Справа № 2а-1957/11/1370
Суддя: Мікула О.І.
Дата ухвалення: 2015-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року Справа № 876/5391/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

з участю секретаря судового засідання - Волошин М.М.,

представника позивача - Кожан О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області (правонаступник - Державна податкова інспекція у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області) на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 травня 2014 року у справі за позовом Державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_2, треті особи - УДАІ ГУМВС України у Львівській області, Комерційний банк "Приватбанк" про стягнення заборгованості з власників тратнспортних засобів, -

в с т а н о в и в :

Позивач - ДПІ у Франківському районі м.Львова звернулась в суд з позовом до відповідача - ОСОБА_2, треті особи - УДАІ ГУМВС України у Львівській області, Комерційний банк "Приватбанк" про стягнення з відповідача податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів у розмірі 37700,00 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07 травня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що сума податку з власників транспортних засобів, яка мала бути сплачена відповідачем під час первинної реєстрації, не зарахована до місцевого бюджету, а тому відповідач не виконав обов'язку із сплати податку. При цьому та обставина, що транспортні засоби було зареєстровано, не є доказом того, що податок відповідачем сплачено. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Представник позивача- Кожан О.Р. у судовому засіданні підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необгрунтованими, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову повністю.

Відповідач та треті особи у судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, представник УДАІ ГУМВС України у Львівській області подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи в їх відсутності за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю- доповідача та пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що за отриманою інформацією від Львівського відділу РЕР ДАІ при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (лист від 31 серпня 2010 року № 9/2074) на запит заступника голови ДПА у Львівській області №9504/10/17-108/174 від 28 квітня 2010 року позивачем з'ясовано, що громадянин ОСОБА_2 зареєстрував транспортні засоби: 09 жовтня 2009 р. т.з. RENAULT TRAFIC, д.н.з. НОМЕР_1, 2004 р.в., № кузова НОМЕР_3, об'єм двигуна 1870 см. куб. та 05 вересня 2009 року зареєстровано т.з. VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_2, 2001 р.в., № кузова НОМЕР_4, об'єм двигуна 2461 см. куб.

ДПІ у Франківському районі м.Львова провело перевірку облікових даних ДПІ та МРЕВ ДАІ щодо повноти та своєчасності сплати податку з власників транспортних засобів громадянином ОСОБА_2

За результатами перевірки складено розрахунок суми сплати податку з власників транспортних засобів ОСОБА_2, яким підтверджується факт несплати відповідачем податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів у сумі 37700,00 грн (а.с.5), вказані кошти до місцевого бюджету Франківському району м. Львова не надходили.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що реєстрація транспортного засобу без сплати встановленого законом податку тягне за собою відповідальність посадових осіб ВРЕР, які здійснили таку реєстрацію. Тому, відсутність надходження податку в дохід бюджету не є підставою для стягнення його з відповідача.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, виходячи з таких підстав.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів" платниками податку з власників транспортних засобів є юридичні та фізичні особи, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів.

Відповідно до ч.1 п.3 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1371 державна реєстрація транспортних засобів проводиться в числі іншого, з метою здійснення контролю за дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів.

Ч.4 п.8 Порядку передбачає, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів, а також внесення в установленому порядку інших платежів.

Згідно з п.3.4 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої Наказом МВС № 379 працівниками РЕП ДАІ здійснюється контроль за внесенням обов'язкових платежів власниками транспортних засобів, у тому числі податку з власників транспортних засобів.

При цьому, відповідно до ч.4 ст.5 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів" фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку.

П.3.11. Інструкції передбачає, що після проведення всіх перевірок у заяву про реєстрацію транспортного засобу уповноваженою посадовою особою РЕП ДАІ, яка приймає рішення, вноситься чіткий запис про прийняте щодо реєстрації транспортного засобу рішення, яке підтверджується підписом із зазначенням П.І.Б. та дати.

