Справа № 816/1271/15
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2015-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/1271/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Костенко Г.В.,

за участю: секретаря судового засідання - Рогоза Х.С.,

позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Приймак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління юстиції у Полтавській області Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби про скасування постанови та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

20 квітня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління юстиції у Полтавській області Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби про скасування постанови про арешт коштів боржника від 18.07.2011 року ВП№26143557, зобов'язати видати постанову про звільнення з-під арешту коштів ФОП ОСОБА_1, в тому числі які знаходяться на рахунках НОМЕР_2 та НОМЕР_3, що відкриті у Карлівському відділенні ПАТ КБ "ПриватБанк" та зобов'язати направити копію постанови про звільнення з-під арешту коштів ФОП ОСОБА_1 до Карлівського відділення ПАТ КБ "ПриватБанк".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у квітні 2015 року подав документи про припинення своєї підприємницької діяльності. Під час закриття банківських рахунків ОСОБА_1 дізнався про наявність постанови Головного управління юстиції у Полтавській області відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ВП № 26143557 від 18 липня 2011 року про арешт коштів боржника. Позивач вважає, що вказана постанова винесена з порушенням вимог діючого законодавства, на підставі чого звернувся до суду.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просять суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, дії органа виконавчої служби вважає правомірними, а спірну постанову - такою, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

29 квітня 2011 року підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа Полтавського окружного адміністративного суду № 2а-466629/09/1670 від 04.04.2011 року про стягнення фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі вісім тисяч мінімальних заробітних плат, що складає 5040000 грн. з фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 до Державного бюджету, стягнення в дохід держави вилучені грошові кошти в розмірі 2310 грн., конфіскування гральних автоматів в кількості п'ятнадцять штук, які використовувалися для проведення азартних ігор та знаходяться на зберіганні у службовому приміщенні СБУ в Полтавській області, а саме: три гральні автомати "KING of MONEY; один гральний автомат "Multi Game"; вісім гральних автоматів "Mega Jack", один гральний автомат "RESIDENT", два гральних автомати "Multi Gaminator" /а.с. 27/.

Під час проведення виконавчих дій державним виконавцем винесена постанова від 18.07.2011 року про арешт коштів боржника /а.с.37/.

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Реєстраційної служби Карлівського району управління юстиції Полтавської області із заявою про припинення своєї підприємницької діяльності. 09 квітня 2015 року позивач звернувся до ПАТ КБ "Приватбанк" із заявою про розірвання і зговору та закриття вказаних рахунків, але останній відмовився закривати дані рахунки мотивуючи накладенням арешту на вказані рахунки.

14 квітня 2015року ОСОБА_1 звернувся до ГУЮ у Полтавській області відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби із заявою про надання копії постанови про накладення арешту на рахунки фізичної особи -підприємця ОСОБА_1

Позивач не погодився даною постановою про арешт коштів боржника та оскаржив її до суду.

Адміністративне судочинство, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, спрямоване на захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 30 Закону "Про виконавче провадження" державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме:

закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону;

повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону;

повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

. За приписами статті 32 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області від 21.12.2012 року виконавчий документ повернуто стягувачеві без виконання на підставі ч.2 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" /а.с.81/.

У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, в зв'язку з тим, що виконавчий документ повернутий стягувачеві відповідач повинен був скасувати арешт накладений на кошти боржника.

Також, в постанові ВП № 26143557 від 18 липня 2011 року про арешт коштів боржника із фізичної особі-підприємця на користь Карлівської МДПІ, старшим державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень Нездойминогою О.О. була доущена помилка, у графі боржник зазначено не фізичну особу-підприємця ОСОБА_1, а громадянина ОСОБА_1 без конкретизації, як підприємця. Відповідно до ст.7 Закону України "Про виконавче провадження" учасниками провадження є: державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор (у випадку здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді та відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документа за його заявою), експерти, спеціалісти, перекладачі, суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання. Але громадянин ОСОБА_1 не являвся стороною даного провадження, а отже, державний виконавець у своїй діяльності допустив грубе порушення прав та законних інтересів фізичної особи.

Зважаючи на те, що постанова Головного управління юстиції у Полтавській області відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ВП № 26143557 від 18 липня 2011 року про арешт коштів боржника є правовим актом індивідуальної дії, який відповідно до повноважень суду, встановлених частиною 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, визнається судом протиправним і скасовується, суд вважає за необхідне згідно з частиною 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог: визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління юстиції у Полтавській області відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ВП № 26143557 від 18 липня 2011 року про арешт коштів боржника.

Що стосується позовних вимог про зобов'язання видати постанову про звільнення з-під арешту коштів ФОП ОСОБА_1, в тому числі які знаходяться на рахунках НОМЕР_2 та НОМЕР_3, що відкриті у Карлівському відділенні ПАТ КБ "ПриватБанк" та зобов'язання направити копію постанови про звільнення з-під арешту коштів ФОП ОСОБА_1 до Карлівського відділення ПАТ КБ "ПриватБанк", суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, оскільки Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено винесення постанови про звільнення з-під арешту коштів.

Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі вищезазначеного, суд вважає, позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно з підпунктом 3 пункту 9 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у разі безспірного списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, відображає в обліку відповідні бюджетні зобов'язання розпорядника бюджетних коштів, з вини якого виникли такі зобов'язання. Погашення таких бюджетних зобов'язань здійснюється виключно за рахунок бюджетних асигнувань цього розпорядника бюджетних коштів. Одночасно розпорядник бюджетних коштів зобов'язаний привести у відповідність з бюджетними асигнуваннями інші взяті бюджетні зобов'язання.

Отже, судовий збір у розмірі 36,54 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, необхідно стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для утримання Головного управління юстиції у Полтавській області Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління юстиції у Полтавській області відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби скасування постанови та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління юстиції у Полтавській області відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ВП № 26143557 від 18 липня 2011 року про арешт коштів боржника.

В інший частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України в особі Головного управління юстиції у Полтавській області відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби на користь ОСОБА_1 (іден.номер НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору у розмірі 36,54 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 08 травня 2015 року.

Суддя Г.В. Костенко