Справа № 804/4169/15
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2015-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2015 р. Справа № 804/4169/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М.
при секретаріПрихно К.С.
представника позивача представника відповідача Гордієнка А.І. Лашкун А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Наполі - КР" до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
Перевіркою встановлено завищення ТОВ «Наполі-КР» податкового кредиту з податку на додану вартість всього на загальну суму 17 162,17 грн.
В акті зазначено про неможливість підтвердити реальність проведення фінансово-господарських операцій між ТОВ «Наполі-КР» та ТОВ «Афелій-2013» та правомірність включення підприємством ТОВ «Наполі-КР» до складу податкового кредиту сум ПДВ по переліченим податковим накладним.
Перевіркою не встановлено яким чином використання позивачем вантажного автотранспорту пов'язано з веденням його господарської діяльності.
Позивач з висновками акту не погоджується у зв'язку з наступними обставинами.
Крім того, відповідач, стверджуючи про нереальність фінансово-господарських операцій, взяв на себе повноваження щодо не визнання правомірності правочину, що прямо входить в протиріччя ст. 204 ЦК України, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Що стосується використання ТОВ «Наполі-КР» вантажного автотранспорту, то позивачем зазначено, що під час проведення перевірки податковим органом не ставилось питання щодо участі вантажних автомобілів в господарській діяльності, ніякі документи чи пояснення від посадових осіб не відбирались.
Всі господарські операції між ТОВ «Наполі-КР» та ТОВ «Афелій-2013» по наданню послуг з технічного обслуговування та ремонту техніки оформлені відповідними договорами, специфікаціями, рахунками, видатковими накладними, платіжними дорученнями, податковими накладними.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, адміністративний позов просив задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог позивача, просив відмовити у їх задоволенні та пояснив, що позивачем на перевірку не були надані акти виконаних робіт відповідно до договору №0813 на технічне обслуговування та ремонт техніки. У зв'язку з цим неможливо підтвердити фактичність виконання робіт за вказаним договором.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у зв'язку з наступним.
З 25.02.2013 р. позивач знаходиться у (0) стані - платник податків за основним місцем обліку.
Перевірка проводилась з 08.09.2014 р. по 12.09.2014 р.
Згідно висновків акту перевіркою встановлено порушення п. 185.1 ст. 185, п. 186.1 ст. 186, п. 187.1 ст. 187, п. 198.1, п. 198.2 , п.198.3 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит з податку на додану вартість всього на загальну суму: 17 162,17 грн., а саме: за серпень 2013 року - 17 162,17 грн.
Не погоджуючись з висновками акту перевірки позивач оскаржив його в адміністративному порядку до відповідача.
На подані заперечення відповідач відповів листом від 12.09.2014 року, згідно якого висновки викладені у акті перевірки залишені без змін.
Судом встановлено, що між ТОВ «Наполі-КР» в особі Тарасенко Н.А. (орендар) та ФОП ОСОБА_6 (орендодавець) було укладено договір оренди автомобіля №0104-2 від 01.04.2013 року.
Згідно п. 1.1 договору орендодавець надає, а орендар отримує у платне користування автомобіль марки MAN L, держ. номер НОМЕР_1, рік випуску 1995, колір жовтий, номер шасі НОМЕР_2, номер свідоцтва про реєстрацію автомобіля в органах ДПІ НОМЕР_3.
Згідно п. 1.2 договору строк оренди встановлюється з 01.04.2013 р. по 31.12.2013 р.
Відповідно до п. 2.1 договору орендна плата становить 300 грн. на місяць.
Згідно п. 2.2 договору підставою для оплати орендодавцю послуг по оренді являється акт про надання послуг, що підписується сторонами не пізніше 3 робочих днів по закінченню звітного місяця.
Згідно п. 2.3 договору оплата послуг по оренді здійснюється орендарем поквартально протягом 5 банківських днів після підписання акту про надання послуг.
Крім того, між позивачем (замовник) в особі Тарасенко М.О. та ТОВ «Афелій-2013» (виконавець) було укладено договір №0813 від 01 серпня 2013 року на технічне обслуговування та ремонт техніки.
Відповідно до умов вказаного договору замовник доручає, а виконавець бере на себе технічне обслуговування та ремонт техніки.
Згідно п. 1.3 договору до обслуговування приймаються машини та технічні засоби, що знаходяться в експлуатації у справному стані. Технічний стан машин та технічних засобів визначається представниками виконавця у присутності представника замовника.
Згідно п. 1.4 договору замовник зобов'язаний виконувати всі вказівки механіка виконавця з правильної експлуатації та збереження машин і допускати до роботи на них лише працівників, які пройшли спеціальний курс навчання. Персонал замовника, що експлуатує машини, зобов'язаний також виконувати правила експлуатації, запропоновані заводом-виготовлювачем. У випадку порушення даного пункту договору виконавець не несе відповідальності за роботу машин та технічних засобів.