Відповідно до ч.6 ст.5 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів" у разі відсутності документів про сплату податку, перша реєстрація в Україні транспортних засобів не проводиться.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що ніхто не може здійснити першу державну реєстрацію транспортного засобу без попередньої сплати за нього податку з власників транспортних засобів. Провівши реєстрацію транспортного засобу, посадові особи ВРЕР підтвердили виконання відповідачем усіх необхідних вимог, зокрема і сплати податку з власників транспортних засобів. За наявності у платника податку відповідних доказів, що підтверджують виконання усіх передбачених законодавством умов для визнання його добросовісним платником, обов'язок зі сплати відповідної суми податкового зобов'язання необхідно визнати виконаним, незалежно від фактичного зарахування платежу до бюджетної системи України.

Судом першої інстанції встановлено, що в матеріалах реєстраційних справ про реєстрацію 09 жовтня 2009 року т.з. RENAULT TRAFIC, д.н.з. НОМЕР_1, 2004 р.в., № кузова НОМЕР_3, об'єм двигуна 1870 см. куб. містяться копії квитанції на суму 13090,00 грн. дата перерахування коштів - 09 жовтня 2009 року, а в справі про реєстрацію 05 вересня 2009 року т.з.VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_2, 2001 р.в., № кузова НОМЕР_4, об'єм двигуна 2461 см. куб., - квитанція на суму 24610,00 грн., дата перерахування коштів - 05 вересня 2009 року.

Листом ЗГРУ "Приватбанк" від 04 листопада 2010 року надано інформацію про сплату ОСОБА_2 податку з власників транспортних засобів, зокрема, 09 жовтня 2009 року -13090,00 грн. та 09 серпня 2009 року - 24610,00 грн (а.с.10).

Копії зазначених квитанцій знаходяться в матеріалах кримінальної справи, що розслідується СВ Залізничного РВ ГУ МВС України у Львівській області.

Існування обставин, які б свідчили про наявність вини відповідача у ненадходженні коштів у розмірі 37700,00 грн до місцевого бюджету, податковим органом не доведено.

Колегія суддів звертає увагу на те, що реєстрація транспортного засобу без сплати встановленого законом податку тягне за собою відповідальність посадових осіб ВРЕР, які здійснили таку реєстрацію. Тому, відсутність надходження такого податку в дохід бюджету не є підставою для стягнення його з відповідача.

Як вбачається з вироків Шевченківського районного суду м.Львова від 01 липня 2013 року та Личаківського районного суду м.Львова від 13 листопада 2013 року, начальник та заступник начальника Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області провели протягом січня 2009 - березня 2010 років у Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області реєстрацію транспортних засобів без сплати та із частковою сплатою податку з власників транспортних засобів на наступних фізичних осіб, де серед переліку таких транспортних засобів є і транспортні засоби, зареєстровані на ОСОБА_2, за реєстрацію яких кошти до місцевого бюджету Франківському району м. Львова не надходили. При цьому, спеціалістами Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, які здійснювали перевірку поданих документів, у всіх випадках перевірялась наявність квитанції про сплату податку з власників транспортних засобів, про що зроблені відповідні відмітки на бланку заяви про реєстрацію транспортного засобу.

Таким чином, реєстрація на ім'я ОСОБА_2 транспортних засобів відбулася після перевірки посадовими особами Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області сплати особою необхідних платежів, у тому числі податку з власників транспортних засобів, про що зроблені відповідні відмітки на заяві.

Встановлені судом фактичні обставини свідчать про те, що першій реєстрації в Україні транспортних засобів на ім'я відповідача передувала сплата податку з власників транспортних засобів, яка є безумовною підставою для такої реєстрації, що спростовує доводи податкового органу про відсутність сплати податку.

Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про неправомірність вимог ДПІ у Франківському районі м.Львова ГУ Міндоходів у Львівській області в частині стягнення податку з відповідача, що підлягав сплаті при реєстрації транспортних засобів марки RENAULT TRAFIC, д.н.з. НОМЕР_1, 2004 р.в. та VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_2, 2001 р.в., а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивач під час розгляду адміністративної справи не навів об'єктивних доводів щодо наявності в діях відповідача ознак протиправності, як і не довів правомірності стягнення з нього суми податку з власників транспортних засобів.

Вказаний висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у п.110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекція у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 травня 2014 року у справі № 2а-1957/11/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик

Повний текст ухвали виготовлено 08 травня 2015 року.