Справа № 821/4714/14
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/4714/14
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної фінансової інспекції в Херсонській області до Високопільської районної державної лікарні ветеринарної медицини про зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Державна фінансова інспекція в Херсонській області (далі - позивач, Держфінінспекція) звернулась до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Високопільської районної державної лікарні ветеринарної медицини (далі - відповідач, Високопільська РДЛВМ), у якому, з урахуванням клопотання про зменшення позовних вимог, просить зобов'язати виконати п. 2 вимоги від 11.08.2014 року №45-13/1116 та частково виконати п. 5 вимоги від 11.08.2014 року №45-13/1116.

Вказані вимоги позивач обґрунтовує тим, що на момент звернення до суду Високопільською РДЛВМ не виконано пункт 2 та частково не виконано пункт 5 вимоги про усунення порушень від 11.08.2014 року №45-13/1116, направленої за наслідками проведеної ревізії фінансово-господарської діяльності Високопільської РДЛВМ за період з 01.01.2011 року по 01.03.2014 року. Позивач вказує, що відповідно до ст.15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" законні вимоги службових осіб органів державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються, а тому просить суд зобов'язати Високопільську РДЛВМ виконати вказані пункти вимоги.

Відповідач надав письмові пояснення щодо позовних вимог, в яких зазначає, що постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 10.12.2014 року по справі №821/4422/14 визнано протиправним та скасовано пункт 2 вимоги від 11.08.2014 року №45-13/1116. Щодо виконання пункту 5 вимоги від 11.08.2014 року №45-13/1116, то Високопільською РДЛВМ були вжиті заходи щодо ї виконання, а саме - Управлінню ветеринарної медицини у Високопільському районі було направлено листа про визнання дебіторської заборгованості та прохання її перерахувати на рахунок Високопільської РДЛВМ, здійснено перерахунок оплати за використану електроенергію за 2014 рік, зайво сплачені кошти за використану електроенергію було враховано в рахунок погашення наявної дебіторської заборгованості у сумі 1545,02 грн., залишок заборгованості у сумі 450,50 грн. буде погашено Управлінням ветеринарної медицини у Високопільському районі у травні 2015 року.

В судове засідання, призначене на 30 квітня 2015 року, представники сторін не прибули, при цьому, позивач надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, відповідач надав заяву про розгляд справи без участі його представника.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи позову та письмових пояснень відповідача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26 січня 1993 року №2939-XII (далі - Закон України №2939-XII), здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю). Головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні. Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування. Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування та перевірок державних закупівель установлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року №550 затверджено Порядок проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами (далі - Порядок №550), відповідно до якого -

- інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб ( пункт 2 Порядку №550);

- у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи контролюючого органу, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об'єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому ( пункт 45 Порядку №550);

- якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування. Про усунення виявлених ревізією фактів порушення законодавства цей об'єкт контролю у строк, визначений вимогою про їх усунення, повинен інформувати відповідний контролюючий орган з поданням завірених копій первинних, розпорядчих та інших документів, що підтверджують усунення порушень (пункт 46 Порядку №550).

Аналогічні приписи містяться у статті 10 Закону України №2939-XII, пункт 7 якої закріплює право контролюючого органу пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів.

Як встановлено судом, відповідно до п. 2.12 Плану контрольно - ревізійної роботи Державної фінансової інспекції України на 1 квартал 2014 року, працівниками Нововоронцовської міжрайонної державної фінансової інспекції проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності у Високопільській районній державній лікарні ветеринарної медицини за період з 01.01.2011 року по 01.03.2014 року, про що був складений акт ревізії від 07.07.2014 року №45-27/44 (далі - акт ревізії).

На підставі даного акту, Нововоронцовською міжрайонною державною фінансовою інспекцією до Високопільської РДЛВМ направлено лист "Про усунення порушень законодавства, виявлених ревізією окремих питань фінансово - господарської діяльності у Високопільській районній державній лікарні ветеринарної медицини за період з 01.01.2011 року по 01.03.2014 року" від 11.08.2014 року №45-13/1116, в якому до Високопільської РДЛВМ пред'явлені вимоги, зокрема -

- пунктом 2 зобов'язано провести зменшення бюджетних асигнувань загального фонду кошторису Лікарні за кодом програмної класифікації видатків 2802030 "Організація і регулювання діяльності установ в системі Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України" (далі - КПКВ 2802030) на суму 36306,29 грн., у разі недостатності невикористаних бюджетних асигнувань у поточному році за бюджетною програмою у цілому для зменшення бюджетних асигнувань врахувати обсяг бюджетних асигнувань на наступні бюджетні періоди в сторону зменшення планових граничних обсягів видатків на відповідну суму;

- пунктом 5 зобов'язано відобразити дебіторську заборгованість за установою, щодо якої здійснено безпідставні витрати, провести претензійно-позовну роботу з контрагентом щодо відшкодування коштів. В іншому випадку стягнути з осіб, винних у безпідставному покритті за рахунок бюджетних коштів витрат сторонньої юридичної особи на суму 1965,52 грн., шкоду у порядку та розмірі, встановленому ст.ст. 130, 133, 136 КЗпП.

