Справа № 813/146/15
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2015 року Справа № 813/146/15

12 год. 43 хв. Зал судових засідань № 7

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Карп'як О.О. ,

при секретарі судового засідання Дорош Х.Р.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

від відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління МВС України на Львівській залізниці про визнання незаконним та скасування наказу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління МВС України на Львівській залізниці про визнання незаконним та скасування наказу УМВС України на Львівській залізниці №768 від 15.12.2014 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ЛВ на станції Львів», в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - попередження про неповну посадову відповідність.

Позовні вимоги мотивовані тим, що станом на день винесення оскаржуваного наказу рішення у кримінальному провадженні за описаним у наказі фактом прийнято не було, винним у створенні загостренні конфлікту з громадянами його не було визнано. Натомість, 06.01.2015 року слідчим управління прокуратури Львівської області було змінено правову кваліфікацію скоєного щодо позивача злочину, якою встановлено скоєння розбійного нападу групою осіб відносно позивача. В своїх поясненнях працівникам УМВС України на Львівській залізниці позивач заперечив скоєння ним будь - якого правопорушення, та пояснив, що на нього групою молодих людей було скоєно напад, який був спрямований на нанесення йому тілесних ушкоджень та заволодіння його майном, і він, захищаючи свою особисту гідність, честь та здоров'я, застосував до нападників спецзасіб для припинення їх злочинних дій. Однак, його пояснення були проігноровані і, не чекаючи завершення перевірки законності його дій та результатів розгляду кримінального провадження, його притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Позивач вважає оскаржуваний наказ незаконним, необґрунтованим, оскільки не наведено, в чому саме полягає порушення ним присяги, не вказано, яких норм Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» він не дотримався, висновки наказу не відповідають фактичним обставинам справи, є упередженими. Щодо обставин самовільного залишення місця лікування, як підставу для притягнення його до відповідальності, зазначає, що на момент знаходження в лікарні, він перебував поза службою, і тому таке не може розцінюватись як порушення службової дисципліни, тим більше як «грубе». Тому вважає, що встановлення грубого порушення службової дисципліни з його сторони, це лише суб'єктивна оцінка законності його дій у випадку вчинення на нього нападу, при цьому перевищивши свої повноваження відповідач самостійно визнав його винним у створенні конфлікту. Описова частина наказу не містить визначення який саме дисциплінарний проступок вчинив позивач, а вказано лиш загальні посилання на перелік вимог, якими повинен керуватись у своїй роботі працівник міліції.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, вказаних у позовній заяві та з врахуванням постанови про закриття кримінального провадження від 31.03.2015 року, просять позов задоволити у повному обсязі.

Позиція відповідача викладена у письмових запереченнях на позов від 27.01.2015 року №2/2 та обґрунтовується тим, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності не за порушення відносно нього кримінального провадження, а за вчинення вчинків, які стали передумовою відкриття кримінального провадження. Позивача притягнуто до відповідальності за порушення вимог Дисциплінарного статуту ОВС, присяги працівника ОВС, наказів МВС України №81-2007, 157-2010, 90-2010, 155-2012, низький рівень особистої гідності та честі, а також у створенні та загостренні конфлікту з громадянами, який призвів до негативного розвитку подій. Відповідач вважає, що позивач повинен був не реагувати на репліки конфліктуючих громадян на його адресу, що в подальшому не призвело б до настання негативних наслідків (застосування конфліктуючими сторонами фізичної сили, отримання і спричинення тілесних ушкоджень та відкриття за даним фактом кримінальних проваджень). Тому, визнання позивачем факту загострення конфлікту ситуації, яка в подальшому призвела до настання негативних наслідків, а також негативна характеристика позивача з боку безпосереднього керівництва, наявність діючого (на момент проведення службового розслідування) дисциплінарного стягнення, керівництвом прийнято рішення про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність. Тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

29.04.2015 року за вх. №14097 надійшла заява відповідача про розгляд справи за їх відсутності із врахуванням поданих заперечень, заяв та клопотань.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, врахувавши письмові заперечення на позов відповідача, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

15.12.2014 року наказом Управління МВС України на Львівській залізниці №768 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ЛВ на ст. Львів» за грубе порушення службової дисципліни, норм професійної та службової етики, недотримання положень Закону України «Про міліцію», Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», Присяги працівника органів внутрішніх справ України, недотримання наказів МВС України №№1-2007, 157-2010, 90-2010 та 155-2012, низький рівень особистої гідності та честі, що проявилося в самовільному залишенні місця лікування, а також у створенні та загостренні конфлікту з громадянами, який призвів до негативного розвитку подій, - застосування конфліктуючими сторонами фізичної сили, отримання і спричинення тілесних ушкоджень та відкриття з цього приводу кримінальних проваджень, у відповідності до статей 1,2,5,7,12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, на старшого інспектора - чергового штабу ЛВ на станції Львів УМВС України на Львівській залізниці майора міліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення - попередження про неповну посадову відповідність.

В оскаржуваному наказі також вказано, що тілесні ушкодження, отримані 15.11.2014 року старшим інспектором - черговим штабу ЛВ на ст. Львів УМВС України на Львівській залізниці майором міліції ОСОБА_1, є такими, що отримані в період проходження служби і не пов'язані з виконанням службових обов'язків, безпосередньою участю в охороні громадського порядку.

В наказі від 15.12.2014 року №768 вказано, що: « 16.11.2014 року о 00:30 в Залізничний РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області із письмовою заявою звернувся старший інспектор - черговий штабу ЛВ на ст. Львів УМВС України на Львівській залізниці майор міліції ОСОБА_1 щодо прийняття мір реагування до невідомих йому осіб, в кількості 5-6 чоловік, які 15.11.2014 року близько 22:00, перебуваючи по вул. Естонській,1 у м. Львові (біля продуктового кіоску), знаходячись в нетверезому стані, вчинили на нього напад, у результаті якого заподіяли йому тілесні ушкодження. Крім цього, 16.11.2014 року о 00:45 та о 00:55 до Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області від лікаря ТП №3 ЛШМД м. Львова надійшли повідомлення про те, що до них за медичною допомогою звернулись гр.. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та гр.. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яких 15.11.2014 року близько 22:00 на вул. Естонській в м. Львові побив невідомий громадянин. 16.11.2014 року слідчим відділом Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області зареєстровано в ЄО та внесено відомості до ЄРДР №0003808, №0003809, №0003810. Досудове розслідування по кримінальних провадженнях здійснює слідче управління прокуратури Львівської області. За результатами службового розслідування встановлено, що старший інспектор - черговий чергової частини ЛВ на ст. Львів УМВС України на Львівській залізниці ОСОБА_1, перебуваючи поза службою, на стаціонарному лікуванні в медичному закладі, унаслідок низького рівня особистої етики, гідності та честі, порушив внутрішній режим, самовільно покинув місце лікування, вступив у конфлікт з громадянами, яких перевозив на власному автотранспорті, що в подальшому призвело до негативного розвитку подій - застосування конфліктуючими сторонами фізичної сили, отримання та спричинення тілесних ушкоджень та відкриття з цього приводу кримінального провадження. Вказаній події сприяла низька вимогливість до підлеглих, слабка організаційна роль щодо забезпечення належного рівня службової дисципліни, а також неналежне вжиття заходів, спрямованих на упередження фактів порушення підлеглими працівниками дисципліни і законності зі сторони начальника штабу ЛВ на ст. Львів УМВС України на Львівській залізниці майора міліції ОСОБА_5 та начальника СКЗ ЛВ на ст. Львів УМВС України на Львівській залізниці підполковника міліції ОСОБА_6 Також, дана подія стала можливою у зв'язку з неякісним рівнем організації індивідуально - виховної та профілактичної роботи з підпорядкованим особовим складом в частині суворого дотримання та недопущення порушень законності і службової дисципліни зі сторони начальника ЛВ на ст. Львів УМВС України на Львівській залізниці полковника міліції ОСОБА_7»

Надаючи правову оцінку оскаржуваному наказу, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Проходження служби в органах внутрішніх справ регламентується спеціальним законодавством - Законом України «Про міліцію», Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (надалі - Положення), введеним в дію Постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 р. № 114, Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України (далі - Дисциплінарний статут), затвердженим Законом України від 22.02.2006 р. №3460-ІV.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень, встановлені Дисциплінарним статутом.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту визначено поняття дисциплінарного проступку - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

У відповідності до статті 5 цього Статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно статті 14 Дисциплінарного статуту, при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Оскаржуваний наказ винесений на підставі висновку службового розслідування, затвердженого Начальником УМВС України на Львівській залізниці полковником міліції ОСОБА_8 15.12.2014 року (далі - Висновок). Даний висновок наданий за фактом події, що мала місце 15.11.2014 року за участю старшого інспектора - чергового штабу ЛВ на ст. Львів УМВС України на Львівській залізниці майора міліції ОСОБА_1

