Справа № 755/10408/14-а
Суддя: Виниченко Л. М.
Дата ухвалення: 2015-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі :

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Локоткова І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Державної патрульної служби взводу із забезпечення супроводження роти ДПС Державної автомобільної інспекції при УМВС України в Кіровоградській області старшого сержанта міліції Коваленка Артема Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із адміністративним позовом у якому просить скасувати постанову серії ПС1 № 354170 від 12.03.2014 року у справі про адміністративне правопорушення.

Вимоги мотивує тим, що відповідачем стосовно нього був складений протокол серії АА2 № 426574 та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення від 12.03.2014 року серії П1 № 354170, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн.

Вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню оскільки вона винесена на підставі протоколу складеного на 286 км. автомобільної дороги Київ-Знам'янка, що є порушенням п. 12.3.2 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, відповідно якого забороняється розміщення патрульного автомобіля на автомобільних дорогах державного значення поза межами населених пунктів, у зв"язку з чим дії відповідача є неправомірними.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримав поданий позов та обставини, викладені у заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, від відповідача до суду надійшли заперечення на позовну заяву у яких просить розглянути справу у його відсутності через зайнятість на службі та відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність; зазначає, що твердження позивача не відповідають дійсності, заява подана з метою уникнення адміністративної відповідальності, його дії по складанню протоколу про адміністративне правопорушення та під час винесення постанові по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача вчинені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, ОСОБА_1 було порушено п. 14.6г ПДР України, до того ж позивач вже неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, про що свідчать картки обліку адміністративного правопорушення.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані відповідачем інспектором ДПС Коваленком А.М. заперечення, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно положенням п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 12.03.2014 року відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА2 № 426574 у якому зазначено про те, що 12.03.2014 року о 10 год. 25 хв. на автодорозі Київ-Знам'янка на 286 км. ОСОБА_1 керував автомобілем "Тойота" д.н.з. НОМЕР_1 та здійснив обгін автомобіля "ГАЗ" на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю через суцільну смугу дорожньої розмітки, чим порушив п. 14.6 (г) ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 3).

На підставі вказаного протоколу інспектором ДПС Коваленком А.М. було прийнято рішення про розгляд адміністративної справи на місці вчинення правопорушення.

За результатом розгляду справи було винесено постанову ПС1 № 354170 та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

В обґрунтування вимог позивач посилається на неправомірність винесеної відповідачем постанови, оскільки вона прийнята з порушенням п. 12.3.2 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 27.03.2009 р. за № 111, відповідно якого розміщення патрульного автомобіля на аварійно-небезпечних ділянках вулично-дорожньої мережі або в місцях концентрації ДТП (для усунення небезпеки та з метою припинення порушень ПДР водіями і пішоходами); забороняється використання такого тактичного способу на автомобільних дорогах державного значення поза межами населених пунктів.

Згідно п. п. 1-3 ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Як зазначено вище, предметом спору є скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 354170 від 12.03.2014 року.

З огляду на вищевказані норми чинного законодавства та матеріали справи суд не може прийняти до уваги доводи позивача про неправомірні дії інспектора ДПС Коваленка А.М., оскільки будь-яких доказів з приводу цього суду не надано, до того ж як пояснив сам представник позивача, дії вказаної посадової особи позивачем оскаржувалися, однак у їх задоволенні було відмовлено.

Як зазначено вище, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 14.6г Правил дорожнього руху України, яким визначено заборону обгону транспортного засобу у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Відповідно ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена інспектором Державної патрульної служби взводу із забезпечення супроводження роти ДПС Державної автомобільної інспекції при УМВС України в Кіровоградській області старшим сержантом міліції Коваленком А.М., який відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. При складанні протоколу останньому роз"яснюються його права і обов"язки, передбачені ст. 268 Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Виходячи зі змісту протоколу, який складено відповідачем, убачається, що даний протокол складений в присутності позивача, свідка, після чого протокол надано ОСОБА_1 для ознайомлення та дачі письмових пояснень по суті, при цьому позивач був ознайомлений зі ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, була надана можливість надати письмові пояснення, які викладені позивачем безпосередньо у протоколі про адміністративне правопорушення. Також позивач розписався у графі підпис особи, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи.

У відповідності до положень чинного законодавства інспектором ДАІ розглянуто справу про адміністративне правопорушення у присутності позивача та враховуючи характер вчиненого правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП, 12.03.2014 року винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення якою, як зазначено вище, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про міліцію", міліції для виконання покладених на неї обов'язків надається право проводити аудіо-, відео-, фотофіксацію як допоміжний засіб попередження протиправних дій та розкриття правопорушень.

Пунктами 2.2, 3.1, 3.2, 3.4 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС визначено, що у своїй діяльності працівники підрозділів ДПС керуються Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами Міністерства внутрішніх справ України та цією Інструкцією. Завданнями та функціями підрозділів ДПС, серед іншого, є нагляд за дорожнім рухом з метою забезпечення його безпеки; забезпечення безпечного й безперебійного руху транспортних засобів; винесення відповідно до чинного законодавства постанов про адміністративні порушення.

Отже, наведені позивачем у позовній заяві доводи та надані у судовому засіданні пояснення представника позивача не спростовують факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено; факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах доказами.

Керуючись ст. 11 Закону України "Про міліцію", Інструкцією з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 27.03.2009 р. за № 111, ст. ст. 7, 122, 222, 251, 255, 256, 268, 276, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 1, 2, 5, 7, 18, 122, 159-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора Державної патрульної служби взводу із забезпечення супроводження роти ДПС Державної автомобільної інспекції при УМВС України в Кіровоградській області старшого сержанта міліції Коваленка Артема Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя