Справа № 821/1434/15-а
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2015-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/1434/15-а
18 год. 20 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Рябчич А.М.,

за участю представників -

позивача - Рощіна В.А., Токузан С.Ж.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Виконавчого комітету Херсонської міської ради до Херсонського міського комітету Комуністичної партії України, Херсонського міського осередку Всеукраїнського громадського об'єднання "Антифашистський комітет України", Херсонського обласного осередку громадської організації "Всеукраїнське громадське об'єднання "Інтелігенція України за соціалізм" про заборону проведення мирних заходів,

встановив:

Виконавчий комітет Херсонської міської ради (далі - позивач) звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Херсонського міського комітету Комуністичної партії України (далі - відповідач-1), Херсонського міського осередку Всеукраїнського громадського об'єднання "Антифашистський комітет України" (далі - відповідач-2), Херсонського обласного осередку громадської організації "Всеукраїнське громадське об'єднання "Інтелігенція України за соціалізм" (далі - відповідач-3), у якому просить заборонити проведення заходу, а саме: святкової ходи 09 травня 2015 р. з 08:30 год. до 12:00 год. за маршрутом: від площі Героїв Сталінграда - вул. Комсомольська - просп. Ушакова - вул. Перекопська - парк Слави ( могила Невідомого солдата), та мітингу.

Вказані вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03.04.2015 р. та 17.04.2015 р. від міського комітету Комуністичної партії України, Херсонського міського осередку Всеукраїнського громадського об'єднання "Антифашистський комітет України", Херсонського обласного осередку громадської організації "Всеукраїнське громадське об'єднання "Інтелігенція України за соціалізм" надійшли повідомлення про проведення святкової ходи 9 травня 2015 р. з 8.30 год. до 12.00 год. від площі Героїв Сталінграда до парку Слави до могили Невідомого солдата, де відбудеться мітинг, присвячений 70 - річчю Перемоги Радянського народу над німецько-фашистськими загарбниками за участі 500 чоловік у кожному із них. Позивач вказує, що вуличний похід планується за маршрутом: вул. Комсомольська - просп. Ушакова - вул. Перекопська - парк Слави (могила Невідомого солдата), де відбудеться мітинг, у цей день буде велика кількість людей, і тому в світі останніх подій на Україні, можлива провокація, виникнення протистояння та конфліктних ситуацій між учасниками акцій та особами, які не приймають в ній участь, що може призвести до різкого загострення ситуації. Крім того, позивач зазначає, що підтвердженням факту загострення ситуації на території Херсонської області та про можливі провокації у святкові дні, а саме: 9 травня 2015 року є лист Управління МВС України в Херсонській області від 07.05.2015 №1/7-1319, лист УСБУ у Херсонській області від 07.05.2015 №60-943/0/9-15/02 та доручення голови Херсонської обласної державної адміністрації від 07.05.2015 №156-д, якими повідомляється про необхідність утриматися від проведення 09 травня 2015 року масових заходів у м. Херсоні, зокрема пішої ходи, з метою посилення безпеки громадян під час відзначення з нагоди Дня перемоги над нацизмом у Другій світовій війні

Представники позивача в судовому засіданні підтримали вказані позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Представники відповідачів в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Враховуючи обмежений час для вирішення даної справи та наявність доказів щодо належного повідомлення відповідачів про дату, час та місце судового засідання, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників відповідачів.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вказує про наступне.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 03.04.2015 р. до виконавчого комітету Херсонської міської ради надійшло повідомлення від міського комітету Комуністичної партії України щодо проведення 09 травня 2015 р. з 08-30 год. до 12-00 год. на площі Героїв Сталінграда святкової ходи громадян, присвяченої 70-річчю Перемоги радянського народу над німецько-фашистськими загарбниками, в якому зокрема зазначено, що учасники заходу пройдуть ходою за маршрутом: вул. Комсомольська - пр-т Ушакова - вул. Перекопська - парк Слави до могили "Невідомому солдату", де відбудеться мітинг, збір учасників ходи відбудеться 9 травня 2015 р. з 8-30 год. на площі Героїв Сталінграда, орієнтовна кількість учасників - 500 чоловік, можливе використання гучномовців, відповідальними особами за санітарний стан та забезпечення громадського порядку є депутат міської ради Кривонос В.І., депутат Дніпровської районної ради Бойчук І.О., депутат Суворовської районної ради Рязанцева В.М.