Як вбачається з копії Висновку, за результатами проведеного службового розслідування встановлено, що позивач для прийняття мір реагування до невідомих йому осіб, в кількості 5-6 чоловік, 15.11.2014 року близько 22:00, перебуваючи по вул.. Естонській, 1, у м. Львові (біля продуктового кіоску), заходячись в нетверезому стані, вчинили напад, у результаті якого заподіяли йому тілесні ушкодження. В результаті даного конфлікту, з метою захисту свого життя та здоров'я, ОСОБА_1 до одного з нападників застосовано спеціальний засіб для відстрілу гумових куль марки ПМШ-1, № КОСН-5234 (дозвіл на право зберігання та носіння зброї №, виданий 24.12.2012 року ГУМВС України у Львівській області, дійсний до 24.12.2015 року) ,у наслідок чого нападників каретою швидкої медичної допомоги доставлено до Клінічної міської комунальної лікарні швидкої медичної допомоги м. Львова (ЄО Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС від 16.11.2014 року №11428 (00:31). Згідно повідомлення лікаря ТП №3 ЛШМД м. Львова у ОСОБА_1 встановлено діагноз: забій м'яких тканин нижньої третини лівої гомілки (ЄО Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС віл 16.11.2014 року №11438 (08:05). Згідно висновку медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп'яніння Львівського обласного державного клінічного наркологічного диспансеру від 16.11.2014 року №001239 (03:35) ОСОБА_1 визнаний тверезим. На момент отримання тілесних ушкоджень майор міліції ОСОБА_1 знаходився у цивільному одязі, без табельної вогнепальної зброї та перебував на лікуванні в Клінічній лікарні ДТГО «Львівська залізниця» із діагнозом гіпертонічний криз.

Крім цього, 16.11.2014 року о 00:45 до Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області від лікаря ТП №3 ЛШМД м. Львова надійшло повідомлення про те, що до них за медичною допомогою звернувся гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, якому 15.11.2014 року близько 22:00 на вул..Естонській в м. Львові побив невідомий громадянин. Діагноз: поверхнева вогнепальна рана (гума), верхньої третини передпліччя, забійна рана потиличної ділянки. Алкогольне сп'яніння. Відпущений додому. 16.11.2014 року о 00:55 до Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області від лікаря ТП №3 ЛШМД м. Львова надійшло повідомлення про те, що до них за медичною допомогою звернувся гр. ОСОБА_4 ,1990 р.н., якого близько 22:00 на вул..Естонській в м. Львові побив невідомий громадянин. Діагноз: забій грудної клітки. Клінічне алкогольне сп'яніння. Госпіталізований в 1-у хірургію. Досудове розслідування по кримінальних провадженнях №0003808, №0003809, №0003810 здійснює слідче управління прокуратури Львівської області.

Як вказано у висновку, в ході проведення службового розслідування був опитаний ОСОБА_1, 1977 р.н., в ОВС з 1994 року, в займаній посаді з 2013 року, пояснив, що: « 15.11.2014 року близько 21:40 йому на мобільний телефон подзвонив його знайомий ОСОБА_9 і попросив ОСОБА_1 забрати його разом з друзями з центру м. Львова та завести на автомобілі додому. Оскільки, як пояснив ОСОБА_1, в нього є особиста заборгованість перед ОСОБА_9, він не зміг йому відмовити та погодився виконати дане прохання. У подальшому, ОСОБА_1, приїхавши на автомобілі «Опель - Віваро» д.н.з. НОМЕР_1, який має у власному використанні на пр..Чорновола біля кафе «Гальба» в м. Львові, побачив, що з даного кафе вийшла група молодих людей, які вже були на підпитку та агресивно налаштовані. З цієї групи ОСОБА_1 були знайомі тільки двоє осіб, а саме ОСОБА_9 та ОСОБА_10, який є сусідом ОСОБА_1 Після цього , вказана група людей сіла в мікроавтобус ОСОБА_1 Зі слів ОСОБА_1. по приїзду до місця призначення, а саме на вул.. Естонську, 1 в м. Львові, біля продуктового кіоску, в якому перебували його знайомі, між ним та окремими особами, яких він підвозив на своєму мікроавтобусі виник словесний конфлікт, з причин нібито минулої образи ОСОБА_1, матері одного з цих осіб. Зрозумівши, що конфлікт набуває загострення, ОСОБА_1 повернувся до свого автомобіля, та намагався в нього сісти та покинути дане місце. Коли він сідав до свого автомобіля, один з цих осіб зловив його за ногу та почав тянути назад, а ОСОБА_1, тримаючись руками за кермо свого автомобіля, пручався. В цей час, інший з нападників дверцятами автомобіля почав затискати ОСОБА_1 ногу. Побачивши, що не зможе втекти, ОСОБА_1 почав шукати в машині засоби захисту та знайшовши палку почав нею лякати нападників. В цей час, один з них раптово вдарив ОСОБА_1 рукою в ніс, а інший відібрав в нього палку. Тоді ОСОБА_1 з метою особистого захисту, вирвався від цих нападників та поліз в салон свого автомобіля, щоб дістати з «бардачка» спецзасіб для відстрілу гумових куль. В цей час нападники, намагаючись силою витягнути ОСОБА_1 з автомобіля, порвали на ньому одяг. Витягнувши пістолет, він зробив один попереджувальний вистріл вгору, однак нападників це не налякало ,після чого ОСОБА_1 здійснив ще один попереджувальний постріл ,після якого на місце конфлікту вже прибігли його знайомі з кіоску та почали локалізовувати даний конфлікт. Однак агресія в нападників не знизилась і вони, зібравшись разом напали на ОСОБА_1 та його знайомих, під час чого, на адресу ОСОБА_1 від нападників «посипались» погрози, щодо вчинення фізичної розправи над членами його сім'ї. У подальшому конфлікт переріс у словесні образи та погрози, під час яких друзі ОСОБА_1 викликали карету швидкої медичної допомоги, яка госпіталізувала двох осіб з групи нападників, згодом конфлікт припинився. Після цього, ОСОБА_1, звернувся з письмовою заявою до одного з райвідділів міліції м. Львова про скоєний на нього напад групи осіб.»

