніх інстанцій не з'ясовано обставин справи щодо дотримання відповідачами Порядку взаємодії між підрозділами державної податкової служби України під час роботи з безхазяйними речами та майном, що переходить у власність держави, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 17.12.2012 року № 1341, зокрема, чи направлялася органами податкової міліції службова записка встановленої форми керівнику органу державної податкової служби або заступнику, чи надавалося доручення підрозділу погашення податкового боргу поставити відповідне майно на облік, не встановлено відповідності акту опису, оцінки та передачі безхазяйного майна визначеним Порядком вимогам, тощо. З огляду на викладене, вказано на необхідність всебічно і повно з'ясувати та перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, встановити дійсні права і обов'язки сторін, і в залежності від встановленого правильно застосувати норми матеріального права, що регулюють спірні відносини, та прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Частиною 5 ст. 227 КАС України передбачено, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Отже, в даному апеляційному провадженні справа розглядається з урахуванням наведених висновків суду касаційної інстанції.

Протокольною ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.03.2015 року по справі № 820/7943/13-а замінено другого відповідача по справі - Головного управління Міндоходів у Харківській області на належного - Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області (т.3, а.с.26).

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 30.03.2015 року по справі № 820/7943/13-а адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова та Головного управління ДФС у Харківській області про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано незаконними дії Головного управління ДФС у Харківській області від 06.03.2013р. щодо опису та вилучення майна фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, що знаходилось за адресою: АДРЕСА_1, як такого, що має ознаки безхазяйного.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Другий відповідач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.03.2015 року по справі № 820/7943/13-а в частині задоволення позовних вимог про визнання незаконними дій ГУ ДФС у Харківській області від 06.03.2013 року щодо опису та вилучення майна ФОП ОСОБА_3, що знаходилось за адресою: АДРЕСА_1, як такого, що має ознаки безхазяйного, прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні зазначених позовних вимог, в іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджує, що другий відповідач при вчиненні дій щодо опису, оцінки, вилучення та передачі на зберігання майна, що знаходилося за адресою: АДРЕСА_1, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України та Порядком взаємодії між підрозділами державної податкової служби під час роботи з безхазяйними речами та майном, що переходить у власність держави, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 17.12.2012 року № 1341, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.02.2013 року за № 290/22822, а також Порядком обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, та розпорядження ним, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1998 року № 1340. Пояснив, що процедуру опису та вилучення вищевказаного майна було ініційовано за заявою власника приміщення, в якому було виявлене вказане майно - ОСОБА_4 За результатами опитування останнього, а також колишнього власника приміщення - ОСОБА_6, власника майна встановити не вдалося. При цьому, жодних документів щодо підтвердження права власності ФОП ОСОБА_3 на вилучене майно, виявлене за адресою: АДРЕСА_1, до ДПІ у Київському районі м. Харкова (куди було передано на облік вказане майно), не надходило. Зазначив, що факт здійснення ФОП ОСОБА_3 господарської діяльності у нежитловому приміщенні по АДРЕСА_1 не підтверджено належними та допустимими доказами, оскільки дані, зазначені позивачем у свідоцтві про сплату єдиного податку, перевірці не підлягають та достовірними вважатися не можуть. Крім того, акт опису і арешту майна від 19.08.2010 року, складений державним виконавцем, відповідно до якого ФОП ОСОБА_3 було передано на відповідальне зберігання нежитлове приміщення по АДРЕСА_1, не є свідченням того, що позивачка на час виникнення у спірних відносин (у 2013 році) здійснювала підприємницьку діяльність у цьому приміщенні та зберігала у ньому власні речі. Відмітив, що документи, які були виявлені у даному приміщенні під час опису й вилучення майна та в подальшому були передані ОСОБА_3, не давали можливості встановити, що ФОП ОСОБА_3 на праві власності належало майно, взяте контролюючим органом на облік як безхазяйне. Виявлені документи про фінансово-господарську діяльність ФОП ОСОБА_3 не містили в собі достатньо ознак, які б засвідчили їх належність до кожної з одиниць вилученого товару. Позивач до ДПІ у Київському районі м. Харкова із заявою про те, що вона є власником вилученого майна, не зверталась, відповідних правовстановлюючих документів не надавала. Враховуючи викладене, вважає дії відповідачів по виявленню, взяттю на облік та зберіганню майна з ознаками безхазяйного правомірними та не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Представник другого відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, просив суд апеляційної інстанції постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.03.2015 року по справі № 820/7943/13-а скасувати в частині задоволення позовних вимог, прийняти в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Представник позивача в надісланих до суду письмових поясненнях та в судовому засіданні просили суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін. Вказує на те, що позивач була зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності на підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця та як платник єдиного податку на підставі свідоцтва платника єдиного податку, в яких місцем провадження підприємницької діяльності зазначено : АДРЕСА_1. Вважає, що право користування позивачем приміщенням за вказаною адресою підтверджено, зокрема, тристороннім договором про відступлення права вимоги (цесії) № 11/07-01/0357 від 30.06.2009 р., за яким ОСОБА_6 (первісний кредитор) відступив ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (новому кредитору) право вимоги за договором оренди, укладеним між кредитором та боржником ОСОБА_3, а також договором № 225/08/10/ОТС від 21.08.2010 р. про організацію тривожного спостереження за вказаним приміщенням, укладеним між ТОВ «Інекс-Пульт» та ФОП ОСОБА_3, який був чинним станом на час виникнення спірних відносин. Крім того, згідно з актом опису й арешту майна серії АА № 752479 від 19.08.2010 року вищевказане приміщення було передане ОСОБА_3 на відповідальне зберігання. Отже, Державна податкова служба володіла інформацією про здійснення позивачем підприємницької діяльності за вказаною адресою, а відтак, у відповідачів були відсутні підстави вважати безхазяйним майно, виявлене за вказаною адресою. Стверджує, що оскільки ОСОБА_4 не є суб'єктом господарювання, майно, узяте на облік як безхазяйне, не могло бути передане йому на відповідальне зберігання. Звертає увагу суду на те, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 05.08.2014 року було задоволено позов ОСОБА_3 про визнання права власності на майно, вилучене ДПС як безхазяйне, та витребування у ДПІ у Київському районі м. Харкова цього майна. З посиланням на п.п.1, 3 Розділу ІІ Порядку взаємодії між підрозділами державної податкової служби України під час роботи з безхазяйними речами та майном, що переходить у власність держави, затвердженого Наказом ДПА України від 24.12.2010 року № 1032, стверджує про порушення відповідачами процедури виявлення, опису й оцінки майна з ознаками безхазяйного. Зазначив, що після взяття на облік спірного майна ОСОБА_3 відповідачами було виявлено серед речей документи на ім'я ОСОБА_3, які свідчили про здійснення нею підприємницької діяльності у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1. Враховуючи викладене, вважає, що вилучене ДПС майно не мало ознак безхазяйного, оскільки знаходилося за місцем провадження позивачем господарської діяльності, що було відомо працівникам відповідачів по справі; опис майна та передача майна на зберігання були здійснені з порушенням вимог діючого законодавства, що є підставою для визнання дій відповідачів незаконними.

