Справа № 450/3291/14-а,2-а/450/184/14
Суддя: Ільчишин Н.В.
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 року Справа № 876/472/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 12.12.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання призначити грошову допомогу, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 21.11.2014 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання призначити грошову допомогу.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 12.12.2014 року позовну заяву повернуто позивачу.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену ухвалу скасувати та прийняти нову, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

У зв'язку з відсутністю клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання призначити грошову допомогу та зобов'язання зарахування до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, яку ухвалою від 24.11.2014 року було залишено без руху та надано термін для усунення недоліків шляхом подання до позовної заяви документа про сплату судового збору в розмірі, встановленому п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», оскільки за подання вказаного позову позивачем сплачено судовий збір лише у розмірі 73,08 грн., що є меншим, ніж передбачено п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

06.12.2014 року позивачем подано заяву (вх. №18123/14) на виконання ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 24.11.2014 року про доплату на суму 182 грн. 70 коп.

Кодекс адміністративного судочинства України при поданні позовної заяви встановлює чіткий перелік вимог статті 106 КАСУ до позовної заяви які є обов'язковим. Якщо позивач не дотримав якоїсь із вимог до позовної заяви, зазначених у статті 106 КАСУ, суддя залишає позовну заяву без руху і пропонує позивачеві виправити виявлені недоліки.

Згідно статті 108 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Повернення позовної заяви - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви на стадії відкриття провадження без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті особою, яка звернулася до суду. Оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху. Умовою застосування цієї підстави є набрання законної сили ухвалою про залишення позовної заяви без руху. Позивач вважається таким, що не усунув недоліки, якщо він не усунув усіх або хоча б одного недоліку, зазначено в ухвалі суду. Часткове виконання ухвали суду не вважається належним виконанням. Водночас, якщо позивач наводить аргументи, які свідчать про помилковість висновків суду, з якими пов'язувалося залишення позовної заяви без руху, суд повинен зважати на них і у разі обґрунтованості цих заперечень, виходити з того, що недолік відсутній, а тому усувати його не потрібно.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених Законом України «Про судовий збір». Розмір судового збору визначено зазначеним Законом і залежить від об'єктивних ознак позову (заяви): з яких правовідносин виник і який предмет позову. Умови сплати судового збору однакові й рівні для всіх позивачів, а пільги щодо його сплати передбачені безпосередньо законом.

Розміри ставок судового збору встановлені у статті 4 Закону України «Про судовий збір» та справляються у відповідному розмірі від законодавчо визначеної мінімальної заробітної плати на 1 січня календарного року, у якому подається заява до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 КАС України до позовної заяви додається належним чином оформлений документ (оригінал) про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Судовий збір при зверненні до адміністративного суду сплачується у порядку, встановленому законодавством. Розмір судового збору визначається відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та, за подання позову майнового характеру встановлюється ставка судового збору в розмірі 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги. Даною нормою також визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, ставка судового збору становить 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 року №2 «Про узагальнення судової практики щодо застосування адміністративними судами положень Закону України «Про судовий збір». Залишаючи позовну заяву без руху, суд повинен детально вказати в ухвалі, які саме недоліки допущені, яким чином їх належить усунути і в який строк. Оскільки переважна більшість позовних заяв, залишених без руху, мають недолік зі сплати судового збору, то слід мати на увазі, що в мотивувальній частині ухвали про залишення позовної заяви без руху суд повинен зазначати: про необхідність подання оригіналу документа про сплату судового збору або доказів на підтвердження наявності підстав для звільнення від сплати судового збору; розмір, який повинен сплатити позивач; реквізити сплати судового збору, якщо підставою для залишення заяви без руху є помилка щодо таких реквізитів. Тільки в разі зазначення судом усіх цих даних та невиконання позивачем вимог ухвали у встановлений строк суд може повернути таку позовну заяву.

Колегія суддів дійшла висновку, що апелянтом усунуто вимоги ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 24.11.2014 року про залишення позовної заяви без руху і направлено її до суду першої інстанції 06.12.2014 року, тобто в межах строку наданого судом першої інстанції позивачу, оскільки вимоги позивачки є немайновими, адже вказана допомога не є нарахованою в розмірі 10 місячних пенсій, також вимоги про зарахування і визнання неправомірних дій УПФ сплачені ОСОБА_1 в розмірі встановленому Законом України «Про судовий збір» на виконання ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 12.12.2014 року про повернення позовної заяви, яка винесена з порушенням вимог процесуального законодавства.

На підставі наведеного колегія суддів встановила, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної ухвали не вірно дано правову оцінку обставинам справи та ухвалено судове рішення без додержанням норм процесуального права, що згідно ст. 199 КАС України є підставою для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись: ст.ст. 195, 197, 199, 204, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 12.12.2014 року у справі № 450/3291/14-а провадження №2-а/450/184/14 - скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, є остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

Т.І. Шинкар