Справа № 154/836/15-а
Суддя: Лященко О. В.
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛОДИМИР-ВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

іменем України

30 квітня 2015 року м.Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді Лященка О.В.

при секретарі Шафатинській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Володимир-Волинський адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби взводу із забезпечення супроводжень Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення штрафу, -

встановив:

05 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС ВЗС УДАІ УМВС України у Волинській області Костриці Р.В. про скасування постанови про накладення штрафу .

В своїй адміністративній позовній заяві покликається на ту обставину, що 18 лютого 2015 року він керуючи власним автомобілем ОСОБА_3, д.н.з. НОМЕР_1, після перетину нерегульованого світлофором пішоходного переходу, що на проспекті Перемоги в м.Луцьк, був зупинений на вимогу відповідача та на його вимогу предявив посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію автомобіля, яким він керував. Після чого відповідач склав протокол про адміністративне правопорушення у якому неправдиво вказав про порушення позивачем п.18.1, 2.1 ПДР України, ніби-то він не надав переваги у русі пішоходам, котрі рухались по пішохідному переходу. З вказаним порушенням він не згідний, оскільки такого порушення не допускав, пішоходів не встановлено і очевидців цього також не могло бути. Копію протоколу йому після складання вручено не було, а підписувати його позивач свідомо відмовився, оскільки це його право. Прізвища та адреси свідків були внесені відповідачем до тексту протоколу лише після тривалої розмови з позивачем та зупинки автомобілів, в яких вони рухались. Постанова винесена незаконно на підставі сфабрикованого протоколу про адміністративне правопорушення, про час та місце розгляду справи він не повідомлявся, не міг скористатись своїм правом на захист, а одержав її копію лише 24 лютого 2015 року поштою. Просить поновити строки оскарження постанови відповідача від 18 лютого 2015 року, визнати дії відповідача протиправними, а оскаржувану постанову протиправною та незаконною.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 березня 2015 року ОСОБА_1 було поновлено строк на оскарження спірної постанови.

Для участі у розгляді справи сторони не зявились, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що відносно позивача ОСОБА_1 відповідачем по справі 18 лютого 2015 року було складено два протоколи про адміністративне правопорушення за те, що 18 лютого 2015 року в м.Луцьку по проспекту Перемоги о 13 год 27 хв, ОСОБА_1, керуючи власним автомобілем ОСОБА_3, д.н.з. НОМЕР_1, не предявив документи, посвідчення водія для перевірки, чим порушив вимоги п.2.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП, а також за те що там же, в той же час, він не надав перевагу у русі, не пропустив пішоходів, які рухались по пішохідному переході, чим порушив п.18.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП. Дана обставина стверджується копіями вказаних протоколів.

Судом встановлено, що відповідачем в той же день, 18 лютого 2015 року в м.Луцьку по проспекту Перемоги було винесено оскаржувану постанову, якою було встановлено, що 18 лютого 2015 року в м.Луцьку по проспекту Перемоги о 13 год 27 хв, ОСОБА_1, керуючи власним автомобілем ОСОБА_3, д.н.з. НОМЕР_1, не надав перевагу у русі, не пропустив пішоходів, які рухались по пішохідному переході, та не предявив для перевірки документи, посвідчення водія, чим порушив п.18.1, 2.1 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП, за що на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 грн. Дана обставина стверджується копією оскаржуваної постанови.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов"язаний з"ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом"якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з"ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Як передбачено ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З письмових доводів сторін по справі та наданих ними відеозаписів, досліджених судом, вбачається, що ОСОБА_1 після ознайомлення з протоколами про адміністративне правопорушення, складеними відповідачем відносно нього, відмовився їх підписувати та одержувати їх копії. Після чого зясував у відповідача чи він вільний і чи може їхати, на що відповідач дозволив йому покинути місце зупинки автомобіля.

Як вбачається з оскаржуваної постанови та вказаних відеозаписів, вона винесена відповідачем у відсутності ОСОБА_1, тобто без особи, щодо якої проводиться розгляд справи про вчинене адміністративне правопорушення. Суд вважає, що в такий спосіб відповідачем було порушено вимоги закону щодо порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, визначені у главі 22 КУпАП, та не було дотримано вимоги ст.268 КУпАп.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що відповідач в судовому засіданні не надав достатньо доказів правомірності винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не спростував його доводів, тому оцінюючи всі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог закону, у відсутності особи, щодо якої приймалось рішення, не було дотримано вимоги закону щодо порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності, а тому дії відповідача слід визнати неправомірними, а оскаржувану постанову скасувати як незаконну.

На підставі наведеного, ст.ст. 7, 23, 247, 251,254, 256, 268, 280, 283 КУпАП, керуючись ст.ст. 6, 17, 71, 104, 158, 160, 161, 162, 163, ч.2 ст. 171-2 КАС України, суд-

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії інспектора дорожньо-патрульної служби взводу із забезпечення супроводжень Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 600 грн., а постанову серії ПС2 №032941 від 18 лютого 2015 року, винесену інспектором дорожньо-патрульної служби взводу із забезпечення супроводжень Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 600 грн. скасувати.

Стягнути з Державного бюджету України в користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 73 грн. 08 коп.

Постанова суду оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий: /-/ підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду ОСОБА_4