Представники першого відповідача та третіх осіб в судове засідання не прибули, перший відповідач та треті особи про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

З огляду на наведену норму, враховуючи, що перший відповідач та треті особи по справі належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, колегія суддів вважає за можливе розглянути адміністративну справу без участі представників першого відповідача та третіх осіб.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача та другого відповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.02.2013 р. до Управління податкової міліції ДПС України у Харківській області надійшло звернення гр. ОСОБА_4, яким повідомлено, що в нежитловому приміщенні 1-го поверху №ІІ, ІІІ, 1-13, 15-19 в літ. "А-3" загальною площею 224,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, власником якого він є на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15.02.2012 р., зберігаються парфумерні та косметичні вироби невстановлених осіб, які спричиняють незручності йому як власнику приміщення у здійсненні господарської діяльності (т.1, а.с.93).

В ході розгляду вказаного звернення працівниками податкової міліції було опитано власника приміщення ОСОБА_4 та попереднього власника цього приміщення - ОСОБА_6, які пояснили, що власник майна, яке знаходиться у вказаному приміщенні, їм не відомий (т.1, а.с.101-104, 127, 128).

04.03.2013 р. за результатами виїзду співробітників сектору БФБ ООЗСПБ УПМ ДПС в Харківській області за адресою: АДРЕСА_1, встановлено знаходження за вказаною адресою нежитлового приміщення, при вході в якому знаходиться вітрина з парфумерними та косметичними виробами та шість дверей, які опечатано власником даного приміщення - гр. ОСОБА_4

Для забезпечення планово-нормативної бази та для виділення підлеглих співробітників для спільного опису виявленого майна, яке, на думку працівників податкової міліції, мало ознаки безхазяйного, та подальшої поставки його на облік та реалізацію в дохід держави 04.03.2013 р. супровідним листом Управлінням податкової міліції ДПС України у Харківській області на адресу ДПС у Харківській області направлено матеріали відпрацювання, у яких проглядаються ознаки безхазяйного майна.

Працівниками Управління податкової міліції ДПС України у Харківській області здійснено вилучення товарно-матеріальних цінностей (численні меблі, обладнання, комп'ютерна техніка, косметичні вироби тощо), які знаходилися в нежитловому приміщенні 1-го поверху №ІІ, ІІІ, 1-13, 15-19 в літ. "А-3" за адресою: АДРЕСА_1.