Оскільки на момент розгляду справи пункт 2 та частково пункт 5 у сумі 420,50 грн. вищевказаної вимоги Високопільською РДЛВМ не виконано, тому Держфінінспекція звернулася до суду з вказаними позовними вимогами.

Суд зазначає, що стаття 15 Закону України №2939-XII обумовлює, що лише законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Таким чином, пропозиції щодо усунення наслідків порушення законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів викладені у вимозі, повинні відповідати передбаченим законом способам захисту порушених інтересів держави щодо збереження державних фінансових ресурсів та бути направлені на реальний захист цих інтересів.

В зв'язку з цим, суд під час розгляду позову повинен пересвідчитися у законності вимог Держфінінспекції, що передбачає перевірку обґрунтованості не тільки розрахунків запропонованих до стягнення грошових сум, а й того, що вимогу, направлену до підконтрольної установи, оформлено у відповідності до вимог закону, що вона може бути виконана, а її виконання відновити порушені інтереси держави.

Отже, надаючи правову оцінку вищевказаним вимогам позивача та їх узгодженості з нормами діючого законодавства та фактичними обставинами справи, суд зазначає наступне.

Щодо вимоги Держфінінспекції зобов'язати Високопільську РДЛВМ виконати пункт 2 вимоги від 11.08.2014 року №45-13/1116, то суд встановив наступне.

Як вбачається з витягу акту ревізії, то суцільною ревізією правильності проведення витрат по загальному та спеціальному фонду кошторису встановлено, що за період з 01.01.2011 року по 01.03.2014 року, в порушення ч. 4 ст. 13 Бюджетного кодексу України Лікарнею проведено використання коштів загального фонду кошторису на виплату заробітної плати (лікарям, які виконують платні послуги та за які надходять грошові кошти до спеціального фонду кошторису Лікарні), на загальну суму 26637,04 грн. та, відповідно, перераховано до державних цільових фондів 9669,25 грн. Вищезазначене порушення допущено з вини колишнього головного бухгалтера ОСОБА_1 та головного бухгалтера ОСОБА_2

У зв'язку з встановленням в акті ревізії фактів покриття витрат спеціального фонду за рахунок загального фонду, що призвело до втрат фінансових ресурсів на загальну суму 36306,29 грн., в порушення ч. 4 ст. 13 Бюджетного кодексу України, в пункті 2 вимоги від 11.08.2014 року №45-13/1116 Нововоронцовська МДФІ зобов'язує Високопільську РДЛВМ провести зменшення бюджетних асигнувань загального фонду кошторису Лікарні за кодом програмної класифікації видатків 2802030 "Організація і регулювання діяльності установ в системі Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України" (далі - КПКВ 2802030) на суму 36306,29 грн., у разі недостатності невикористаних бюджетних асигнувань у поточному році за бюджетною програмою у цілому для зменшення бюджетних асигнувань врахувати обсяг бюджетних асигнувань на наступні бюджетні періоди в сторону зменшення планових граничних обсягів видатків на відповідну суму.

Відповідно до абз. 1 ст. 13 Закону України №2939-XII, дії або бездіяльність посадових осіб органу державного фінансового контролю можуть бути оскаржені в судовому або адміністративному порядку.

Судом встановлено, що Високопільська РДЛВМ звернулась до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фінансової інспекції в Херсонській області про визнання протиправним та скасування пункту 2 вимоги №45-13/1116 від 11.08.2014 року.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 10.12.2014 року, яка набрала законної сили 02 березня 2015 року згідно ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2015 року, по справі №821/4422/14 за позовом Високопільської РДЛВМ до Державної фінансової інспекції в Херсонській області адміністративний позов Високопільської РДЛВМ задоволено, визнано протиправним та скасовано пункт 2 вимоги Нововоронцовської міжрайонної державної фінансової інспекції в Херсонській області від 11.08.2014 року №45-13/1116, у зв'язку з тим, що вказаний пункт вимоги від 11.08.2014 року №45-13/1116 не відповідає критеріям законності і обґрунтованості, а тому не підлягає виконанню Високопільською РДЛВМ.

