Справа № 2а-158/11/1370
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2011-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2011 р. № 2а-158/11/1370
Львівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Гулика А.Г.,
секретаря судового засідання Русенко І.Я.,
представника позивача ОСОБА_1,
представник відповідача не зявився,
представник третьої особи не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом колективного виробничого підприємства «Енергомонтаж»до управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м.Львова, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Відкритого акціонерного товариства «Селянський комерційний банк «Дністер»про визнання протиправними дій, зобовязання до вчинення дій та визнання протиправними та скасування вимог, -
колективне виробниче підприємство «Енергомонтаж»( надалі КВП «Енергомонтаж») звернулося до суду з вказаним вище адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м. Львова (надалі УПФУ у Личаківському районі), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Відкритого акціонерного товариства «Селянський комерційний банк «Дністер»(надалі - ВАТ СКБ «Дністер»), в якому просить суд, із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, визнати протиправними (рішення) дії УПФУ у Личаківському районі по зарахуванню подальших внесків КВП «Енергомонтаж»(за період березень - вересень 2009 року) в порядку календарної черговості та визнати їх нечинними; зобов'язати УПФУ у Личаківському районі здійснити зарахування внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за період березень - вересень 2009 року відповідно до призначення платежу вказаного у платіжних дорученнях; визнати протиправними та скасувати вимоги УПФУ у Личаківському районі про сплату боргу №Ю-336 від 05.04.2011р., №Ю-364 від 06.05.2011р., №Ю-389 від 08.06.2011р.
Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій УПФУ у Личаківському районі із зарахування подальших внесків КВП «Енергомонтаж»(за період березень- вересень 2009 року) в порядку календарної черговості на погашення суми недоїмки у розмірі 194 175,81 гривень. На думку позивача, 9 квітня 2009 року відбулось погашення заборгованості суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за період 12.2008 року - 02.2009 року, у зазначеному розмірі, шляхом перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку КВП «Енергомонтаж»у ВАТ СКБ «Дністер»на банківський рахунок органу Пенсійного фонду згідно з платіжними доручення № 1953, № 1957, № 1955, № 1956, № 1991, № 1992, №1989, № 1990, № 1960, № 1958, № 1959 від 09 квітня 2009 року. Кошти на рахунки УПФУ у Личаківському районі не поступили з вини ВАТ СКБ «Дністер». Проте, рішенням господарського суду Львівської області у справі № 2/100 від 30.06.2009 зобов`язано ВАТ СКБ «Дністер»здійснити перерахування коштів у тому числі 194 175,81 гривень на рахунок УПФУ у Личаківському районі.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві. В зв`язку із отриманням акту звірки стану розрахунків між КВП «Енергомонтаж»і УПФУ у Личаківському районі, позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить суд скасувати вимоги УПФУ у Личаківському районі про сплату боргу №Ю - 364 від 6 травня 2011 року, № Ю - 336 від 5 квітня 2011 року, № Ю -3 89 від 8 червня 2011 року, посилаючись на те, що, на його думку, вказані вимоги є протиправними, оскільки недоїмка, врахована у вимогах, сплачена позивачем в повному обсязі 9 квітня 2009 року.
Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце його проведення. Про причини неявки суд не повідомив, а тому, суд ухвалив розглядати справу без його участі. В судових засіданнях, в яких відповідач брав участь, проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень пояснив, що зарахування подальших внесків КВП «Енергомонтаж»у порядку календарної черговості здійснено УПФУ у Личаківському районі у відповідності до Постанови Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року N 21-1 "Про затвердження Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", що кошти у розмірі 194 175,81 гривень на рахунки Пенсійного фонду не поступили, а ВАТ СКБ «Дністер»відмовлено управлінню Пенсійного фонду України у Личаківському районі м. Львова у включенні до реєстру кредиторів.
Третя особа ВАТ СКБ «Дністер»в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце його проведення. Подала пояснення, у яких зазначила, що на час отримання вимоги УПФУ у Личаківському районі, наявне рішення Господарського суду Львівської області у справі № 2/100 від 30.06.2009 за позовом КВП «Енергомонтаж»до ВАТ «Селянський комерційний банк «Дністер»про спонукання до виконання Договору банківського рахунку № б/н від 14.07.2006 року, яким позовні вимоги КВП «Енергомонтаж»задоволено повністю та зобов`язано ВАТ СКБ «Дністер»здійснити перерахування коштів у тому числі 194 175,81 гривень на рахунок управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м. Львова. Повідомила, що згідно з Постановою Правління Національного банку України №128 від 13.03.2010 р. з 15 березня 2010 р. відкликано банківську ліцензію, ініційовано Національним банком України процедуру ліквідації ВАТ СКБ Дністер та призначено ліквідатора, а вимогу КВП «Енергомонтаж»від 30.03.2010 року (на підставі ЗУ «Про банки і банківську діяльність») про визнання кредитором, акцептовано та віднесено до 7 черги погашення, а також просила розгляд справи здійснювати за відсутності ВАТ СКБ «Дністер».
Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.
Позивач перебуває на обліку в УПФУ у Личаківському районі як платник страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Відповідно до п. 4 ст 20 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 року № 1058-IV, страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків, а п. 6 ст 20 цього Закону України передбачено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.
Як вбачається з матеріалів справи, 09 квітня 2009 року позивачем було здійснено погашення заборгованості суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за період 12.2008 року - 02.2009 року на користь УПФУ у Личаківському районі в сумі 194 175 грн. 81 коп., шляхом перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку КВП «Енергомонтаж»у ВАТ СКБ «Дністер»на банківський рахунок органу Пенсійного фонду, згідно з платіжними дорученнями № 1953 на суму 237 грн. 73 коп., № 1957 на суму 58 931 грн. 91 коп., № 1955 на суму 3 664 грн. 38 коп., № 1956 на суму 228 грн. 53 коп., № 1991 на суму 3 834 грн. 71 коп., № 1992 на суму 61 683 грн. 11 коп., № 1989 на суму 5 502 грн. 21 коп., № 1990 на суму 338 грн. 56 коп., № 1960 на суму 56 036 грн. 77 коп., № 1958 на суму 3 489 грн. 77 коп., № 1959 на суму 228 грн. 13 коп.
Судом встановлено, що зазначені платіжні доручення, належним чином оформлені та містять відмітки банку, а станом на 29.04.2009 року (згідно листа ВАТ СКБ «Дністер»№ 302-4413/ТА від 29.04.2009), кошти прийняті банком 09.04.2009 року, обліковано у ВАТ СКБ «Дністер»на рахунку 9804, як документи клієнтів банку, що не виконані в строк з вини банку». Таким чином, позивачем фактично сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Ненадходження даних коштів на рахунок Пенсійного фонду відбулося не з вини позивача.
Рішенням господарського суду Львівської області у справі № 2/100 за позовом КВП «Енергомонтаж»до ВАТ «Селянський комерційний банк «Дністер»про спонукання до виконання Договору банківського рахунку № б/н від 14.07.2006 року, зобов`язано ВАТ СКБ «Дністер»здійснити перерахування коштів згідно з платіжними дорученнями № 1953 на суму 237 грн. 73 коп., № 1957 на суму 58 931 грн. 91 коп., № 1955 на суму 3 664 грн. 38 коп., № 1956 на суму 228 грн. 53 коп., № 1991 на суму 3 834 грн. 71 коп., № 1992 на суму 61 683 грн. 11 коп., № 1989 на суму 5 502 грн. 21 коп., № 1990 на суму 338 грн. 56 коп., №1960 на суму 56 036 грн. 77 коп., № 1958 на суму 3 489 грн. 77 коп., № 1959 на суму 228 грн. 13 коп., на рахунок УПФУ у Личаківському районі. Вимогу позивача про визнання кредитором ВАТ СКБ «Дністер» від 30 березня 2010 року акцептовано ВАТ СКБ «Дністер».