Крім того, 17.04.2015 р. до виконавчого комітету Херсонської міської ради надійшли повідомлення від Херсонського міського осередку Всеукраїнського громадського об'єднання "Антифашистський комітет України", Херсонського обласного осередку громадської організації "Всеукраїнське громадське об'єднання "Інтелігенція України за соціалізм" з аналогічною інформацією та визначенням одних і тих же відповідальних осіб за забезпечення громадського порядку під час проведення святкового ходу.

В судовому засіданні представник позивача вказала на прагнення виконавчого комітету Херсонської міської ради сприяти в реалізації прав громадян на мирні зібрання, проте отримання 07.05.2015 р. від Управління МВС України в Херсонській області, УСБУ у Херсонській області листів та доручення голови Херсонської обласної державної адміністрації про необхідність утриматися від проведення 09 травня 2015 року багаточисельних масових заходів у м. Херсоні, у т.ч. пішої ходи, виконавчий комітет Херсонської міської ради вважає, що в даному випадку реалізація прав громадян на мирні зібрання без порушення громадського порядку є неможливою і тому є необхідність у забороні відповідачам провести вказані заходи.

Перевіряючи обґрунтованість вказаних висновків позивача на предмет їх узгодженості з нормами матеріального та процесуального права, суд виходить з наступного.

Статтею 64 Конституції визначено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Законодавством України, незважаючи на положення Конституції України, рекомендації міжнародних інституцій, висновків Конституційного Суду України, законодавчо не врегульовано реалізацію права на мирні зібрання.

Відповідно до ст. 39 Конституції України громадяни України мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування. Обмеження щодо реалізації цього права може встановлюватися судом відповідно до закону і лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку - з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Згідно ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що право кожного на життя охороняється законом.

Статтею 11 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) встановлено, що здійснення прав на свободу зібрань та об'єднання не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Ця стаття не перешкоджає запровадженню законних обмежень на здійснення цих прав особами, що входять до складу збройних сил, поліції чи адміністративних органів держави.

Відповідно до статті 8 КАС України, суди при вирішенні справ керуються принципом верховенства права та застосовують його з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Правильність реалізації права людини на свободу мирних зібрань Європейський суд з прав людини висловив у рішеннях у справах "Станков та об'єднана македонська організація "Ілінден" проти Болгарії" (2001), "Іванов та інші проти Болгарії" (2005), "Християнська народна демократична партія проти Молдови" (2006), "Оллінджер проти Австрії" (2006), "Вєренцов проти України" (2013) та інших.

Так, обмеження прав, гарантованих ст. 11 вказаної Конвенції, може бути застосовано за наявності таких умов: 1) вони встановлені законом; 2) мають законну мету, зокрема, застосовуються в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання злочинам, для охорони здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб; 3) є необхідними в демократичному суспільстві.

Дослідивши зміст письмових доказів, наданих позивачем до матеріалів справи, суд встановив відсутність жодної легітимної цілі та доказів їх наявності для обмеження у реалізації права на мирні зібрання, що визначені п. 2 ст. 11 Конвенції і аналогічними положеннями ч. 2 ст. 39 Конституції України.

Так, в листі Управління МВС України в Херсонській області від 07.05.2015 р. за №1/7-1319 зазначено, що у зв'язку із загостренням оперативної обстановки, вчинення терактів та екстремістських дій на території інших регіонів держави висловлено прохання підконтрольним органам державної влади місцевого самоврядування вирішити питання про заборону проведення масових заходів 09 травня 2015 року за ініціативи Херсонської організації Комуністичної партії України, Херсонського міського осередку Всеукраїнського громадського об'єднання "Антифашиський комітет", громадської організації "Всеукраїнське громадське об'єднання "Інтелігенція України за соціалізм" для запобігання скоєнню правопорушень та інших провокацій.