Відповідно до ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи, що пункт 2 вимоги від 11.08.2014 року №45-13/1116 визнаний протиправним та скасований постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 10.12.2014 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2015 року, тому суд приходить до висновку про необґрунтованість вимоги позивача про зобов'язання Високопільську РДЛВМ виконати пункт 2 вказаної вимоги.

Щодо вимоги Держфінінспекції зобов'язати Високопільську РДЛВМ виконати пункт 5 вимоги від 11.08.2014 року №45-13/1116 в частині витрат у сумі 420,50 грн., то суд встановив наступне.

Як вбачається з витягу акту ревізії, то ревізією повноти та своєчасності сплати орендарями спожитих комунальних послуг виявлено, що Лікарнею за ревізійний період сплачено за послуги постачання електроенергії, якою фактично користувалося Управління ветеринарної медицини у Високопільському районі (далі - Управління) на загальну суму 1965,52 грн., в тому числі за 2012 рік - 661,29 грн. за 2013 рік на суму 1304,23 грн. В акті ревізії зроблено висновок, що Лікарнею за рахунок бюджетних коштів здійснено покриття витрат управління з електроенергії на загальну суму 1965,52 грн., що є порушенням вимог п.6, 7 ст. 8, п.п. 1, 3 ст. 9 Закону України №996 в частині забезпечення єдиних Методологічних основ ведення бухгалтерського обліку, а саме: розрахунків за спожиті послуги орендарем. Порушення допущено з вини колишніх в.о. начальника ОСОБА_3, начальника ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та начальника ОСОБА_8 та колишнього головного бухгалтера ОСОБА_1 та головного бухгалтера ОСОБА_2

У зв'язку з встановленням в акті ревізії покриття Високопільською РДЛВМ за рахунок бюджетних коштів витрат управління ветеринарної медицини у Високопільському районі з електроенергії на загальну суму 1965,52 грн., що є порушенням вимог п. 6, 7 ст. 8, п.п. 1, 3 ст. 9 Закону України №996, в пункті 5 вимоги від 11.08.2014 року №45-13/1116 ДФІ зобов'язує Високопільську РДЛВМ -

- відобразити дебіторську заборгованість за установою, щодо якої здійснено безпідставні витрати;

- провести претензійно-позовну роботу з контрагентом щодо відшкодування коштів;

- в іншому випадку стягнути з осіб, винних у безпідставному покритті за рахунок бюджетних коштів витрат сторонньої юридичної особи на суму 1965,52 грн., шкоду у порядку та розмірі, встановленому ст.ст. 130, 133, 136 КЗпП.

З посиланням на обставини, встановлені в акті перевірки та враховуючи отриману від Високопільської РДЛВМ інформацію про вжиті заходи щодо часткового усунення порушень, викладених в пункті 5 вимоги від 11.08.2014 року 345-13/1116, Держфінінспекція просить суд зобов'язати Високопільску РДЛВМ виконати пункт 5 вищевказаної вимоги в частині незаконно понесених витрат у сумі 420,50 грн.

Як зазначалося вище, державний фінансовий контроль здійснюється шляхом проведення ревізії і у випадку встановлення порушень законодавства, відповідач має право пред'являти письмову вимогу щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства. Між тим, зміст вимоги відповідача повинен узгоджуватися з приписами чинного законодавства, що, зокрема, означає те, що вимога повинна містити вичерпну вказівку підконтрольному суб'єкту щодо вчинення дій, які відповідно до норм законодавства будуть направлені на усунення порушених вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи, Високопільська РДЛВМ листом від 29.04.2015 року вих. №15-1-14/62 надала суду письмові пояснення щодо виконання пункту 5 вимоги від 11.08.2014 року 345-13/1116, зі змісту яких судом встановлено наступне -

- 01.12.2014 року Високопільська РДЛВМ направила Управлінню ветеринарної медицини у Високопільському районі лист №15-1-14/138 про визнання дебіторської заборгованості та прохання її перерахувати на рахунок Високопільської РДЛВМ (копія листа наявна в матеріалах справи);

- 01.12.2014 року Високопільською РДЛВМ від Управління ветеринарної медицини у Високопільському районі було отримано лист №15-3-7/421-1, в якому управління повідомило, що на 2014 рік кошторисом установи не передбачено кошти на погашення дебіторської заборгованості минулих років за спожиті енергоносії, у зв'язку з чим просило визнати дану дебіторську заборгованість у 2015 році, коли будуть формуватися постійні кошториси і буде можливість передбачити відповідні кошти, а також просило здійснити перерахунок за спожиту електроенергію протягом 2014 року у зв'язку зі зменшенням одиниць техніки, що експлуатується;

