Справа № 2а-819/07
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" квітня 2015 р. м. Київ К/800/36654/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Швеця В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Територіального управління державної судової адміністрації в Івано-Франківській області, Державної судової адміністрації України, Державного казначейства України, виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про стягнення коштів за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2013 року,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2007 року ОСОБА_4 звернулася до суду з адміністративним позовом до Територіального управління державної судової адміністрації в Івано-Франківській області, Державної судової адміністрації України, Державного казначейства України та виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про стягнення коштів на придбання житла.

Постановою Івано-Франківського міського суду від 14 грудня 2007 року позов задоволено. Зобов'язано Державне казначейство України за рахунок коштів державного бюджету перерахувати на розрахунковий рахунок Територіального управління державної судової адміністрації в Івано-Франківській області 523180 грн. для придбання чотирьохкімнатної квартири в м. Івано-Франківську і передачі її в користування судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Хоминець Марії Миколаївни. Зобов'язано Територіальне управління державної судової адміністрації в Івано-Франківській області придбати чотирьохкімнатну квартиру в м. Івано-Франківську та передати її в користування судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Хоминець Марії Миколаївни.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2013 року скасовано постанову Івано-Франківського міського суду від 14 грудня 2007 року та прийнято нову про відмову у задоволенні позову.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2013 року та залишити в силі постанову Івано-Франківського міського суду від 14 грудня 2007 року, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів, в межах ст. 220 КАС України, дійшла висновку про скасування судового рішення суду апеляційної інстанції та залишення в силі судового рішення суду першої інстанції з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач Указом Президента України № 96/2002 від 2.02.2002 року вперше призначена на посаду судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області, а постановою Верховної ради України від 12.04.2007 року обрана суддею цього суду безстроково.

Позивачка у встановленому порядку включена до штатного розкладу Тисменицького районного суду, де на посаді судді працює по даний час.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 11.03.2005 року № 87 позивачка разом з членами своєї сім'ї перебуває на квартирному обліку на позачергове отримання житла станом на квітень 2007 року під № 1062.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, згідно з частиною сьомою статті 44 Закону України «Про статус суддів» (чинного на час виникнення спірних правовідносин) обов'язок забезпечити житлом суддю, який потребує поліпшення житлових умов, покладений на місцеві органи виконавчої влади за місцем роботи судді.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний адміністративний суд виходив з того, що право позивача на отримання ним позачергово житлового приміщення не порушене, оскільки позивачем порушена процедура порядку придбання за рахунок державного бюджету за ринковими цінами квартири або будинку.

Проте, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, правової оцінки обставин у справі, суд касаційної інстанції не погоджується з таким висновком суду на підставі наступного.

Відповідно до статей 126, 130 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України. Держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів.

Згідно зі статтею 14 Закону України "Про судоустрій України" від 7 лютого 2002 року № 3018-III (чинного на час виникнення спірних відносин) гарантії самостійності судів і незалежності суддів забезпечуються, зокрема, належним матеріальним та соціальним забезпеченням суддів.

Частиною сьомою статті 44 Закону України «Про статус суддів» № 2862-XII встановлено, що не пізніш як через шість місяців після обрання суддя Конституційного Суду, Верховного Суду, вищого спеціалізованого суду, апеляційного та місцевого суду, який потребує поліпшення житлових умов, забезпечується благоустроєним житлом у вигляді окремої квартири чи будинку або службовим житлом за місцем знаходження суду.

У разі незабезпечення судді благоустроєним житлом у зазначені строки суд за рахунок державного бюджету може придбати квартиру або будинок за ринковими цінами і передати їх у користування судді. Порядок фінансування судів для цієї мети, а також порядок розрахунків з державним бюджетом органу державної виконавчої влади, який своєчасно не надав судді житло, визначається Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою від 3 серпня 2005 року № 707 затвердив Порядок забезпечення житлом суддів Апеляційного суду України, апеляційних і місцевих судів (був чинним на час виникнення спору; далі - Порядок), згідно з пунктами 2, 4 якого суддям, які відповідно до житлового законодавства перебувають на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, надають окрему квартиру або будинок місцеві органи виконавчої влади не пізніше ніж через шість місяців після їх обрання на посаду. Взяття, перебування та зняття з обліку судді здійснюється виконавчими комітетами рад за місцем роботи відповідно до житлового законодавства.

У разі коли місцевий орган виконавчої влади у шестимісячний строк не забезпечив житлом суддю, який потребує поліпшення житлових умов, суд на підставі його заяви за погодженням з ДСА або її територіальним управлінням (стосовно судді місцевого суду) може прийняти рішення про придбання житла за рахунок коштів державного бюджету та передачу його у користування судді (пункт 7 Порядку).

Пунктом 9 Порядку передбачено, що для забезпечення суддів благоустроєним житлом ДСА та її територіальні управління (стосовно суддів місцевих судів) ведуть контрольні списки суддів, які потребують поліпшення житлових умов, та суддів, які забезпечені житлом, і вносять місцевим органам виконавчої влади пропозиції щодо забезпечення суддів житлом.

Аналіз положень Закону України «Про статус суддів» та Порядку забезпечення житлом суддів Апеляційного суду України, апеляційних і місцевих судів свідчить, що обов'язок забезпечити житлом суддю, який потребує поліпшення житлових умов, покладений на місцеві органи виконавчої влади за місцем роботи судді, а дії ДСА та її територіальних управлінь із забезпечення суддів житлом є додатковими у разі невирішення цього питання органом місцевої виконавчої влади.

Отже, на підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_4, оскільки всупереч нормам ч. 7 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» позивач не був забезпечений житлом, обов'язок якого, покладений на місцеві органи виконавчої влади за місцем роботи судді.

Відповідно до ч.1 ст. 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 226, 231 КАС України,-

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2013 року - скасувати, а постанову Івано-Франківського міського суду від 14 грудня 2007 року - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф. Ситников

В.В. Малинін

В.В. Швець