Відповідно до розділу 2 «Порядок технічного обслуговування і ремонту техніки» технічне обслуговування та дрібний ремонт здійснюються на місці замовника.
Середній та капітальний ремонт машин і технічних засобів здійснюється на підприємстві виконавця.
Примітка: договором може бути передбачено, що здійснення середнього та капітального ремонту виконавець на себе не бере.
Замовник зобов'язаний виділити для зв'язку з виконавцем і для оформлення необхідної документації відповідальну особу за місцем розташування машин і технічних засобів, що обслуговуються.
Замовник має право викликати механіка виконавця в усіх випадках зупинки машин (технічних засобів) через несправність.
При зміні кількості включених до списку на технічне обслуговування та ремонт машин (технічних засобів) у бік збільшення або зменшення замовник зобов'язаний негайно повідомити про це виконавця для внесення відповідних змін до договору. Обслуговування та ремонт машин (технічних засобів), наново включених до списку, здійснюється на умовах даного договору.
Механік виконавця при кожному відвіданні замовника передає його представникові спеціальну картку, в якій останній проставляє дату відвідання, час прибуття та відбуття і завіряє зазначені дані своїм підписом.
У випадку постійної присутності механіка виконавця у місці розташування машин (технічних засобів), що обслуговуються, він підкоряється правилам трудового розпорядку, що діють на підприємстві замовника.
Виконавець гарантує безперебійну роботу машин (технічних засобів). Що обслуговуються, і несе відповідальність за порушення нормальної їх роботи лише в тому випадку якщо замовником виконується пункт 1.3 даного договору.
Згідно п. 3.1 договору замовник сплачує виконавцю за технічне обслуговування та ремонт машин і технічних засобів.
Згідно п. 3.2 договору оплата за технічне обслуговування та ремонт машин (технічних засобів), не включених до списку, що додається до Договору, обумовлюється додатковими угодами.
Згідно п. 3.3 договору у випадку порушення замовником термінів платежу виконавець має право призупинити технічне обслуговування машин і технічних засобів до сплати заборгованості.
Відповідно до п. 4.1 договору даний договір укладений на термін від 01.08.2013 р. до 31.08.2013 р.
Відповідно до п. 4.2 договору останній може бути розірваний до закінчення терміну з попередженням однієї із сторін за один місяць.
Як було вказано у договорі, технічне обслуговування машин та устаткування здійснюється виконавцем у відповідності до списку, який додається до договору. Якщо обслуговується інше устаткування не включене до списку договору це обслуговування обумовлене додатковими угодами.
Однак, в ході проведення перевірки позивачем не було надано ні списку, який повинен додаватись до договору, ні додаткових угод.
Також у договорі підпунктами 2.6 та 2.7 визначені умови по кожному відвідуванню виконавця чи/або постійної присутності механіка. До перевірки не надано спеціальні картки передбачені умовами договору, у зв'язку з чим неможливо підтвердити присутність механіка виконавця та виконання робіт по технічному обслуговуванню механізмів. У табелі виходу на роботу, який наданий до перевірки, на ТОВ «Наполі-КР» працює 3 працівника (керівник, гол. бухгалтер, водій), тобто необхідності у постійній присутності механіка ТОВ «Афелій-2013» у відповідності до п.2.7 договору теж не відображено.
Таким чином неможливо констатувати виконання умов договору ТОВ «Афелій-2013», а саме, які саме механізми обслуговувались, у який період, з якою виробничою необхідністю та ін.
На виконання умов договору №0813 були оформлені наступні документи: видаткові накладні №815003, №831004; податкові накладні №815003,831004, рахунки фактури №815003 від 15.08.2013 р. на загальну суму 51 400,00 грн., у т.ч. ПДВ 8 566,67 грн.; №831004 від 31.08.2013 р. на загальну суму 51 573,00 грн., у т.ч. ПДВ 8 595,50 грн.
Таким чином, неможливо зробити висновок щодо виконання умов Договору ТОВ «Афелій-2013», які механізми обслуговувались, у який період, з якою виробничою необхідністю, які закуплені запчастини транспортувались для ремонту на ТОВ «Наполі-КР» та чи транспортувались взагалі. Підтвердити присутність механіка на ТОВ «Наполі-КР" у перевіряємий період теж неможливо, не має жодного документа, який би підтверджував цей факт.
За умовою статті 47 Статуту автомобільного транспорту вантажовідправник повинен подати автотранспортному підприємству або організації на вантажі товарного характеру, що пред'являються до перевезення, товарно-транспортні накладні.