06.03.2013 року комісією у складі представників ДПІ у Київському районі м. Харкова Харківської області ДПС та представників суб'єктів господарювання ФОП ОСОБА_4 та директора ТОВ "Яна" ОСОБА_8, здійснено опис, оцінку і передачу на зберігання вказаним особам товарно-матеріальних цінностей (численні меблі, обладнання, комп'ютерна техніка, косметичні вироби тощо) та складено акти опису і попередньої оцінки майна з ознаками безхазяйного №1/13, №2/13 (т.1, а.с.126, 135).

ДПІ у Київському районі м. Харкова Харківської області ДПС було передано описані та вилучені речі на зберігання гр. ОСОБА_4 та директору ТОВ "Яна" ОСОБА_8 на підставі договорів про зберігання безхазяйного майна №1 та № 2 від 06.03.2013 р. (т.1, а.с.124-125).

Позивач, не погодившись із діями податкових органів щодо опису і вилучення майна ФОП ОСОБА_3, що знаходилося за адресою: АДРЕСА_1, звернулася до суду з даним позовом про їх оскарження та зобов'язання Державної податкової служби в Харківській області (правонаступником якої є ГУ ДФС у Харківській області) та ДПІ у Київському районі м. Харкова (правонаступником якої є ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області) повернути позивачеві вилучене майно.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання незаконними дій Головного управління ДФС у Харківській області від 06.03.2013р. щодо опису та вилучення майна фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, що знаходилось за адресою: АДРЕСА_1, суд першої інстанції виходив з відсутності у податкових органів підстав для визнання вказаного майна безхазяйним.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про зобов'язання ДПІ у Київському районі м. Харкова передати ФОП ОСОБА_3 майно, вилучене згідно актів № 1/13 та № 2/13 опису і попередньої оцінки майна з ознаками безхазяйного від 06.03.2013 року за адресою: АДРЕСА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка до ДПІ у Київському районі м. Харкова із відповідною заявою не зверталась, правовстановлюючих документів на майно нею пред'явлено не було.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Відповідно до п.п.19-1.23 п.19-1.1. ст. 19-1 Податкового кодексу України, однією з покладених на контролюючі органи функцій є організація роботи з виявлення, обліку, зберігання, оцінки та розпорядження безхазяйним майном та іншим майном, що переходить у власність держави, а також з обліку, попередньої оцінки, зберігання майна, вилученого та конфіскованого за порушення митного і податкового законодавства.

При цьому, статтею 41 Податкового кодексу України визначено, що у складі контролюючих органів діють підрозділи податкової міліції.

Механізм взаємодії між структурними підрозділами органів державної податкової служби під час виконання покладених згідно із законодавством України завдань із виявлення, обліку, зберігання, оцінки, розпорядження безхазяйним майном та майном, що переходить у власність держави визначений Порядком взаємодії між підрозділами ДПС України під час роботи з безхазяйними речами та майном, що переходить у власність держави, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 17.12.2012 р. №1341 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 19.02.2013 р. за №290/22822 (далі по тексту - Порядок № 1341). Дія зазначеного Порядку поширюється на безхазяйне майно та майно, що переходить у власність держави, крім безхазяйного нерухомого майна.

Згідно з п.1.3. Порядку № 1341 формами взаємодії підрозділів ДПС під час роботи з безхазяйним майном, є, зокрема, проведення спільних заходів підрозділами ДПС, які здійснюють податковий контроль, спеціальними підрозділами по боротьбі з податковими правопорушеннями (далі - підрозділом податкової міліції) та підрозділами, до компетенції яких належить організація роботи та здійснення контролю за погашенням податкового боргу з податків, зборів платників податків (далі - підрозділи погашення податкового боргу), у частині виявлення безхазяйного майна, створення спільних робочих груп для проведення інвентаризації безхазяйного майна та вирішення (у разі потреби) робочих питань, пов'язаних із роботою з безхазяйним майном.

До службової записки в обов'язковому порядку додаються копії документів, які містять інформацію щодо обставин виявлення такого майна, його місцезнаходження, перелік цього майна із зазначенням кількісних, якісних і зовнішніх характеристик, наведених у пункті 2.6 цього розділу, для подальшої ідентифікації з метою постановки на облік безхазяйного майна.

Відповідно до п.2.1 Розділу 2 Порядку №1341, якщо під час виконання функцій підрозділом податкової міліції виявлено безхазяйне майно, керівник (заступник керівника) такого підрозділу не пізніше п'ятнадцятиденного строку від дня виявлення направляє керівнику органу державної податкової служби або його заступнику, який згідно з розподілом обов'язків відповідає за роботу підрозділу погашення податкового боргу, службову записку про виявлення безхазяйного майна.

Якщо працівниками інших підрозділів ДПС під час виконання службових обов'язків виявлено безхазяйне майно, вони не пізніше наступного робочого дня службовою запискою повідомляють про це керівника органу державної податкової служби або його заступника, який згідно з розподілом обов'язків відповідає за роботу підрозділу погашення податкового боргу (п.2.2 Розділу 2 Порядку № 1341).

Пунктом 2.3. Розділу 2 Порядку №1341 визначено, що керівник органу державної податкової служби або його заступник, який згідно з розподілом обов'язків відповідає за роботу підрозділу погашення податкового боргу, у день отримання службової записки про виявлення безхазяйного майна або прийняття рішення про накладення адміністративного арешту на таке майно дає доручення підрозділу погашення податкового боргу поставити це майно на облік.

Не пізніше наступного робочого дня після отримання такого доручення підрозділ погашення податкового боргу проводить перевірку наявності цього майна за місцезнаходженням, його кількісних та якісних характеристик, зазначених у документах, доданих до службової записки, або у протоколі про тимчасове затримання майна чи рішенні про адміністративний арешт, та у разі підтвердження наявності безхазяйного майна не пізніше наступного дня після закінчення перевірки складає акт опису і попередньої оцінки безхазяйного майна за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

До акта опису і попередньої оцінки безхазяйного майна додаються договір про зберігання такого майна, укладений між відповідним органом державної податкової служби із суб'єктом господарювання, який надає послуги з відповідального зберігання безхазяйного майна, та фотознімки описаного безхазяйного майна.

У відповідності до п. 2.4. Розділу 2 Порядку № 1341 складання акта опису і попередньої оцінки безхазяйного майна та попередня оцінка безхазяйного майна проводяться комісією чисельністю не менше трьох осіб у складі представників органу державної податкової служби з обов'язковим залученням працівника підрозділу погашення податкового боргу, органу (організації), що зберігає це майно на дату складання акта, та суб'єкта господарювання, якому безхазяйне майно передається на зберігання.

Акт опису і попередньої оцінки безхазяйного майна затверджується керівником органу державної податкової служби або його заступником не пізніше ніж протягом трьох робочих днів після його складання (п.2.5 Розділу 2 Порядку № 1341).

Пунктом 2.7. Розділу 2 Порядку № 1341 передбачено, що безхазяйне майно на підставі акта опису і попередньої оцінки безхазяйного майна у той самий день береться на облік підрозділом погашення податкового боргу.

Відповідно до п.2.8 Розділу 2 Порядку №1341, узяте на облік безхазяйне майно зберігається відповідним органом державної податкової служби у власних (орендованих) приміщеннях або за актом опису і попередньої оцінки безхазяйного майна передається на відповідальне зберігання суб'єкту господарювання.

Із суб'єктом господарювання, який прийняв безхазяйне майно на відповідальне зберігання, укладається відповідний договір. Прийняте на зберігання безхазяйне майно відображається на позабалансовому рахунку "Активи на відповідальному зберіганні" цього суб'єкта господарювання.

Про кожний факт виявлення безхазяйного майна на суму 5 тис.грн і більше державні податкові інспекції направляють електронною поштою окреме спецповідомлення про виявлення (постановку на облік) безхазяйного майна (далі - спецповідомлення) за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку до відповідних територіальних органів державної податкової служби в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, округах (далі - територіальні органи ДПС) (п.2.10 Розділу 2 Порядку № 1341).

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що працівниками УПМ ДПС в Харківській області було отримано заяву від громадянина ОСОБА_4 про знаходження в належному йому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, майна (парфумерно-косметичної продукції), власник якої невідомий та яке, на думку заявника, мало ознаки безхазяйного.

В ході перевірки за заявою ОСОБА_4 працівниками УПМ ДПІ у Харківській області було здійснено виїзд за вказаної адресою, після чого начальником УПМ ДПС у Харківській області ОСОБА_9, у відповідності до вимог п.2.1 Порядку № 1341, було направлено доповідну записку на ім'я заступника начальника ДПС у Харківській області ОСОБА_10, відповідального за роботу підрозділу з погашення податкового боргу, щодо виявлення майна з ознаками безхазяйного (т.1, а.с.105).

Працівниками УПМ ДПС України у Харківській області здійснено вилучення товарно-матеріальних цінностей (численні меблі, обладнання, комп'ютерна техніка, косметичні вироби тощо), які знаходилися в нежитловому приміщенні 1-го поверху №ІІ, ІІІ, 1-13, 15-19 в літ. "А-3" за адресою: АДРЕСА_1.

На виконання вимог п.2.3 Порядку №1341 06.03.2013 р. комісією у складі представників ДПС у Київському районі м. Харкова Харківської області ДПС та представників суб'єктів господарювання гр. ОСОБА_4 та директора ТОВ "Яна" ОСОБА_8, здійснено опис і оцінку товарно-матеріальних цінностей (численні меблі, обладнання, комп'ютерна техніка, косметичні вироби тощо), про що складено акти опису і попередньої оцінки майна з ознаками безхазяйного №1/13, №2/13 від 06.03.2013 р., копії яких надано до матеріалів справи.

