Справа № 812/2064/13-а
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2015 р. м. Київ К/800/30288/13

К/800/30487/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.,

Малиніна В.В.,

Швеця В.В.,

провівши попередній розгляд адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "ТЕРРА ЛЕКС" до Територіальної державної інспекції праці у Луганській області про визнання протиправним та скасування припису за касаційною скаргою Територіальної державної інспекції праці у Луганській області та ОСОБА_4 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 26 березня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

25.02.2013 ТОВ «Юридична фірма «ТЕРРА ЛЕКС» звернулася до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Територіальної державної інспекції з питань праці у Луганській області Державної інспекції України з питань праці, в якому просила визнати протиправним та скасувати припис відповідача № 12-01-156/0005-0005.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 26 березня 2013 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним і скасовано припис Територіальної державної інспекції з питань праці у Луганській області Державної інспекції України з питань праці від 08.02.2013 № 12-01-156/0005-0005, стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «ТЕРРА ЛЕКС» судові витрати в сумі 34 грн. 41 коп.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2013 року постанову Луганського окружного адміністративного суду від 26 березня 2013 року залишено без змін.

Територіальної державної інспекції праці у Луганській області не погодилось з постановою Луганського окружного адміністративного суду від 26 березня 2013 року та ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2013 року і звернулось до суду з касаційною скаргою, в який просить їх скасувати та ухвалити нову про відмову у задоволені позову, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

ОСОБА_4 не погодилась з постановою Луганського окружного адміністративного суду від 26 березня 2013 року та ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2013 року і звернулось до суду з касаційною скаргою, в який просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційних скарг, матеріали справи, суд, в межах ст. 220 КАС України, прийшов до висновку про залишення касаційних скарг без задоволення, з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлені наступні обставини.

28.01.2013 до Територіальної державної інспекції з питань праці у Луганській області надійшло депутатське звернення народного депутата України Медяника В.Ю. від 18.01.2013 № 13/ДЗ-007 про вжиття заходів щодо перевірки додержання законодавства про працю ТОВ «ЮФ «ТЕРРА ЛЕКС» у трудових взаємовідносинах з ОСОБА_6 Також 28.01.2013 до Територіальної державної інспекції з питань праці у Луганській області надійшло депутатське звернення народного депутата України Медяника В.Ю. від 18.01.2013 № 13/ДЗ-004 про вжиття заходів щодо перевірки законності звільнення гр. ОСОБА_7 з посади інженера ТОВ «ЮФ «ТЕРРА ЛЕКС». До вказаних депутатських звернень було додано звернення громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_7

06.02.2013 відповідачем було видано наказ № 64 про проведення позапланової перевірки додержання законодавства з питань праці у ТОВ «Юридична фірма «ТЕРРА ЛЕКС».

На підставі вказаного наказу та направлення на проведення перевірки суб'єкта господарювання від 06.02.2013 № 189 відповідачем було проведено позапланову перевірку позивача, за результатами якої складено акт № 12-01-156/005. Перевіркою було встановлено порушення позивачем вимог законодавства про працю.

08.02.2013 Територіальною інспекцією з питань праці у Луганській області директору ТОВ «Юридична фірма «ТЕРРА ЛЕКС» було видано припис № 12-01-156/0005-0005, яким приписано: 1. Привести у відповідність до вимог ст. 57 КЗпП України встановлення початку та закінчення щоденної роботи (зміни) працівникам, працюючим неповний робочий день. 2. Привести у відповідність до вимог ст. 30 Закону України «Про оплату праці» забезпечення достовірного обліку виконуваної працівником роботи і бухгалтерського обліку витрат на оплату праці у встановленому порядку. 3. При прийомі на роботу ознайомлювати працівників під розписку з правами та їх обов'язками, як це визначено вимогами ст. 29 КЗпП України. 4. Привести у відповідність до законодавства звільнення ОСОБА_4 5. При прийнятті рішення щодо застосування дисциплінарного стягнення додержуватися вимогст. 149 КЗпП України. 6. Остаточні розрахунки з працівниками здійснювати в день звільнення відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України. 7. Дотримуватися вимог ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці» щодо строків виплати заробітної плати. 8. Провадити депонування заробітної плати при наявності підстав. Термін виконання всіх пунктів припису - 1 місяць, надалі дотримуватися вимог чинного законодавства постійно.

Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "ТЕРРА ЛЕКС" не погоджуючись з приписом Територіальної державної інспекції з питань праці у Луганській області Державної інспекції України з питань праці № 12-01-156/0005-0005 звернулось до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився Донецький апеляційний адміністративний суд дійшли висновку про необґрунтованість видання припису Територіальної державної інспекції з питань праці у Луганській області Державної інспекції України з питань праці, з посиланням на те, що перевірку було проведено без дотримання згоди згоди центрального органу виконавчої влади на її проведення, а саме - Держпраці України, чим було порушено приписи статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V та пункту 3 Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 № 390.

Отримання такої згоди на проведення позапланового заходу є обов'язковим, при цьому ані Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ані вказаний Порядок № 390 не містять виключень у вигляді звільнення органу державного нагляду (контролю) від отримання такого погодження у випадку проведення позапланового заходу за депутатським зверненням.

При цьому суди попередніх інстанцій також виходили з наступного.

Пунктами 1 та 2 припису позивача зобов'язано привести у відповідність до вимог статті 57 КЗпП України встановлення часу початку та закінчення щоденної роботи (зміни) працівникам, що працюють неповний робочий день), та привести у відповідність до вимог статті 30 Закону України «Про оплату праці» забезпечення достовірного обліку виконуваної працівником роботи і бухгалтерського обліку витрат на оплату праці у встановленому порядку. В обґрунтування вказаних вимог відповідач зазначив, що режим роботи ОСОБА_7 не був обумовлений, а також, що на підприємстві ведеться подвійний облік робочого часу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що як у депутатському зверненні, так і у зверненні громадянина ОСОБА_7 було поставлено питання про перевірку законності звільнення ОСОБА_7 У своєму зверненні ОСОБА_7 посилається, що 14.09.2012 його було звільнено за ст. 7 КЗпП України у зв'язку з прийняттям на його посаду інженера постійного працівника. При цьому, як зазначає ОСОБА_7, за його відомостями, нового працівника призначено не було.

У відповідності до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу.

Таким чином, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що провівши перевірку щодо питань, які не були визначені у зверненнях, відповідач перевищив надані йому повноваження.

Також встановлено, що пунктом 3 припису позивача зобов'язано при прийомі на роботу ознайомлювати працівників під розписку з правами та обов'язками, як це передбачено вимогами статті 29 КЗпП України, оскільки ОСОБА_4, яка була звільнена 26.09.2012 відповідно до наказу № 22-к, не була ознайомлена зі своєю посадовою інструкцією.

Суд касаційної інстанції також погоджується з необґрунтованість прийняття вказаної вимоги припису, з огляду на те, що за результатами попередньої позапланової перевірки ТОВ «ЮФ «ТЕРРА ЛЕКС» відповідачем було видано припис від 21.09.2012 № 12-01-160/008-007, відповідно до пункту 2 якого підприємство було зобов'язано забезпечити наявність посадових та робочих інструкцій працівників відповідно до вимог статті 29 КЗпП України. На виконання вказаної вимоги директором ТОВ «ЮФ «ТЕРРА ЛЕКС» Гостіним О.М. 01.10.2012 було затверджено посадові інструкції, з якими було ознайомлено працівників Товариства, крім ОСОБА_4, яка на момент звільнення була звільнена. Про виконання припису від 21.09.2012 № 12-01-160/008-007 також зазначено в акті перевірки № 12-01-156/0005.

У пункті 4 припису вказано на необхідність привести у відповідність до законодавства звільнення ОСОБА_4 В обґрунтування вказаної вимоги в приписі зазначено, що звільнення ОСОБА_4 відбулося згідно з наказом від 26.09.2012 № 22-к за пунктом 1 статті 41 КЗпП України (одноразове грубе порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності, його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами). В приписі вказано, що формулювання «головний бухгалтер підприємства, установи, організації, його заступники» виключає можливість поширення статті, що коментується, на старших бухгалтерів.

При визначенні правомірності даного пункту припису суди попередніх інстанцій керувалися наступними правовими нормами.

Відповідно до статті 232 КЗпП України безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються, зокрема, трудові спори за заявами працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижчеоплачуваної роботи, за винятком спорів працівників, вказаних у частині третій статті 221 і статті 222 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 235 КЗпП України в разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках коли це не тягне поновлення на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону.

Таким чином, зміна формулювання причин звільнення можлива при розгляді трудового спору між працівником та роботодавцем.

Скасовуючи пункт 5 припису суди попередніх інстанцій виходили з того, що при застосуванні дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення позивачем були дотримані вимоги статті 149 КЗпП України щодо витребування у працівника письмових пояснень, з огляду на наступні встановлені обставини.