Відповідно до п. 5.7. «Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків.

Відповідно до п. п. 9 ст 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV, у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду, днем сплати страхових внесків вважається день списання установою банку, установою Державного казначейства України суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV, недоїмкою (простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків) є суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 вказаного Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду. Частиною 5 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що за рахунок сум, що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Відповідно до п. 10.11 «Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, у разі, коли страхувальник має несплачені суми недоїмки, пені та фінансових санкцій та здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються шляхом перерозподілу такої сплаченої суми в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. При цьому, протягом п'яти робочих днів після закінчення базового звітного місяця орган Пенсійного фонду складає повідомлення, у якому міститься інформація про суми розподілу сплачених коштів, за формою згідно з додатком 22 цієї Інструкції, яке надсилається (вручається) такому платнику. Корінець повідомлення залишається в органі Пенсійного фонду. Повідомлення вважається надісланим (врученим) платнику, якщо його передано посадовій особі юридичної особи або фізичній особі - суб'єкту підприємницької діяльності, адвокату, приватному нотаріусу, під підпис або надіслано листом з повідомленням про вручення. Дата відправлення проставляється на корінці повідомлення.

Судом встановлено, що страхові внески, сплачені позивачем в наступні періоди, зараховувались УПФУ у Личаківському районі зараховувались в порядку календарної черговості на погашення суми недоїмки за період березень- вересень 2009 року на підставі ч. 5 ст 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV.

Актом звірки стану розрахунків між КВП «Енергомонтаж»і УПФУ у Личаківському районі від 11 жовтня 2011 року підтверджено розбіжність із сплати страхових внесків у розмірі 33,2% та 4 % на суму 182848 грн.38 коп, у розмірі 2% на суму 11327 грн. 42 коп. Згідно з Актом звірки взаємних розрахунків від 18 жовтня 2011 року , в графі даних УПФУ в Личаківському районі, заборгованість по сплаті страхових внесків позивача перед відповідачем становить 194175 грн. 80 коп., оскільки сальдо встановлено сторонами на 01.01.2010 року, період виникнення заборгованості до 01.01.2010 року.

Вимоги УПФУ у Личаківському районі про сплату боргу № Ю - 336 від 5 квітня 2011 року, №Ю - 364 від 6 травня 2011 року, № Ю -389 від 8 червня 2011 року містять вимогу про сплату недоїмки із страхових внесків у розмірі 194175 грн. 80 коп.

Відповідно до п. 8.2. п. 6, органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків.

Виходячи з аналізу Акту звірки взаємних розрахунків від 18 жовтня 2011 року, заборгованість із страхових внесків у розмірі 194175 грн. 80 коп., виникла не у попередніх перед винесенням зазначених вимог про сплату боргу, звітних базових періодах, а обліковується УПФУ у Личаківському районі, із врахуванням сум страхових внесків, сплачених позивачем за платіжними дорученнями № 1953, № 1957, № 1955, № 1956, № 1991, № 1992, № 1989, № 1990, № 1960, № 1958, № 1959 від 09 квітня 2009 року, що не виконані з вини ВАТ СКБ «Дністер», і не можуть вважатися недоїмкою, у розумінні ч. 2 ст 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV.

Відповідачем не подано належних та допустимих доказів правомірності прийняття вимог про сплату боргу № Ю - 364 від 6 травня 2011 року, № Ю - 336 від 5 квітня 2011 року, № Ю -3 89 від 8 червня 2011 року. Без виконання відповідачем також залишились вимоги суду стосовно надання розрахунків штрафних санкцій та пені у звязку з наявністю у позивача, на думку відповідача, недоїмки.

Перевіривши оскаржувані позивачем вимоги про сплату боргу № Ю - 364 від 6 травня 2011 року, № Ю - 336 від 5 квітня 2011 року, № Ю -389 від 8 червня 2011 року, суд прийшов до висновку, що вони прийняті відповідачем без урахування вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 року № 1058-IV, «Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, та з порушенням передбачених ст. 2 КАС України принципів отже є протиправними.

Суд звертає увагу на те, що усі рішення та дії суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийнятті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Положення статті 19 Конституції України, закріплене у статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті ( вчинені ) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повно важення надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Узагальнюючи викладене вище, суд вважає, що сума страхових внесків у розмірі 194175 грн. 81 коп., сплачених КВП «Енергомонтаж»за платіжними дорученнями №1953, № 1957, № 1955, № 1956, № 1991, № 1992, № 1989, № 1990, № 1960, № 1958, № 1959 від 09 квітня 2009 року, що не виконані з вини ВАТ СКБ «Дністер», не можуть вважатися недоїмкою у розумінні ч. 2 ст 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV, відтак, сплачені в подальшому страхові платежі не підлягають до зарахуванню у порядку календарної черговості відповідно до ч. 5 ст 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV, а вимоги про сплату боргу № Ю - 364 від 6 травня 2011 року, № Ю - 336 від 5 квітня 2011 року, № Ю -3 89 від 8 червня 2011 року, що містять зазначену суму є неправомірними, такими, що підлягають скасуванню.

Щодо вимог позивача про зобовязання УПФУ у Личаківському районі здійснити зарахування внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період березень-вересень 2009р. відповідно до призначення платежу, вказаного у платіжних дорученнях, то така задоволенню не підлягає, оскільки не відповідає способам захисту порушеного права позивача.

На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

постановив:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м. Львова по зарахуванню подальших внесків колективного виробничого підприємства «Енергомонтаж», в порядку календарної черговості в погашення суми у розмірі 194175 грн. 81 коп., сплаченої колективним виробничим підприємством «Енергомонтаж»згідно з платіжними дорученнями № 1953 на суму 237 грн. 73коп., № 1957 на суму 58 931 грн. 91 коп., № 1955 на суму 3 664 грн. 38 коп., № 1956 на суму 228 грн. 53 коп., № 1991 на суму 3 834 грн. 71 коп., № 1992 на суму 61 683 грн. 11 коп., № 1989 на суму 5 502 грн. 21 коп., № 1990 на суму 338 грн. 56 коп., № 1960 на суму 56 036 грн. 77 коп., № 1958 на суму 3 489 грн. 77 коп., № 1959 на суму 228 грн. 13 коп.

3. Визнати протиправними та скасувати вимоги управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м.Львова про сплату боргу № Ю-336 від 5 квітня 2011 року, №Ю-364 від 6 травня 2011 року, № Ю-389 від 8 червня 2011 року.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Присудити на користь колективного виробничого підприємства «Енергомонтаж»судові витрати у розмірі 2 грн. 27 коп. з Державного бюджету.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 25 жовтня 2011 року.

Суддя А.Г. Гулик

З оригіналом згідно

Суддя А.Г. Гулик