Крім пояснень позивача, у Висновку наведено результати опитування працівниками Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області громадян ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13.

Як вказано у Висновку, ОСОБА_9 зазначив, що зі слів друзів, йому стало відомо, що причиною даного конфлікту стало непорозуміння щодо оплати їхнього проїзду в автомобілі ОСОБА_1, оскільки останній вимагав від своїх пасажирів оплати в розмірі 100 грн., замість попередньо обумовленої суми 80 грн.

Однак, з пояснень позивача, викладених у висновку, вказано, що конфлікт виник між ним та окремими особами, яких він підвозив на своєму мікроавтобусі з причин нібито минулої образи ОСОБА_1 матері одного з цих осіб.

В матеріалах справи наявна постанова від 31.03.2015 року про закриття кримінального провадження №0003808 від 16.11.2014 року за заявами ОСОБА_4, ОСОБА_14 та ОСОБА_13 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 .КК України у зв'язку з відсутністю в діях старшого інспектора - чергового чергової частини штабу УМВС України на Львівській залізниці майора міліції ОСОБА_1 складу такого кримінального правопорушення. У постанові зазначено, що в ході одночасного допиту ОСОБА_1 з свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_9, останні підтвердили показання ОСОБА_1 про обставини та причини конфлікту. Також в постанові вказано, що в ході досудового розслідування встановлено, що 15.11.2014 року близько 22 год. ОСОБА_4, спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_14, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, неподалік від автомобіля «Опель Віваро» д.н.з. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1, що був припаркований неподалік житлового будинку №1 по вул.. Естонській у м. Львові, застосовуючи погрози насильством, провокуючи безпричинний конфлікт з ОСОБА_1, висловлюючи до останнього вимоги про передачу невизначеного майна та цінностей, як відшкодування надуманої шкоди, вчинили напад в результаті якого заподіяли ОСОБА_1 легкі тілесні ушкодження. Також вказано, що крім осіб, що спричинили конфлікт з позивачем (ОСОБА_4, ОСОБА_14 та ОСОБА_13) були допитані інші свідки, зокрема ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_21, які фактично підтвердили факт вчинення нападу на ОСОБА_1, та обставини вчинення ним пострілів при самозахисті, бачили агресивну поведінку ОСОБА_4, ОСОБА_13 та ОСОБА_14, які перебували в стані алкогольного сп'яніння спільно з своїми товаришами та надавали допомогу ОСОБА_1 у припинення нападу, а в подальшому надавали нападникам першу медичну допомогу.

За таких обставин, при проведенні службового розслідування відповідачем не було належним чином досліджено та встановлено причини та обставини конфлікту, обмежуючись поясненнями позивача та результатами опитування працівниками Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області громадян ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_14, ОСОБА_13. Інших свідків події допитано не було, а взято до уваги письмові пояснення осіб, що конфліктували з позивачем, надані працівниками Залізничного РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

У висновку службового розслідування вказано, що позивач працює в органах внутрішніх справ з 1994 року, в займаній посаді з 2013 року. У письмових запереченнях на позов відповідач зазначив про наявність на момент проведення службового розслідування дисциплінарного стягнення, однак до матеріалів справи належних та допустимих доказів такого не подано. Сама ж службова характеристика позивача з боку безпосереднього керівника не може бути підставою для повної характеристики особи позивача. До матеріалів справи не подано особовою справи позивача для повного з'ясування особи такого, переліку заохочень та стягнень.

