Справа № 2а-10918/11/1370
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року Справа № 876/9862/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді КаралюсаВ.М.,

суддів Затолочного В.С., Матковської З.М.,

з участю секретаря судового засідання Бєлкіної.Н.І.

та за участі осіб:

від позивача: - Лаврика А.Р.,

від відповідача: - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданнів м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року справі за позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області до ОСОБА_3, про стягнення податкового боргу з власників транспортних засобів, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2011 року Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Львова звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просила задовольнити позовні вимоги та стягнути з фізичної особи ОСОБА_3 податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 17 227,00 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, його оскаржив позивач, який в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на те, що рішенням суду першої інстанції не враховуються всі обставини справи, а висновки суду не базуються на нормах чинного законодавства, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою заявлені позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що та обставина, що транспортний засіб було зареєстровано не є доказом того, що податок відповідачем сплачено, як і не є підставою для звільнення відповідача від конституційного обов'язку такий податок сплатити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи, які здійснюють першу реєстрацію в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Статтею 3 цього ж Закону визначено, що перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 цього Закону, податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів фізичними особами сплачується перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

Згідно п. 8 Порядку державної реєстрації транспортних засобів, державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання , ввезення, митного оформлення транспортних засобів, оцінку їх вартості, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Пунктом 7 зазначеного Порядку передбачено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення у встановленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію, зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Аналіз вказаних норм законодавства свідчить, що безумовною підставою для першої реєстрації транспортного засобу є сплата відповідного податку, і такий податок сплачується до реєстрації транспортного засобу, а не після.

Відповідно до матеріалів справи відповідачем проведено першу реєстрацію в Україні автомобіля марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номерний знак НОМЕР_1, при цьому, від ОСОБА_3 до бюджету не надходили кошти у розмірі 17227 грн. як податок з власників транспортних засобів ті інших самохідних машин і механізмів при реєстрації транспортного засобу.

Згідно з розрахунком боргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області, сума податку, що підлягає сплаті відповідачем становить 17227 грн. 00 коп. Вказана сума податку відповідачем не сплачена.

Разом з тим, згідно обставин справи та вимог законодавства, яке на момент виникнення спірних правовідносин регулювало питання сплати податку з власників транспортних засобів та самохідних машин і механізмів (частини 6 статті 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» та пунктів 3, 8 Порядку), та ураховуючи звернення відповідача до правоохоронних органів з заявою про незаконну реєстрацію на його ім'я автомобіля марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номерний знак НОМЕР_1, яка приєднана до матеріалів кримінального провадження №0001639, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що реєстрація на ім'я ОСОБА_3 транспортного засобу відбулася після перевірки посадовими особами Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області сплати особою необхідних платежів, в тому числі податку з власників транспортних засобів, після чого у встановленому порядку про це були зроблені відповідні відмітки на заяві.

Встановлені судом фактичні обставини свідчать, що першій реєстрації в Україні транспортних засобів на ім'я ОСОБА_3 передувала сплата податку з власників транспортних засобів, яка є безумовною підставою для такої реєстрації, що спростовує доводи податкового органу про відсутність сплати податку.

Щодо нотаріально посвідченої довіреності, виданої відповідачем 28.08.2009 року, то такою відповідач уповноважив ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не зареєструвати на нього автомобіль марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номерний знак НОМЕР_1, а розпоряджатися вже зареєстрованим на його ім'я вказаним автомобілем.

Відтак, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку що відсутні підстави для стягнення з відповідача 17227,00грн.

Доводи апеляційної скарги не відповідають законодавству України та не можуть бути підставою для її задоволення.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції відповідає обставинам справи, наявним в ній доказам, прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року у справі № 2а-10918/11/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.М Каралюс

Судді В.С Затолочний

З.М. Матковська