Справа № 0670/12085/11
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2011-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

21 грудня 2011 р. Справа № 0670/12085/11

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Панкеєва В.А. , розглянувши матеріали адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до прокуратури м.Житомира, третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_2, про визнання неправомірними дій щодо обшуку та вилучення майна, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до прокуратури м.Житомира, в якому просить визнати неправомірними дії прокуратури м.Житомира з проведення обшуку в приміщеннях його офісу, що мали місце 21.03.2008 р., 09.08.2008 р. та вилучення 5 системних блоків комп'ютерів, іншого майна та документів, утримання та розпорядження ними без згоди ОСОБА_1 та неповернення їх ОСОБА_1 за його вимогою. Повернути йому 5 системних блоків комп'ютерів, вилучених при проведенні 27.01.2011 р. обшуку в приміщенні за адресою: м.Житомир, вул.В.Бердичівська,10.

Вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя прийшов до висновку про те, що у відкритті провадження в адміністративній справі слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму (ч.1 ст.17 КАС України).

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (п.1 ч. 2 ст.17 КАС України).

Згідно із ч.3 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи:

1) що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України;

2) що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства;

3) про накладення адміністративних стягнень;

4) щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) об'єднання громадян віднесені до його внутрішньої діяльності або виключної компетенції.

З матеріалів справи вбачається, що позивач оскаржує дії прокуратури м.Житомира щодо проведення обшуку та вилучення майна.

Як роз'яснив Вищий адміністративний суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у інформаційному листі № 334/8/13-11 259/0/4-11 від 11.03.2011 р. "Про визначення судової юрисдикції щодо вирішення справ за скаргами (позовними заявами) на рішення, дії чи бездіяльність органів дізнання, слідства та прокуратури" спірні відносини, які виникають між заявниками та прокуратурою, слідчими, органом дізнання під час організації перевірки заяв і повідомлень про злочин, не є управлінськими, а повноваження цих органів та їх посадових осіб щодо порядку прийняття заяв і повідомлень про злочин та їх розгляду регламентовані Кримінально-процесуальним кодексом України.

Відповідно до ст.236 КПК України дії прокурора можуть бути оскаржені до суду.

Згідно з вимогами частин першої та другої статті 3 Кримінально-процесуального кодексу України провадження в кримінальних справах на території України здійснюється за правилами цього Кодексу незалежно від місця вчинення злочину. При провадженні в кримінальній справі застосовується кримінально-процесуальний закон, який діє відповідно під час дізнання, досудового слідства або судового розгляду справи.

Завданнями кримінального судочинства відповідно до ст.2 КПК України є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть в ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування Закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний.

Отже, кримінальне судочинство - це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їхніх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

У зв'язку з цим необхідно зазначити, що захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи права оскаржити до суду окремі процесуальні дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження окремих процесуальних актів, дій чи бездіяльності органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури до суду може здійснюватися у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості, не належить до сфери управлінської діяльності і не може бути предметом оскарження в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Таким чином, спірні відносини, які виникають між заявниками та прокуратурою, слідчим, органом дізнання під час організації перевірки заяв і повідомлень про злочини, не є управлінськими, а повноваження цих органів та їхніх посадових осіб щодо порядку прийняття заяв і повідомлень про злочини та їх розгляду регламентовані Кримінально-процесуальним кодексом України.

Крім того, захист прав заявників, з урахуванням обов'язковості дотримання вимог ч.3 ст.2 КАС, вимагав би від адміністративного суду, до якого надійшла заява, перевірити, чи містить звернення викладені ознаки суспільно небезпечного діяння, встановленого Кримінальним кодексом України, відповідність заяви вимогам ст.95 КПК України, дотримання відповідачем інших приписів, установлених КПК України. Адміністративний суд не має повноважень на здійснення такої перевірки та на відновлення порушених у рамках кримінального процесу прав заявника.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові спори, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Оскільки, КПК України, передбачає можливість розгляду в порядку кримінального судочинства скарг на дії слідчого та прокурора, в тому числі дій під час проведення окремих слідчих дій, то даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на вищевказане дані правовідносини знаходяться поза сферою застосування Кодексу адміністративного судочинства України і дана позовна заява не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.109 КАС України, суддя, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до прокуратури м.Житомира, третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_2, про визнання неправомірними дій щодо обшуку та вилучення майна.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали

Суддя В.А. Панкеєва