У відповідності до п.2.8 Порядку № 1341 передачі вказаного майна на зберігання гр. ОСОБА_4 та директору ТОВ "Яна" ОСОБА_8 передувало укладення договорів про зберігання безхазяйного майна, копії яких містяться в матеріалах справи:

- договору №1 від 06.03.2013 р. відповідно до умов якого, Замовник (ДПІ у Київському районі м. Харкова Харківської області ДПС) передає, а Виконавець (ОСОБА_4.) приймає на відповідальне зберігання Майно. Виконавець зобов'язується зберігати вказане в цьому Договорі майно і повернути його Замовнику у схоронності. Згідно підпункту 2.2.1 пункту 2.2 Розділу 2 (Обов'язки сторін) "При виконанні цього договору Виконавець зобов'язаний прийняти майно за місцем його знаходження за адресою: м. Харків, вул. Потебні, б. 4 згідно п. 1.1 договору;

- договору про зберігання безхазяйного майна №2 від 06.03.2013 р. відповідно до умов якого, Замовник (ДПІ у Київському районі м. Харкова Харківської області ДПС) доручає, а Виконавець (директор ТОВ "Яна" ОСОБА_11.) бере на себе обов'язок зберігати передане йому Майно. Місцезнаходження переданого майна на зберігання: АДРЕСА_2 (т.1, а.с.124-125).

Колегія суддів зазначає, що відповідачі, вчиняючи вищезазначені дії, виходили з того, що майно, виявлене за адресою : АДРЕСА_1, є безхазяйним.

Однак, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що за визначенням ст.335 Цивільного кодексу України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені.

Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації.

Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

Безхазяйні рухомі речі можуть набуватися у власність за набувальною давністю, крім випадків, встановлених статтями 336, 338, 341 і 343 цього Кодексу.

Правила щодо набувальної давності встановлені ст. 344 ЦК України, згідно з якою особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності.

Таким чином, із самого визначення поняття "безхазяйна річ" вбачається, що дана річ має бути такою, щодо якої право власності ніким не оспорюється.

Згідно зі ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом, що передбачено статтею 319 ЦК України.

Відповідно до ст. 320 ЦК України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Держава відповідно до ст. 386 ЦК України забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Слід вказати, що спірні відносили виникли саме у зв'язку з тим, що відповідачами по справі не враховано майнових вимог ФОП ОСОБА_3 на товарно-матеріальні цінності, виявлені у належному ОСОБА_4 нежитловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому, позивач неодноразово заявляв свої вимоги щодо права власності на вказане майно, звертаючись до податкових органів різного рівня - ДПІ у Київському районі м. Харкова, Державної податкової служби України, Міністерства доходів і зборів України.

Колегія суддів відмічає, що ДПІ у Київському районі м. Харкова Харківської області ДПС у листі від 30.07.2013 року № 649/10/19-020 (т.1, а.с.17), у відповідь на звернення ОСОБА_3 зазначила, що станом на 30.07.2013 року товарно-матеріальні цінності, описані 06.03.2013 року актами опису і попередньої оцінки майна перебувають на відповідальному зберігання у ТОВ «Яна» та громадянина ОСОБА_4, та послалась на ст.338 Цивільного кодексу України, маючи на увазі, що спірне майно є знахідкою.

Поняття знахідки, дії особи, яка її знайшла та порядок набуття права власності на знахідку визначено у ст.ст.337-338 ЦК України.

У відповідності до ст.337 ЦК України особа, яка знайшла загублену річ, зобов'язана негайно повідомити про це особу, яка її загубила, або власника речі і повернути знайдену річ цій особі.

Особа, яка знайшла загублену річ у приміщенні або транспортному засобі, зобов'язана передати її особі, яка представляє володільця цього приміщення чи транспортного засобу. Особа, якій передана знахідка, набуває прав та обов'язків особи, яка знайшла загублену річ.

Якщо особа, яка має право вимагати повернення загубленої речі, або місце її перебування невідомі, особа, яка знайшла загублену річ, зобов'язана заявити про знахідку міліції або органові місцевого самоврядування.

Особа, яка знайшла загублену річ, має право зберігати її у себе або здати на зберігання міліції, або органові місцевого самоврядування, або передати знахідку особі, яку вони вказали.

Частиною 1 статті 338 ЦК України передбачено, що особа, яка знайшла загублену річ, набуває право власності на неї після спливу шести місяців з моменту заявлення про знахідку міліції або органові місцевого самоврядування, якщо: 1) не буде встановлено власника або іншу особу, яка має право вимагати повернення загубленої речі; 2) власник або інша особа, яка має право вимагати повернення загубленої речі, не заявить про свої права на річ особі, яка її знайшла, міліції або органові місцевого самоврядування.

З огляду на викладені норми колегія суддів вважає за необхідне вказати, що майно, виявлене у приміщенні по АДРЕСА_1, не підпадає під поняття знахідки, яке міститься у ст.ст.337-338 ЦК України, а тому не може бути визнано безхазяйним в якості знахідки.

