Справа № 809/3418/14
Суддя: Гудим Л.Я.
Дата ухвалення: 2015-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року Справа № 876/27/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби України Головного управління юстиції в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області до Старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1, управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання неправомірними дій та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2014 року позивач - управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області звернулося в суд з позовом до Старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1, управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, в якому просило визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_1 щодо винесення постанов про накладення штрафу та про стягнення виконавчого збору та скасування постанов від 13.08.2014 року ВП №42424255 про накладення штрафу та від 13.08.2014 року ВП №42424255 про стягнення виконавчого збору.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що постанови про накладення штрафу та про стягнення виконавчого збору від 13.08.2014 року у ВП № 42424255, винесенні старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області неправомірно, а відтак на думку позивача підлягають скасуванню

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано дії управління Державної виконавчої служби України Головного управління юстиції в Івано-Франківській області щодо винесення у ВП №42424255 постанов про накладення штрафу та про стягнення виконавчого збору від 13.08.2014 року неправомірними та скасовано постанову про накладення штрафу від 13.08.2014 року та постанову про стягнення виконавчого збору від 13.08.2014 року.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанціїУПФУ в Рожнятівському районі оскаржило її в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що боржником не надано жодного доказу роботи УПФУ в напрямку отримання необхідних коштів, що не були сплачені особі але гарантовані Конституцією України та Законами України. Приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини зазначає, що декларування відсутності коштів шляхом бюджетних призначень на забезпечення виконання судових рішень не є поважною причиною невиконання рішення суду.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду справи не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому, колегія суддів, у відповідності до п.п. 1, 2, ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, оскаржувану постанову суду першої інстанції скасуванню. При цьому суд виходить з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 28.02.2014 року Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області видано виконавчий лист, згідно з яким зобов»язано управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 основної пенсії в розмірі не менше 8-ми мінімальних пенсій за віком, починаючи з 18.07.2010 року відповідно до ст. 54, ч. 3 cт. 67 Закону України, «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» із врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум. Зобов»язано управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 додаткової пенсії в розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком починаючи з 18.07.2010 року відповідно до ст. 50, ч. 3 ст. 67 Закону України, «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» із врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

07.03.2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа за №2-а/0913/131/2011 від 28.02.2014 року, та запропоновано боржнику протягом семи днів добровільно виконати рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області.

Дана постанова надіслана на адресу управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському супровідним листом за №04.1-12/976 від 07.03.2014 року та отримана останнім 02.04.2014 року, що підтверджується підписом посадової особи боржника на вищевказаному супровідному листі.

13.08.2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 винесено постанови від 13.08.2014 року ВП №42424255 про стягнення з управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі 1 360,00 грн. виконавчого збору та від 13.08.2014 року ВП №42424255 про накладення штрафу в розмірі 680 грн.

Розглядаючи даний спір суд першої інстанції виходив з того, що оскільки управлінням Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі частково невиконано вимоги виконавчого листа № 2-а/0913/131/2011 від 28.02.2014 року з причин, які визнані судом поважними, постанови про стягнення з управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі 1 360,00 грн. виконавчого збору та про накладення штрафу в розмірі 680 грн. у ВП №42424255 є неправомірними, а відтак підлягають до скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

З таким висновком колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, з наступних підстав.

Спірні правовідносини регулюються приписами Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Згідно із ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов»язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Відповідно до ст. 5 Закону державний виконавець зобов»язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження та їх клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз»яснює сторонам їх права і обов»язки; проводить оцінку (переоцінку) майна в порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність.

Статтею 25 Закону передбачено, що державний виконавець зобов»язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред»явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред»явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п»ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов»язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

У відповідності до частини 1 статті 28 Закону у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов»язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Згідно зі ст. 89 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов»язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції помилково та необґрунтовано дав правову оцінку доводам позивача про безпідставність прийнятих рішень про накладення штрафу за невиконання рішення суду та стягнення виконавчого збору.

Зокрема, позивачем не представлено документів щодо фактичної виплати стягувачу нарахованих коштів.

Таким чином, позивачем рішення суду в повному обсязі не виконано та не доведено добровільного виконання рішення суду у строк, встановлений відповідачем, а також поважності причин такого невиконання.

За таких обставин відповідачем належним чином використані надані йому Законом України «Про виконавче провадження» права щодо накладення на боржника штрафу та стягнення виконавчого збору та винесення про це постанов, за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду, що зобов»язує його виконати певні дії.

Інші підстави для скасування постанов про накладення штрафу та про стягнення виконавчого збору позивачем не наводяться.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку щодо правомірності дій відповідача та відсутності підстав для скасування винесених ним постанов. Позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, через що задоволенню не підлягають.

Додатково слід зазначити, що відповідно до частини 3 статті 181 КАС України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, отже в задоволенні позовних вимог до старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 є безпідставними.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору помилково встановив фактичні обставини справи та надав їм неналежну правову оцінку через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби України Головного управління юстиції в Івано-Франківській області задовольнити, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року у справі №809/3418/14 - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили через п»ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький