Справа № 813/604/13-а
Суддя: Судова-Хомюк Н.М.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року Справа № 876/6831/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Глушка І.В. та Коваля Р.Й.,

за участі секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21.03.2013р. у справі за позовом Бродівського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Бродівський районний центр зайнятості, в січні 2013 року звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів на суму 2133, 03 грн..

В обґрунтування своїх вимог, позивач вказує на те, що відповідач, як застрахована особа, в порушення вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» своєчасно не подавала відомості про обставини, що впливають на умови надання соціальних послуг, внаслідок чого незаконно отримала соціальні послуги на суму 2133,03 грн..

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 21 березня 2013 року в справі № 813/604/13-а позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Бродівського районного центру зайнятості суму незаконно отриманих коштів Фонду державного соціального страхування України на випадок безробіття за участь в оплачуваних громадських роботах в розмірі 2133, 03 грн..

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21 березня 2013 року в справі № 813/604/13-а та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову Бродівського районного центру зайнятості відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що всі громадські роботи, які були передбачені трудовим договором, нею виконано вчасно і якісно, без зауважень від Підкамінської селищної ради.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.05.2010 року Бродівським районним центром зайнятості ОСОБА_1 зареєстрована як особа, що шукає роботу. Під час її перебування на обліку в центрі зайнятості, їй виплачувалась допомога по безробіттю.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.12.2011 року у справі № 2а-13124/11/1370 за позовом Бродівського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення суми незаконно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 8567,22 грн. встановлено, що відповідач, під час постановки на облік в Бродовський центр зайнятості як безробітня, повідомила недостовірні дані про своє попереднє місце роботи, чим порушила ч. 2 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". Тобто, за період з 27.05.2010 року по 22.05.2011 року допомога їй виплачувалась безпідставно, в зв'язку з чим, позов був задоволений в повному обсязі.

Вказана постанова Львівського окружного адміністративного суду набрала законної сили 23.12.2011 року, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія виконавчого листа.

01.06.2011 року громадянкою ОСОБА_1 укладено з Підкамінською селищною радою строковий трудовий договір про її участь з 01.06.2011 року по 30.06.2011 року в оплачуваних громадських роботах.

05.07.2011 року ОСОБА_1 укладено з Підкамінською селищною радою строковий трудовий договір про її участь з 05.07.2011 року по 19.07.2011 року в оплачуваних громадських роботах.

За виконання даних договорів відповідачу, згідно матеріалів справи, виплачено заробітну плату в сумі 1564,95 грн. та сплачено єдиний соціальний внесок на зарплату в сумі 568,08 грн., що підтверджується довідкою Підкамінської селищною радою від 04.03.2013 року № 50 про нарахування зарплати в періоди з 01.06.2011 року по 30.06.2011 року та 05.07.2011 року по 19.07.2011 року та відповідними платіжними дорученнями.

На адресу відповідача 31.08.2012 року було скеровано претензію про відшкодування ним 2133,03 грн. суми незаконно отриманих коштів за участь у громадських роботах за період з 01.06.2011 року по 30.06.2011 року та з 05.07.2011 року по 19.07.2011 року. До претензії долучено розрахунок суми коштів, що необхідно повернути. В матеріалах справи наявні докази отримання відповідачем зазначеної претензії.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення, виходив з того, що ОСОБА_1 в період перебування на обліку в центрі зайнятості, визнана у встановленому порядку такою, що не могла брати участі в оплачуваних громадських роботах за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, а відтак нею неправомірно отримано заробітну плату за виконання таких робіт згідно із трудовим договором, які укладено на період з 01.06.2011 року по 30.06.2011 року та з 05.07.2011 року по 19.07.2011 року з Підкамінською селищною радою.

Однак, з висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не погоджується, покликаючись на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги.

Механізм призначення, виплати допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової для організації безробітними підприємницької діяльності, та обчислення страхового стажу визначає Порядок надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затверджений Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 20.11.2000 року № 307.

Згідно із пунктом 1.2 Порядку, допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітними підприємницької діяльності надається застрахованим та незастрахованим особам, визнаним в установленому порядку безробітними.

Відповідно до пункту 14 Положення про порядок організації та проведення оплачуваних громадських робіт затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2008 року №839, фінансування оплачуваних громадських робіт може проводитися за рахунок коштів місцевих бюджетів, Фонду (в частині організації таких робіт для безробітних), роботодавців, для яких зазначені роботи виконуються, та інших джерел відповідно до законодавства.

Пунктом 16 Положення про порядок організації та проведення оплачуваних громадських робіт передбачено, що оплата праці осіб, зайнятих на громадських роботах, здійснюється за фактично виконану роботу за розцінками, тарифними ставками та посадовими окладами відповідно до законодавства і не може бути меншою за розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом.

Безробітний за участь у громадських роботах одержує заробітну плату, передбачену Законом України «Про оплату праці», а не соціальну послугу, передбачену Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Відповідно до частини 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Фактично відповідач виконувала покладені на неї громадські роботи і підставно отримав за власну працю винагороду в сумі 2133,03 грн..

Враховуючи, що грошові кошти у сумі 2133, 03 грн. є оплатою за фактично виконані ОСОБА_1 громадські роботи у Підкамінській селищній раді, стягнення яких законодавством не передбачено, суд апеляційної інстанції приходить до про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню.

Керуючись ч.3 ст.160,ст.ст.195, 196, 198, 202, 205 ч. 2, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21.03.2013р. у справі № 813/604/13-а скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог Бродівського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді І.В.Глушко

Р.Й. Коваль