Крім того, колегія суддів зауважує, що відповідно до приписів п.3.2. Розділу 3 Порядку № 1341 за кожним фактом виявлення безхазяйного майна обов'язково заводиться окрема облікова справа, до якої під час роботи додаються необхідні документи, а саме: акт опису і попередньої оцінки безхазяйного майна з фотознімками безхазяйного майна; супровідні, службові, доповідні записки, рапорти; запити до підприємств, установ і організацій про інформацію щодо виявленого безхазяйного майна та відповіді на них; копія листа про виявлення безхазяйного майна, направленого до міліції або органу місцевого самоврядування відповідно до статті 338 Цивільного кодексу України; листування щодо роботи з безхазяйним майном; звіт про оцінку безхазяйного майна, складений суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання (за наявності); акт опису, оцінки та передачі безхазяйного майна; довіреності; біржові контракти, протоколи проведення аукціонів, договори купівлі-продажу безхазяйного майна; акти приймання-передачі безхазяйного майна; роздруковане з офіційної сторінки центрального органу державної податкової служби в мережі Інтернет оголошення про передачу на реалізацію майна вартістю 1 тис.грн і більше; копії документів, що стосуються претензійно-позовної роботи; інші документи, які складаються під час роботи з безхазяйним майном.

З наведеної норми вбачається, що для визнання майна безхазяйним і постановки підрозділом погашення податкового боргу відповідного податкового органу цього майна на облік повинна проводитись певна робота щодо збирання інформації про виявлене майно, в ході якої, зокрема, може бути виявлений власник майна.

Однак, як вірно вказано судом першої інстанції, у спірних відносинах, працівники податкової служби не здійснили повної перевірки обставин, визнавши майно позивача безхазяйним виключно на підставі пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_6

При цьому, ані у працівників УПМ ДПС України в Харківській області (правонаступником якого є другий відповідач), ані ДПІ у Київському районі м. Харкова не виникло питання, яким чином у приміщенні, яке належить ОСОБА_4, а до цього належало ОСОБА_6, опинилося майно, власник якого вказаним особам не відомий.

Запиту до ФОП ОСОБА_3, яка зареєструвала адресу: АДРЕСА_1 в якості юридичної адреси проведення підприємницької діяльності, відповідачами по справі надіслано не було, незважаючи на те, що після вилучення спірного майна у його складі працівниками УПМ ДПС у Харківській області було виявлено документи, належні ФОП ОСОБА_3

Жодних інших дій щодо встановлення можливого власника майна відповідачами по справі проведено не було.

З приводу доводів представника другого відповідача про те, що податковими органами надсилались запити до органів міліції та органів місцевого самоврядування щодо встановлення власника виявленого майна, колегія суддів зазначає, що з наявної в матеріалах справи копії листа № 514/9/19-022 від 22.03.2013 року на адресу голови адміністрації Київського району Харківської міської ради ОСОБА_12 не вбачається запиту щодо встановлення власника майна. Перший відповідач у листі лише констатує факт виявлення та вилучення меблів та обладнання невстановлених осіб у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4 та складення акту опису і попередньої оцінки майна, а також посилається на ст.338 ЦК України. Зі змісту вказаного листа неможливо встановити, яким чином на нього повинна відреагувати посадова особа, якій він адресований.

Докази направлення запитів до органів міліції щодо встановлення власника спірного майна відповідачами до матеріалів справи не надано.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що відповідачі по справі як податкові органи не обґрунтували належним чином свого висновку про те, що майно, виявлене за адресою: АДРЕСА_1, є безхазяйним.

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ФОП ОСОБА_3 провадила свою підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_1 (вид діяльності: надання перукарських та косметологічних послуг), займала приміщення, розташоване на першому поверсі (т.1, а.с.59-60).

Зазначені приміщення використовувались відповідно до договору оренди від 15.06.2009 року, укладеного між ФО-П ОСОБА_3 (орендар) та ФО-П ОСОБА_6 (орендодавець), строком дії до 15.06.2010 року. У разі виконання належним чином умов даного договору та при наявності волевиявлення обох сторін, договір може бути пролонговано, про сторони укладають додаткову угоду, що є додатком до даного договору та його невід'ємною частиною (т.1, а.с.232-234).

