Справа № 2а-4242/11
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"24" квітня 2015 р. справа № 2а-4242/11
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Чередниченко В.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м.Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області

на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2011 р., прийняту у порядку скороченого провадження,

у справі № 2а-4242/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Новомосковському районі Дніпропетровської області

про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,-

встановив:

У липні 2011 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача по невиконанню з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 20.06.2011 року приписів статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни";

- визнати право на отримання невиплаченої соціальної допомоги, встановленої ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в розмірі 30% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб на відповідний період часу з 09 липня 2007 року по ЗІ грудня 2007 року та з 01.01.2008 року по 20.06.2011 року;

- зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити соціальну допомогу з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 01.01.2008 року та довічно.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.07.2011 року позов в частині вимог за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 01.01.2008 року по 20.12.2010 року залишено без розгляду.

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2011 року позов задоволено, а саме:

- визнано протиправними дії відповідача, що полягали у невиконанні вимог ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" при нарахуванні та виплаті позивачу пенсії з 04.01.2011 р.;

- зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу підвищення пенсії згідно статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 04.01.2011 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням різниці, яка була виплачена у

цей період.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, правонаступник відповідача оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити позивачу у задоволенні позову.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивач відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має статус дитини війни і має право відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" на підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що розмір мінімальної пенсії за віком необхідно обраховувати відповідно до ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

У період 02.01.2011 року по 22.07.2011 року зміст статті ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не змінювався, а її дія не призупинялася. Проте, відповідач здійснював нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії у меншому розмірі, ніж передбачено ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що право позивача на підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком було порушено.

Однак, задовольняючи позовні вимоги з 23.07.2011 року суд першої інстанції не прийняв до уваги наступне.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 14 червня 2011 року, прикінцеві положення Закону доповнено пунктом 4, відповідно до якого встановлено, що у 2011 році норми і положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

6 липня 2011 року Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову №745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", яка набула чинності 23 липня 2011 року, відповідно до пункту 6 якої встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,8 гривні.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала (ч.1 ст.100 КАС України).

Позивач звернувся до суду першої інстанції 02.07.2011 року (а.с.10), заяву про поновлення строку звернення до суду не подавав.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання відповідача здійснити підвищення пенсії позивачу відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 02.01.2011 року по 22.07.2011 року, тобто до змін в нормативних актах, котрі регулюють спірне питання. Вимоги позивача за період з 21.12.2010 року по 01.01.2011 року слід залишити без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202, ст.205, ст.207 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Новомосковськ та Новомосковському районі Дніпропетровської області задовольнити частково.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2011 року у справі № 2а-4242/11 скасувати.

Позов ОСОБА_1 в частині вимог за період з 21.12.2010 року по 01.01.2011 року залишити без розгляду.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м.Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області щодо нездійснення перерахунку та виплати підвищення до пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 02.01.2011 року по 22.07.2011 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та провести відповідні виплати за період з 02.01.2011 року по 22.07.2011 року, з урахуванням раніше здійснених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та оскарженню відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: В.Є. Чередниченко