Товарно-транспортна накладна є єдиним документом для списання товарно-матеріальних цінностей у вантажовідправника, оприбуткування їх у вантажоодержувача, а також для складського, оперативного та бухгалтерського обліку. Облік транспортної роботи і розрахунки за перевезення провадяться виключно на підставі путьових листів та прикладених до них товарно-транспортних накладних або актів заміру (зважування). Вантажовідправник і вантажоодержувач несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, вказаних ними в товарно-транспортних документах. Автотранспортні підприємства і організації мають право перевіряти правильність цих відомостей.
Відповідно до п. 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №353 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за №128/2568, основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля.
За визначенням статті 1 вказаних Правил товарно-транспортна накладна - це єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.
Згідно пункту 11.5 Правил №363 товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом).
Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику (пункт 11.7 Правил №363).
Як вбачається із наведених вище норм законодавства, товарно-транспортні накладні є необхідними документами для підтвердження витрат з перевезення і, крім того, фактичного переміщення придбаних ТМЦ.
Позивачем не надано підтверджуючих документів щодо виникнення податкових зобов'язань, в т.ч.: головних книг, журналів-ордерів та карток рахунків №311 «Поточні рахунки у національній валюті», 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», 70 «Доходи від реалізації», 641 «Розрахунки по податкам», 643 «Податкові зобов'язання», 681 «Розрахунки по авансам отриманим», податкових накладних, видаткових накладних, актів виконаних робіт тощо.
При виході за податковою адресою підприємства встановлено, що за вказаною адресою знаходиться недобудована одноповерхова споруда. Двері зачинено, будь-які ознаки присутності підприємства за даною адресою (вивіска підприємства) та посадові особи ТОВ «Афелій - 2013» відсутні. Контактні телефони, які вказані у базах даних ДПС та у податковій звітності, наданою підприємством до Дніпродзержинської ОДПІ, не відповідають. У зв'язку з вищевказаним неможливо вручити копію наказу «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Афелій - 2013» від 03.06.2014 року №638.
На момент підписання акту перевірки фактичне місцезнаходження СГД не встановлено.
Станом на 05.06.2014 року ТОВ «Афелій-2013» знаходиться у стані 3 - прийнято рішення про припинення (розпочато ліквідаційну процедуру).
В акті № 2569/47/04-03-22-03/38796540 від 05.06.2014 р. зазначається про встановлення таких порушень:
- на ТОВ «Афелій-2013» вбачається відсутність об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг) за перевіряє мий період;
- в порушення п. п. 180.1 ст. 180, п. 185.1 ст. 185, п. 186.1 ст. 186, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 ПК України, підприємством завищено податковий кредит на загальну суму 4505298, 10 грн., та підлягають зменшенню, у т.ч. по періодах: серпень 2013 року - 226 350, 30 грн. (фактично суми ПДВ віднесено до складу податкового кредиту з ПДВ у вересні 2013 р.), вересень 2013 р. - 545 664, 19 грн., жовтень 2013 р. - 359 356, 29 грн., листопад 2013 р. -1 377 950, 18 грн., грудень 2013 р. - 1 995 997, 09 грн.;
- в порушення п. 180.1 ст. 180, п. 185.1 ст. 185, п. 186.1 ст. 186, п. 187.1 ст. 187 ПК України, підприємством завищено податкові зобов'язання на загальну суму ПДВ 4540876, 11 грн., та підлягають зменшенню, в т.ч. числі за вересень 2013 р. - 624701, 57 грн., в т.ч. податкові зобов'язання з ПДВ за серпень у сумі 24 867, 56 грн. та за вересень 2013 р. у сумі 380834, 04 грн., жовтень 2013 р. - 795001, 10 грн., листопад 2013 р. - 1140472, 37 грн., грудень 2013 р. - 1 980 701, 07 грн.
Однак, вищевказана постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду не набрала законної сили.
Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996- XIV ( далі Закон-№996-XIV) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Пунктом 1 ст. 9 Закону №996-XIV встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону №996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити:
назву документа (форми);
дату і місце складання;
назву підприємства, від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;
особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Відповідно до п. 198.2. ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
дата отримання платником податку товарів/послуг.
Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про не підтвердження реальності проведення фінансово-господарських операцій між позивачем та ТОВ «Афелій-2013» та правомірності включення ТОВ «Наполі-КР» до складу податкового кредиту сум ПДВ по переліченим податковим накладним, навіть за наявності формально складених документів та сплати грошових коштів.
У зв'язку з викладеними обставинами суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Відповідно до вимог ст. 94 КАС України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", враховуючи відмову у задоволенні адміністративного позову, суд також вважає за необхідне стягнути з позивача на користь Державного бюджету України решту суми судового збору у розмірі 1644,30 грн.
Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Наполі - КР" на користь Державного бюджету України решту суми судового збору у розмірі 1644,30 грн.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складено 29 квітня 2015 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 29 квітня 2015 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя В.М. Олійник В.М. Олійник В.М. Олійник