30.06.2009 року між ОСОБА_6 (Первісний кредитор, Цедент), ОСОБА_3 (Боржник) та АТ "Райффайзен банк Аваль" (Новий кредитор, Цесіонарій) було укладено трьохсторонній договір про відступлення права вимоги (цесії) №11/07-01/0357 орендних платежів за користування зазначеним нерухомим майном, за умовами якого Первісний кредитор відступає Новому кредиторові, а Новий кредитор набуває право вимоги, належне Первісному кредиторові за договором № 1 оренди майна (нежитлового приміщення) на експлуатацію, утримання та надання послуг від 15.06.2009 року, укладеним між Первісним кредитором і Боржником (т.2, а.с.33-34),

Слід відмітити, що договір оренди від 15.06.2009 року та договір про відступлення права вимоги від 30.06.2009 року були підписані ОСОБА_6 особисто, а тому його посилання в поясненнях на ім'я начальника ВПМ Індустріальної ДПІ м. Харкова на те, що ним було укладено договір оренди вищевказаного приміщення з фізичною особою на ім'я ОСОБА_3, точних анкетних даних якої ОСОБА_6 не знає, є недоречними.

У відповідності до ч.1 ст.764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, після закінчення строку договору оренди позивач продовжувала займати вказані приміщення.

При цьому, колишнім власником приміщення ОСОБА_6 не було доведено до відома позивача про продаж приміщення та зміну власника.

В подальшому державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ було складено акт опису та арешту майна №АА 752479 від 19.08.2010 року, яким вказане нерухоме майно було передано ОСОБА_3 на відповідальне зберігання, що передбачає утримання цього майна та збереження його стану (т.2, а.с.235-236).

Матеріалами справи підтверджено, що з метою збереження та захисту вказаного нерухомого майна, позивачем було укладено договір №225/08/10/ОТС від 21.08.2010 року про спостереження та встановлення тривожної сигналізації з ТОВ "ІНЕКС-ПУЛЬТ" (т.2, а.с.35-39).

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що вказаний договір діяв і на час вилучення майна як безхазяйного співробітниками податкової міліції 06.03.2013 року.

Таким чином, позивач добросовісно користувалась нерухомим майном - приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1.

Колегія суддів відхиляє посилання на те, що арешт з приміщення по АДРЕСА_1, накладений актом державного виконавця від 19.08.2010 року, був знятий, інакше вказане приміщення не могло б бути продане ліквідатором ОСОБА_6 наступному власнику - ОСОБА_4, оскільки належних доказів такого твердження - витягів з Єдиного реєстру обтяжень нерухомого майна - відповідачами до матеріалів справи не надано.

Крім того, колегія суддів зауважує, що відповідачами не надано доказів обізнаності ФОП ОСОБА_3 про зняття арешту з вищевказаного приміщення.

При цьому, ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.01.2015 р. (т.3, а.с.5-8) розірвано договір купівлі-продажу нерухомого майна від 15.02.2012 року, укладений між ліквідатором ФОП ОСОБА_6 - Самойленко О.М. та ОСОБА_4, посвідчений 15.02.2012 року приватним нотаріусом ХМНО Гуревічовим О.М. за реєстровим № 91 та зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за № 4884231.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що безперешкодний продаж ОСОБА_6 приміщення по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 та реєстрація за останнім права власності не є свідченням зняття арешту, накладеного на це приміщення, відсутності у ФОП ОСОБА_3 обов'язку щодо забезпечення збереження цього приміщення та відсутності у неї права на користування цим приміщенням станом на час виникнення спірних відносин.

Також, судом першої інстанції з'ясовано та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач, ОСОБА_3, згідно Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця НОМЕР_2, зареєстрована як фізична особа - підприємець Виконавчим комітетом Харківської міської ради від 25.12.2002 р. за №2 077448 (т.1, а.с. 58).

Згідно з виданим ДПІ у Московському районі м. Харкова Харківської області ДПС 24.01.2012 р. позивачу як суб'єкту господарювання Свідоцтва НОМЕР_3 є платником єдиного податку. З 01.12.2012 р. здійснює такі види діяльності як: 96.09 - надання інших індивідуальних послуг; 46.45 - оптова торгівля парфумними та косметичними товарами; 47.75 - роздрібна торгівля косметичним товаром та туалетними приналежностями в спеціалізованих магазинах (т.1, а.с.59-60).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів зазначає, що податкові органи були повідомлені позивачем про здійснення позивачем своєї підприємницької діяльності за адресою : АДРЕСА_1, вилучене працівниками УПМ ДПС у Харківській області майно знаходилося за місцем провадження позивачем господарської діяльності, що, на думку колегії суддів, унеможливлює визнання виявлених речей безхазяйними.

Колегія суддів відмічає, що в ході проведення дій щодо майна, яке, на думку відповідачів, мало ознаки безхазяйного, було вилучено, в тому числі, крім коробок з косметично-парфумерною продукцією та меблів, також документи, які мали ознаки належності ОСОБА_3 та знаходились в одній із вилучених шаф.

