Справа № 161/10218/14-а
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2015-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 р. Справа № 9826/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Качмара В.Я., Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.09.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 25.06.2014року звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії.

Свій позов мотивує тим, що він працював машиністом холодильно-компресорних аміачних установок на Луцькому молокозаводі», Луцькому маслозаводі та Луцькому пивзаводі. Вважає, що управління Пенсійного Фонду України в м. Луцьку має призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 п «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком №2 виробництв, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах і в пільгових розмірах. Він звернувся в УПФ України у м. Луцьку та в Головне управління ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. Йому було відмовлено в задоволенні заяви. Дії відповідача вважає протиправними. Посилаючись на наведене, просить суд визнати неправомірними дії управління Пенсійного Фонду України в м. Луцьку щодо відмови йому у призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в м. Луцьку призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 п «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком №2 виробництв, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджених Постановою Ради Міністрів №1173 від 22.08.1956року, з моменту виникнення права на пенсію.

Оскаржуваною постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.09.2014 року позовну заяву задовольнити. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного Фонду України в м. Луцьку щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах. Зобов'язано управління Пенсійного Фонду України в м. Луцьку призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 п»б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком №2 виробництв, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджених Постановою Ради Міністрів №1173 від 22.08.1956 року, з моменту виникнення права на пенсію, з 24.06.2013 року.

У поданій апеляційній скарзі управління Пенсійного Фонду України в м.Луцьку просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, посилається на те, що в позивача згідно наданих документів пільговий стаж становить 1 рік 2 місяці, що унеможливлю призначити пенсії відповідно до ст.13 п «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком №2 виробництв, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах і в пільгових розмірах.

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з'явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач має достатній пільговий стаж роботи та йому може бути призначена пенсія зі зменшенням пенсійного віку в порядку ст.13 ч.3 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст.13 ч.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним КМ України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Суд встановив, що в трудовій книжці позивача є відомості, які підтверджують його трудовий стаж, що надає йому право на отримання пільгової пенсії за Списком №2, а тому наявні підстави для призначення пенсії позивачу відповідно до п. «№б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід задовольнити адміністративний позов.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 працював машиністом холодильно-компресорних аміачних установок. Загальний страховий стаж роботи становить 25 років 08 місяців 7 днів. Машиністом холодильно-компресорних аміачних установок він працював на «Луцькому міськмолокозаводі» з 01.05.1986 року по 30.06.1987 року, на ВАТ «Луцький маслозавод» з 01.07.1987 року по 01.08.1997 року та на ПАТ «Луцький пивзавод» з 07.06.1999 року по 13.03.2000 року. Дані обставини встановлені згідно трудової книжки позивача та архівних довідок №228 від 16.08.2013 року, №229 від 16.08.2013 року, №230 від 16.08.2013 року, №231 від 16.08.2013 року, №235 від 16.08.2013 року, №122 від 17.07.2013 року, а також наказу №93-К від 11.11.1999 року.

Судом встановлено, що позивач звернувся із заявою до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку про призначення йому пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до ст.44 ч.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до ст.45 ч.5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Отже, в разі звернення особи, яка претендує на призначення пенсії до органів Пенсійного фонду України, чинне законодавство ставить вимоги про прийняття рішення щодо призначення чи відмови у призначенні пенсії до органів Пенсійного фонду, навіть за відсутності всіх відповідних документів. У випадку не вирішення питання протягом визначеного строку без поважної причини права та інтереси особи, що звернулася за призначенням пенсії можуть вважатися порушеними, а дії УПФ України можуть вважатися протиправними.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.1.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року, основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Судом встановлено, що позивач має достатній пільговий стаж роботи та йому може бути призначена пенсія зі зменшенням пенсійного віку в порядку ст.13 ч.3 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст.13 ч.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Суд встановив, що в трудовій книжці позивача є відомості, які підтверджують його трудовий стаж, що надає йому право на отримання пільгової пенсії за Списком № 2, а тому наявні підстави для призначення пенсії позивачу відповідно до п. «№б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку - залишити без задоволення.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.09.2014 року у справі № 161/10218/14-а - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді Д.М. Старунський

В.Я. Качмар