При цьому, суд вказує, що у його змісті відсутні належні та допустимі докази того, що відповідачі по справі та учасники їхніх зібрань мають насильницькі та злочинні наміри, спрямовані на підрив національної безпеки та громадського порядку.

Згідно практики Європейського суду з прав людини "...можливість долучення до демонстрації екстремістів з насильницькими намірами не може, як таке, відібрати це право [право на мирні зібрання]. ... Тягар доказування насильницьких намірів організаторів зібрання лежить на органах влади" (п. 23 рішення ЄСПЛ "Християнська народна демократична партія" проти "Молдови").

Крім того, суд вказує, що позивач не надав до матеріалів справи лист УСБУ у Херсонській області від 07.05.2015 р. №60-943/0/9- 15/02, з посиланням на який обґрунтовує свої позовні вимоги. При цьому, в судовому засіданні представник позивача пояснила про неможливість його залучення до матеріалів справи у зв'язку з обмеженим доступом до зазначеної в ньому інформації.

Суд також зазначає, що зі змісту листа голови Херсонської обласної державної адміністрації від 07.05.2015 р. вбачається про необхідність утриматися від проведення 09 травня 2015 року багаточисельних масових заходів у м. Херсоні, зокрема військового параду з технікою та маршами озброєних військовослужбовців і салюту, що заплановані до Дня перемоги над нацизмом у Другій світовій війні. Актуальність зазначеного питання обґрунтована напруженою ситуацією в державі внаслідок подій, що відбуваються на сході України, та суспільно-політичною обстановкою в цілому.

Проте, суд вказує, що у вказаному листі голови Херсонської обласної державної адміністрації не міститься інформація з посиланням на належні та допустимі докази того, що проведення такого заходу створює реальну небезпеку національній безпеці та громадському порядку, а також може призвести до заворушень чи вчинення кримінальних злочинів, що створить загрозу здоров'ю населення або правам і свободам інших людей.

Правовою підставою у відповідності до ст.11 Конвенції та ст. 182 КАС України для задоволення даного позову про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання є визнання судом того факту, що проведення такого заходу може створити реальну небезпеку заворушень чи злочинів, загрозу здоров'ю населення або правам і свободам інших людей.

Проте, суд звертає увагу, що така небезпека не повинна бути уявною, а має ґрунтуватися на конкретних фактах чи даних про наявність реальної загрози інтересам національної безпеки та громадського порядку, а позивач повинен не лише повідомити про загрози, які можуть виникнути у зв'язку з проведенням зібрання, а й надати суду докази, які стали підставою для такого висновку (аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 11.11.2014 року, Постанові Вищого адміністративного суду України №К/800/10127/14 від 17.04.2014 року).

У п. 43 пояснювальної записки до Керівних принципів щодо свободи мирних зібрань вказано: "Автоматичне застосування передбачених законом обмежень - наприклад, заборони на проведення будь-яких публічних виступів у певний період часу або в будь-яких публічних місцях, які підходять для проведення зібрань, - призводить до того, що під їх дію підпадає надто велика кількість заходів. Таким чином, ці обмеження не пройдуть перевірку на пропорційність, тому що не були враховані конкретні обставини в кожному окремому випадку".

Отже, обмеження права на мирні зібрання, крім осіб, які сповіщали про такі мирні заходи, також іншим суб'єктам, які реалізують право на мирні зібрання без наявності жодних правових підстав для їх обмеження щодо невизначеного кола осіб, порушує право людини та громадянина на свободу мирних зібрань, передбачених ст. 11 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з прав людини, ст. 39 Конституції України.

Відповідно до приписів статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні; ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вказане та враховуючи, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтвердили, що існує реальна загроза національній безпеці та громадському порядку, а також того, що проведення мирного заходу може призвести до заворушень чи вчинення кримінальних злочинів, чим створить загрозу здоров'ю населення або правам і свободам інших людей, а долучені судом докази про таке не свідчать, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про обмеження реалізації права мирних зібрань.

На підставі викладеного та керуючись статтями 7-11, 86, 94, 158-163, 182, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 08 травня 2015 р.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 3.2.1