В подальшому 05.06.2013 року вказані документи (папка «Договори на зберігання», видаткові накладні, книга доходів і витрат за 2009 рік, конверти з кредитними картками «Приватбанку», чекова книжка, папка «РРО», договір дарування нежитлового приміщення, витяг з рішення Московського районного суду, технічний паспорт на садибу та житловий будинок по АДРЕСА_3, копія договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 13.11.2004 року, технічний паспорт на житловий будинок, копії особистих документів з Генерального консульства Росії в м. Харкові, копія та оригінал угоди про надання послуг «Київстар», накладні на внутрішнє переміщення товару, складені у 2007 році та січні 2008 року, касові ордери за 2007 рік, папка № 3 «Податкові звіти ФОП ОСОБА_3 з 2007 по 2010 роки», документи на постачання продукції за період з 14.09.2007 року по 02.11.2007 року (німецькою мовою), договір співробітництва, папка № 4 «Телефон; охорона», яка містила договори та документи про оплату послуг охоронного агентства, свідоцтво про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_3 від 19.12.2002 року, довіреність від 16.03.2007 року, витяг про реєстрацію з ЄДР від 16.03.2007 року, реєстраційну картку на ФОП ОСОБА_3 від 29.03.2007 року, папка № 3 «Реклама», буклет «Звіт про незалежну оцінку вартості майна за адресою: АДРЕСА_1», папка № 6 «Я.В.І.», яка містила квитанції «Правекс Банк» на сплату кредиту за автомобіль, папка № 7 «Угоди, постачальники», папка № 8 «Акти-звірки», папка № 9 «Сертифікати», домова книга на будинок АДРЕСА_3, диплом бакалавра ОСОБА_16, медична книжка ОСОБА_3, журнал реєстрації перевірок ФОП ОСОБА_3 тощо) були повернуті працівниками УПМ ДПС у Харківській області позивачеві та отримані ФОП ОСОБА_3 під розписку (т.2, а.с.62-65).

Отже, відповідачами по справі було визначено належність вказаних документів ФОП ОСОБА_3, однак, це не викликало у податкового органу сумніву у тому, що майно, серед якого було виявлено ці документи, є безхазяйним.

Разом з тим, колегія суддів відмічає, що за визнанням вищевказаного майна безхазяйним ані ДПС у Харківській області, ані ДПІ у Київському районі м. Харкова з відповідним позовом до суду не звертались, самостійно визначившись, що спірне майно є безхазяйним, за відсутності належних на те підстав.

Письмові пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_4, у розумінні ст.335 Цивільного кодексу України, не є належним доказом того, що у майна, виявленого у нежитловому приміщенні по АДРЕСА_1, власник відсутній або невідомий.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що у відповідачів були відсутні підстави для визнання вищевказаного майна безхазяйним.

Згідно з ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 05.08.2014 року по справі № 640/21817/13-ц за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкоа ГУ Міндоходів у Харківській області, ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Яна» про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння було визнано за ОСОБА_3 право власності на рухоме майно (обладнання, устаткування, матеріали-краски, маски тощо, що використовувалось для підприємницької діяльності ОСОБА_3.), вилучене з приміщення будинку АДРЕСА_1, та передане Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області 06.03.2013 р. за договором про зберігання безхазяйного майна від 06.03.2013 р. ТОВ «Яна» () та ОСОБА_4.

Витребувано у відповідачів на користь ОСОБА_3 майно (обладнання, устаткування, матеріали-краски, маски тощо, що використовувалось для підприємницької діяльності ОСОБА_3.) в натурі, перелічене в акті №1/13 та акті №2/13 опису та попередньої оцінки майна з ознаками безхазяйного від 06.03.2013 р., договорі № 1 та договорі № 2 про зберігання безхазяйного майна від 06.03.2013 р. (т.2, а.с.26-30).

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 13.11.2014 року апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова на вказану постанову відхилено, рішення Київського районного суду м. Харкова від 05.08.2014 року по справі № 640/21817/13-ц залишено без змін (т.2, а.с.11-113).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.04.2015 року касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області відхилено.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 05.08.2014 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 13.11.2014 року залишено без змін.

Враховуючи викладене, колегія суддів не може вважати обґрунтованим висновок другого відповідача про визнання безхазяйним майном товарно-матеріальних цінностей, розташованих у нежитловому приміщенні по АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що рухоме майно, виявлене у нежитловому приміщенні по АДРЕСА_1, у встановленому законом порядку не визнаний безхазяйним майном, а відтак дії другого відповідача щодо складання актів опису та попередньої оцінки майна як безхазяйного відповідно до Наказу Мінфіну України від 17.12.2012 року № 1341, яким зареєстровано Порядок взаємодії між підрозділами державної податкової служби під час роботи з безхазяйними речами та майном, що переходить у власність держави, здійснені відповідачами не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, з порушенням п.5.1 Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави і розпорядження ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1998 року № 1340, дія приписів якого поширюється лише на майно, яке вже визнано безхазяйним відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд в частині задоволення позовних вимог дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління державної фіскальної служби у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30.03.2015р. по справі № 820/7943/13-а в частині задоволення позову - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Перцова Т.С.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Спаскін О.А.
Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 15.05.2015 р.