Справа № 345/1009/14-а
Суддя: Кобилянський М.Г.
Дата ухвалення: 2015-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2015р. м. Київ К/800/49069/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Кобилянського М.Г.,

суддів: Амєліна С.Є., Стародуба О.П.,

розглянувши в порядку попереднього розгляду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про зобов'язання повернути недоплачену суму пенсії

за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 квітня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом і просив визнати неправомірними дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії та відмови у зарахуванні 11 років та 2 місяці перебування на інвалідності у зв'язку із трудовим каліцтвом до пільгового стажу за Списком №1, а також зобов'язати повернути недоплачені суми пенсії, починаючи з березня 2014 року та проводити виплату згідно норм діючого законодавства.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 квітня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2014 року, задоволено позовні вимоги. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області неправомірними та зобов'язано останнього повернути позивачу недоплачену суму пенсії, починаючи з березня 2014 року та проводити виплату згідно норм діючого законодавства.

Відповідач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати дані судові рішення і постановити нове - про відмову в позові. Зазначає, що при переведенні позивача на пенсію за віком за Списком №1 період перебування на інвалідності внаслідок професійного захворювання врахований у загальний та пільговий стаж, однак при розрахунку коефіцієнта страхового стажу помилково обраховано в подвійному розмірі.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах, визначених частиною 2 статті 220 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для залишення без задоволення касаційної скарги, а оскаржуваних судових рішень - без змін.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 з 01 жовтня 1988 року працював на Калуському ВР «Хлорвініл» на посаді апаратника очистки газу по третьому розряду. 20 лютого 1998 року отримав травму на виробництві,внаслідок чого став інвалідом. Згідно довідки МСЕК №001423 позивачу присвоєно ІІІ групу інвалідності внаслідок трудового каліцтва, а 10 травня 1999 року згідно довідки МСЕК №003147 - ІІ групу. З 01 грудня 2010 року його визнано інвалідом ІІ групи внаслідок трудового каліцтва без переогляду, що підтверджується копією довідки до акта МСЕК.

За матеріалами пенсійної справи трудовий стаж ОСОБА_1 становить 31 рік 09 місяців, в тому числі 10 років 06 місяців - робота за Списком №1 та 11 років 02 місяці - період перебування на інвалідності внаслідок трудового каліцтва.

З 06 серпня 2010 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах. Оскільки позивачу було зменшено розмір його пенсії з 3 469,89 грн. до 2 456,63 грн., він 07 лютого 2014 року звернувся до управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області. Відповідно до листа управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області від 14 лютого 2014 року в ході інвентаризації пенсійних справ в січні 2014 року встановлено, що при переведенні позивача з 27 липня 1998 року на пенсію за віком за Списком №1 спеціалістом період перебування на інвалідності внаслідок трудового каліцтва під час роботи за Списком №1 з 11 травня 1999 року по 06 серпня 2010 року було помилково занесено в електронну базу даних як робота за Списком №1, це призвело до безпідставного завищення цього коефіцієнта і, відповідно, розміру пенсії. Також відповідач зазначив, що з 01 березня 2014 року справу приведено у відповідність до норм чинного законодавства і період перебування на інвалідності внаслідок трудового каліцтва занесено в базу як перебування на інвалідності, а не Список №1, тобто в одинарному розмірі.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій, виходили з того, що відповідач при переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком за Списком №1 зобов'язаний в дотримання правових норм зарахувати час перебування позивача на інвалідності у зв'язку з трудовим каліцтвом до стажу роботи для призначення пенсії за віком по Списку №1 та призначити пенсію на пільгових умовах, тобто в подвійному розмірі

Висновок суду є правильним з таких підстав.

Згідно абзацу 4 частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Абзацом 10 частини 3 статті 24 Закону №1058-ІV визначено, що за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

У частині 4 статті 24 Закону №1058-ІV зазначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до вимог частини 5 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах (статті 13 і 14).

Відтак, суди першої та апеляційної інстанцій прийшли до правильного висновку, що дії відповідача по зменшенню розміру пенсії є незаконним та такими, що порушують права позивача на отримання гарантованих законодавством України пенсійних виплат.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230 КАС України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 квітня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ : Кобилянський М.Г.

СУДДІ : Амєлін С.Є.

Стародуб О.П.