- бухгалтерією Високопільської РДЛВМ було здійснено перерахунок споживання електричної енергії Управлінням ветеринарної медицини у Високопільському районі за 2014 рік (копія розрахунку наявна в матеріалах справи), при цьому, зайво сплачені кошти Управлінням ветеринарної медицини у Високопільському районі в 2014 році за використану електроенергію у сумі 1545,02 грн. було враховано в рахунок погашення наявної дебіторської заборгованості в сумі 1965,52 грн.;

- 03.04.2015 року Високопільська РДЛВМ направила Управлінню ветеринарної медицини у Високопільському районі лист №15-1-14/48/1, у якому нагадує про наявність непогашеної дебіторської заборгованості, виявленої під час проведення ревізії у Високопільській РДЛВМ за фактично спожиту електроенергію у сумі 420,50 грн. та просить її оплатити;

- 03.04.2015 року Високопільською РДЛВМ від Управління ветеринарної медицини у Високопільському районі було отримано лист №15-5-16/72, в якому управління повідомило, що на 2015 рік кошторис установи затверджено тільки на період січень - березень, тому дебіторська заборгованість за фактично спожиту електроенергію в сумі 420,50 грн. буде сплачена після затвердження кошторису на квітень - грудень 2015 року та при наявності коштів.

Статтею 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підприємства та організації, що порушили майнові права і законні інтереси інших підприємств та організацій, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення претензії. Підприємства та організації, чиї права і законні інтереси порушено, з метою безпосереднього врегулювання спору з порушником цих прав та інтересів звертаються до нього з письмовою претензією.

З огляду на вказане та враховуючи листування між Високопільською РДЛВМ від Управління ветеринарної медицини у Високопільському районі з метою досудового врегулювання питання погашення дебіторської заборгованості, визначене у змісті пункту 5 вимоги ДФІ від 11.08.2014 року № 45-13/1116, суд приходить до висновку про виконання відповідачем пункт 5 вимоги в частині відображення дебіторської заборгованості у сумі 420,50 грн. за установою, щодо якої здійснено безпідставні витрати, та в частині проведення претензійної роботи з контрагентом щодо відшкодування коштів у сумі 420,50 грн., а тому відсутні підстави для зобов'язання відповідача виконувати пункт 5 вимоги в цій частині.

Щодо вимоги ДФІ, викладеної в пункті 5, в частині зобов'язання Високопільську РДЛВМ провести позовну роботу з контрагентом щодо відшкодування коштів у сумі 420,50 грн., в іншому випадку стягнути з осіб, винних у безпідставному покритті за рахунок бюджетних коштів витрат сторонньої юридичної особи на суму 420,50 грн., шкоду у порядку та розмірі, встановленому ст.ст. 130, 133, 136 КЗпП, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява - процесуальний документ, за допомогою якого реалізується право на звернення до господарського суду. Подати позов - означає звернутися до господарського суду із заявою, в якій повинно міститися прохання, адресоване суду, про розгляд спору про захист свого або чужого права чи охоронюваного законом інтересу.

Зі змісту Розділу ІІ Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 6 КАС України, ст. 3 ЦПК України, ст. 1 ГПК України звернення до суду за захистом порушених прав та інтересів є невід'ємним та гарантованим державою правом, а не обов'язком. З огляду на це, ніхто не може бути зобов'язаний скористатися своїм правом звернутися до суду для захисту своїх або державних інтересів, а тому вказана вимога відповідача не ґрунтується на законі та є такою, що прийнята органом ДФІ із перевищенням наданих йому повноважень.

Відповідно до п. 10 ст. 10 Закону України №2939-XII органу державного фінансового контролю надається право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року №499/2011 (далі - Положення №499/2011) -

- для виконання покладених на неї завдань Держфінінспекція має право у разі виявлення збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку (пп. 21 пункту 6 цього Положення);

- Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (пп. 5 пункту 4 цього Положення).

З аналізу наведених норм, суд приходить до висновку, що відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, та про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово відшкодовані шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення органу державного фінансового контролю до суду з відповідним позовом. При цьому, правильність обчислення їх розміру, як і наявність підстав для їх стягнення, перевіряє суд, який розглядає цей позов.

Вказана позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду України, що викладена в постановах від 15 квітня 2014 року по справі №21-40а14, від 13 травня 2014 року по справі №21-89а14, від 18 вересня 2014 року по справі №21-332а14.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч.2 ст.161 КАС України, при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) дій, рішень суб'єкта владних повноважень з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 КАС України з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що в ході розгляду справи судом встановлено відсутність підстав для зобов'язання відповідача виконувати пункт 2 та пункт 5 в частині витрат у сумі 420,50 грн. вимоги від 11.08.2014 року №45-13/1116, тому суд приходить до висновку щодо необґрунтованості позовних вимог Державної фінансової інспекції в Херсонській області та необхідності відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 12, 19, 71, 122, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 9.3