В межах службового розслідування встановлено низький рівень особистої гідності та честі позивача, що проявилося в самовільному залишенні місця лікування. Однак, жодних обґрунтувань вказаного висновку не наведено, не вказано які норми чинного законодавства позивачем порушено при самовільному залишенні ним місця лікування, не описано обставин з'ясування причин залишення ним місця лікування. Відтак такі висновки є не обґрунтованими та не можуть свідчити про порушення позивачем службової дисципліни, норм професійної та службової етики, недотримання положень Закону України «Про міліцію», Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», Присяги працівника органів внутрішніх справ України, недотримання наказів МВС України №№1-2007, 157-2010, 90-2010 та 155-2012.

Щодо висновків про створенні позивачем та загостренні конфлікту з громадянами, який призвів до негативного розвитку подій, - застосування конфліктуючими сторонами фізичної сили, отримання і спричинення тілесних ушкоджень та відкриття з цього приводу кримінальних проваджень, то такі ґрунтуються на неповному з'ясуванні причин та обставин конфлікту, оскільки не допитано жодних свідків подій, застосовано лиш пояснення конфліктуючих сторін, надані при оформленні матеріалів кримінальних проваджень, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); непропорційно, зокрема без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). Крім того, такі висновки спростовуються постановою від 31.03.2015 року про закриття кримінального провадження №0003808 від 16.11.2014 року та встановленими при її винесенні обставинами.

Таким чином, притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності було проведено протиправно, оскільки при винесенні оскаржуваного наказу було порушено порядок накладення дисциплінарного стягнення, а саме: службове розслідування з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку проведено відповідачем за відсутності необхідних доказів, зібраних у встановленому законом порядку, які б підтверджували протиправність поведінки позивача. Саме ж застосування зброї позивачем з метою особистого захисту та порушення кримінального провадження, при наявності обставин вчинення відносно позивача розбійного нападу, від якого він захищався та діяв в межах необхідної оборони, що виключає суспільну небезпеку діянь позивача не може слугувати свідченням порушення при службової дисципліни, норм професійної та службової етики, недотримання положень Закону України «Про міліцію», Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», Присяги працівника органів внутрішніх справ України, недотримання наказів МВС України №№1-2007, 157-2010, 90-2010 та 155-2012. при наявності обставин вчинення відносно позивача розбійного нападу, від якого він захищався та діяв в межах необхідної оборони, що виключає суспільну небезпеку діянь позивача, що встановлено постановою від 31.03.2015 року про закриття кримінального провадження №0003808 від 16.11.2014 року та встановленими при її винесенні обставинами.

Факти порушення позивачем службової дисципліни, норм професійної та службової етики, недотримання ним положень Закону України «Про міліцію», Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», Присяги працівника органів внутрішніх справ України, недотримання наказів МВС України №№1-2007, 157-2010, 90-2010 та 155-2012, викладені у Висновку не знайшли свого об'єктивного підтвердження. Відповідачем при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення не було дотримано вимоги статті 14 Дисциплінарного статуту, враховано не всі обставини і не було належним чином досліджено та встановлено причини та обставини конфлікту.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятого ним рішення, натомість, позивачем було надано обґрунтовані пояснення та докази на їх підтвердження, щодо заявлених позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене ,перевіривши обставини , визначені ч. 3 ст. 2 КАС України, суд дійшов до висновку про протиправність оскаржуваного наказу УМВС України на Львівській залізниці №768 від 15.12.2014 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ЛВ на станції Львів», в частині накладення на старшого інспектора - чергового штабу ЛВ на ст. Львів УМВС України на Львівській залізниці майора міліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - попередження про неповну посадову відповідність, оскільки такий прийнятий передчасно, необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); упереджено. Відтак, позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір не стягується.

Враховуючи вищенаведене, керуючись статтями 7-14, 18, 19, 94, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в:

1. Адміністративний позов задоволити повністю.

2. Визнати незаконним та скасувати наказу УМВС України на Львівській залізниці №768 від 15.12.2014 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ЛВ на станції Львів», в частині накладення на старшого інспектора - чергового штабу ЛВ на ст. Львів УМВС України на Львівській залізниці майора міліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - попередження про неповну посадову відповідність.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений і підписаний 06.05.2015 року.

Суддя Карп'як Оксана Орестівна