Справа № 2а-8102/12/1370
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року Справа № 876/3668/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

Головуючого судді - Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Костіва В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2012 року у справі №2а-8102/12/1370 за позовом Львівського міського центру зайнятості до Львівської митниці, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2012 року позивач Львівський міський центр зайнятості звернувся до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці, в якому просив стягнути з відповідача на його користь витрачені кошти в сумі 8430,60 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2012 року позов задоволено. Постановлено стягнути з Львівської митниці на користь Львівського міського центру зайнятості витрачені кошти в сумі 8 430,60 грн.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, його оскаржив відповідач, який в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального та процесуального права та неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів, у відповідності до ч.1 п.2 ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе розглядати справу у порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах на державній службі в митних органах, на посаді провідного інспектора оперативного відділу служби боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Львівської митниці та був звільнений 23.06.2011р. згідно п.6 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про державну службу». ОСОБА_2 зареєструвався у Львівському міському центрі зайнятості як такий що шукає роботу та 14.03.2012 року йому надано статус безробітного та призначено виплату допомоги з безробіття відповідно до п. 1 ст.23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Виплата допомоги по безробіттю нараховувалась на підставі довідки про середню заробітну плату від 01.12.2011р. № 23/13-826, яку видано Львівською митницею. За час перебування на обліку ОСОБА_2 отримував у центрі зайнятості матеріальне забезпечення та соціальні послуги, зокрема виплати допомоги з безробіття проводилась з 09.12.2011 року по 13.02.2012 року та 14.03.2012 року по 10.07.2012 року та складає 8 430,60 грн.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2012р. №3901/12/9104 поновлено ОСОБА_2. на державній службі в митних органах України на посаді провідного інспектора оперативного відділу служби боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Львівської митниці та відповідно наказом Державної митної служби України від 13.07.2012р. № 1468-к поновлено ОСОБА_2. з 24.06.2011р.

Відповідно до п. п. 5 п. 2 ст. 12 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»№ 1533 - ІІІ від 02.03.2000 року, зокрема, центри зайнятості, як робочі органи Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (надалі - Фонд), контролюють правильність витрат за страхуванням на випадок безробіття, проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральними органами виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, державної податкової політики, Пенсійним фондом України за погодженням з правлінням Фонду.

Розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних Пенсійного фонду України та Державної податкової адміністрації України, а в разі необхідності - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.

Згідно із п. 6, 7 «Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним», затвердженого 13.02.2009 року Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України №60/62, Постановою правління Пенсійного фонду України №7-1, зареєстрованого 12.03.2009 року в Міністерстві юстиції України за N 232/16248 у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти.

Враховуючи, що ОСОБА_2. поновлено на роботі в митних органах з дати звільнення, Львівським міським центром зайнятості направлено до Львівської митниці претензію №5015/13 від 01.08.2012 року про повернення у пятнадцятиденний термін претензійну суму на користь Львівського міського центру зайнятості.

Проте, Львівська митниця не погодилась з претензією та надала свої заперечення №13/14-11798 від 20.08.2012 року, в якому зазначає, що Львівською митницею фактично виконано рішення суду в частині стягнення середнього заробітку з 23.06.2011 по 24.04.2012 в сумі 31 915,45 грн. на користь ОСОБА_2. згідно з виконавчим листом по справі № 2а-7903/2011 року, виданим 04.06.2012 року Львівським окружним адміністративним судом. Також, продовжує, що на час розгляду справи, Львівській митниці не було відомо про звернення ОСОБА_2. за послугами до Львівського МЦЗ, де він набув статусу безробітного і йому було виплачено допомогу по безробіттю у сумі 8 430,60 грн.

В силу п. 9 «Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним» рішення центру зайнятості щодо повернення коштів може бути оскаржено в центрі зайнятості вищого рівня або в судовому порядку, проте Львівською митницею претензію та наказ у встановленому законом порядку та строки не оскаржено та до цього часу кошти службі зайнятості не повернуті.

Згідно із п. 8 ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» страховим випадком є подія, через яку застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу.

Втрата роботи з незалежних від застрахованих осіб обставин згідно із п. 9 ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є, зокрема, припинення трудового договору відповідно до статті 36 (пункти 1, 2, 3), статті 38 (у разі неможливості продовження роботи, а також невиконання власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору), статті 39, статті 40 (пункти 1, 2, 5, 6) Кодексу законів про працю України.

Права, обов'язки та відповідальність Фонду та роботодавця визначені ст. 34, 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», якими передбачено, зокрема, право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов'язок роботодавця відшкодувати сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Обов'язок роботодавця відшкодувати Фонду вартість послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду виникає тільки у випадку, коли працівника звільнено незаконно і саме через цю подію застрахована особа втратила заробітну плату і була вимушена стати на облік як безробітна та отримувати страхові виплати.

Враховуючи, що Львівським апеляційним адміністративним судом фактично визнано наказ про звільнення ОСОБА_2. незаконним та скасовано його, а саме цей наказ став підставою для втрати ним заробітної плати та в подальшому ця подія стала підґрунтям для призначення та виплати йому допомоги по безробіттю, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо необхідності стягнення суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному з Львівської митниці.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2012 р. у справі №2а-8102/12/1370- без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя В.С. Затолочний

суддя В.М. Костів