Наказом позивача від 17.08.2012 № 1-ОД у зв'язку з відмовою бухгалтера ОСОБА_4 надати директору ТОВ «ЮФ «ТЕРРА ЛЕКС» чекову книжку підприємства та інші бухгалтерські документи, а також у зв'язку з відсутністю бухгалтера ОСОБА_4 на робочому місці з 13.08.2012 було призначено службове розслідування відносно бухгалтера ОСОБА_4 Наказом від 31.08.2012 № 2-ОД строк службового розслідування було продовжено до 25.09.2012.

20.09.2012 позивачем на адресу ОСОБА_4 було надіслано телеграму № 15, в якій повідомлялося про необхідність з'явитися 24.09.2012 о 9-00 год. на робоче місце, розташоване за адресою: м. Луганськ, кв. Шевченка, б. 42, прим. 146, та надати пояснення стосовно відсутності на робочому місці з 13.08.2012, а також щодо відмови повернути та приховування бухгалтерської та кадрової документації ТОВ «ЮФ «ТЕРРА ЛЕКС».

Вказану телеграму ОСОБА_4отримала особисто 22.09.2012, однак, у визначений час ОСОБА_4. на робоче місце не прибула, пояснень не надала, про що зазначено в акті проведення службового розслідування від 25.09.2012. Наказом від 26.09.2012 № 22-к ОСОБА_4. було звільнено з роботи за п. 1 ст. 41 КЗпП України.

Пунктами 6, 7 та 8 припису вказано про необхідність здійснювати остаточні розрахунки з працівниками в день звільнення відповідно до вимог статті 116 КЗпП України, дотримуватися вимог статті 115 КЗпП України щодо строків виплати заробітної плати та провадити депонування заробітної плати при наявності підстав. У приписі зазначено, що про суми, нараховані за серпень 2012 року та строк їх виплати ОСОБА_4не було повідомлено, до відомості на виплату грошей від 28.08.2012 суми, належні до виплати ОСОБА_4, не були внесені, а заробітну плату було депоновано безпідставно.

Проте, судами встановлено, що в день звільнення ОСОБА_4 26.09.2012, позивачем на її адресу було направлено телеграму, в якій повідомлялося про її звільнення з роботи та необхідність отримати компенсаційні виплати, трудову книжку та копію наказу про звільнення. Вказана телеграма не була доставлена ОСОБА_4.з підстав, не залежних від позивача (арк. справи 62).

Пунктом 2.10 Положення про ведення касових операцій в національній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, передбачено порядок депонування грошових коштів підприємством. Так, підприємства мають право зберігати у своїй касі готівку, одержану в банку для виплат, що належать до фонду оплати праці, а також пенсій, стипендій дивідендів (доходу), понад установлений ліміт каси протягом трьох робочих днів, уключаючи день одержання готівки в банку. Суми готівки, що одержані в банку і не використані за призначенням протягом установлених вище строків, повертаються підприємством до банку не пізніше наступного робочого дня банку або можуть залишатися в його касі (у межах установленого ліміту).

Оскільки ОСОБА_4не прибула для отримання компенсаційних виплат, позивач 01.10.2012 депонував належній їй до виплати грошові кошти. Цього ж дня ОСОБА_4було направлено листа за № 17, яким її повторно було повідомлено про звільнення, необхідність отримання трудової книжки та копії наказу, а також про депонування належних їй до виплати грошових коштів в ПАТ «Ерсте Банк» (арк. справи 151).

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо неправомірності прийняття припису Територіальної державної інспекції праці у Луганській області від 08.02.2013 № 12-01-156/0005-0005.

При цьому слід зазначити, що доводи касаційних скарг, стосовно не залучення до участі у даній справі у якості третьої особи ОСОБА_4 та що даній спір не є адміністративним є необґрунтованими, оскільки предметом даного спору є правомірність прийняття рішення (припису) суб'єкта владних повноважень по відношенню до позивача, а не трудовий спір між ТОВ «ЮФ «ТЕРРА ЛЕКС» та ОСОБА_4, який є предметом розгляду Ленінським районним судом.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанції правильно встановили обставини справи, повно дослідили докази по справі та ухвалили рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків суду першої та апеляційної інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220-1, 224, 231 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Касаційні скарги Територіальної державної інспекції праці у Луганській області та ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Луганського окружного адміністративного суду від 26 березня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф. Ситников

В.В. Малинін

В.В. Швець