Справа № 2-а-5151/12/2170
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 2-а-5151/12/2170

Категорія: 10.2.3 Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Запорожана Д.В.,Кравця О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 29 січня 2013 року по справі за адміністративним позовом Цюрупинського районного центру зайнятості до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 29 січня 2013 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та закрити провадження по справі.

Постановою від 29 січня 2013 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Херсонський окружний адміністративний суд в повному обсязі задовольнив адміністративний позов Цюрупинського районного центру зайнятості до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу в розмірі 5 340 грн.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права.

Порушенням норм матеріального права апелянт вважає те, що спірні правовідносини, яки виникли між сторонами стосуються правовідносин у справі про адміністративне правопорушення, на що суд першої інстанції не звернув уваги та не дослідив цього питання.

Порушенням норм процесуального права апелянт вважає те, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду. Також апелянт посилається на те, що позивач є самоврядною неприбутковою організацією, внаслідок чого спір про стягнення коштів не є публічно-правовим спором, а тому не може розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Цюрупинський районний центр зайнятості письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав.

Ухвалюючи постанову про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, що відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та ст. 12 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», пункту 3 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Державної податкової адміністрації України від 13 лютого 2009 року № 60/62, позивач є суб'єктом владних повноважень, який має право проводити перевірки та застосовувати штрафні санкції.

ОСОБА_1 13.03.2002 року включена до Єдиного державного реєстру, як фізична особа-підприємець та 19.01.2004 року згідно поданої заяви зареєстрована платником страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (а.с. 5).

Також суд першої інстанції встановив, що відповідач 19.10.2012 року попереджена про проведення планової перевірки, предметом якої є фінансово - господарська діяльність платника щодо правильності нарахування та сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та перевірки своєчасності подання звіту 5 ПН за період 19.01.2004 року по 31.12.2010 року, що підтверджено матеріалами справи (а.с. 6, 7).

За наслідками перевірки складений акт № 119 від 19.11.2012 р. (а.с. 8-9), в якому зафіксоване порушення відповідачем своєчасності і повноти перерахування страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття, а саме п. 2 ч. 2 ст. 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», та внаслідок чого виявлено прострочену заборгованість зі сплати страхових внесків 117,48 грн. та нарахована пеня у розмірі 0,72 грн. Також перевіркою встановлено, що згідно поданих відповідачем розрахункових відомостей за 9 місяців 2010 року та за 2010 рік в цілому, середньооблікова кількість штатних працівників становила 2 особи, а заробітна платня показана, як за одну особу. Відповідальність за це порушення передбачена п. 9.1 п. 9 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.12.2000 року № 339, відповідно до якого штраф накладається у розмірі прихованої суми виплат, на які нараховується страхові внески. Таким чином, до відповідача застосований штраф у розмірі 5 400,00 грн. (за III квартал 2010 року 2664,00 грн., за IV квартал 2010 року 2736,00 грн.). Оскільки згідно додатку № 1 до акта 19.11.2012 № 119 по нарахуванню страхових внесків за липень 2005 p., серпень 2005 p., вересень 2005 р., за ОСОБА_1 рахується переплата у розмірі 60,00 грн., сума штрафу зменшена до 5 340,00 грн.

Також суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 відмовилась від підписання акту № 119 від 19.11.2012 р., про що складений акт відмови від підпису від 20.11.2012 року (а.с. 10).

20 листопада 2012 року позивач прийняв рішення № 3 про стягнення з відповідача простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків, у тому числі донарахованих сум страхових внесків, пені та штрафу (5340,00 грн.), яке направлено відповідачу рекомендованим листом 21.11.2012 року та отримано відповідачем 22.11.12 року.

Після отримання рішення відповідач сплатив суму простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків (недоїмки) 117,48 грн. та пеню у розмірі 0,72 грн., проте станом на 10 грудня 2012 р. не сплаченим залишився штраф у розмірі 5340,00 грн.

За таких обставин з урахуванням ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», пункту 7 Розділу VII "Прикінцевих та перехідних положень" Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача.

При цьому суд першої інстанції відхилив доводи відповідача щодо пропуску центром зайнятості строку звернення до адміністративного суду, оскільки перевірка ФОП ОСОБА_1 проводилась 19 листопада 2012 року, в цей день складений Акт №119, яким зафіксовано порушення, 20 листопада 2012 року прийнято рішення про стягнення заборгованості, яке отримано відповідачем 22 листопада 2012 року, а до суду з цим позовом центр зайнятості 14 грудня 2012 року, тобто в межах строків, передбачених ч. 2 ст. 99 КАС України.

Оскільки позовні вимоги обґрунтовані та підтверджені належними та допустимими доказами, а відповідач, всупереч приписів ч.1 ст.71 КАС України не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, суд першої інстанції дійшов висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Справа призначена до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена.

Предметом спору є стягнення простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків, у тому числі донарахованих сум страхових внесків (недоїмки), пені та штрафу, на підставі рішення Цюрупинського районного центру зайнятості № 3 від 20 листопада 2012 року (а.с. 11), яке отримано апелянтом 22 листопада 2012 року (а.с. 12), та не виконано у встановлений термін протягом 10 днів з дні отримання), та не оскаржено ні до суду, ні до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Ні при проведені перевірки, до якої апелянт допустив посадових осіб позивача та надав їм всю необхідну документацію, ні при розгляді справи судом першої інстанції, ні при апеляційному оскарженні ФОП ОСОБА_1 не заперечує по суті виявлених порушень.

Апеляційний суд не приймає доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, оскільки позивач - Цюрупинський районний центр зайнятості є органом Державної служби зайнятості, на який покладені функції робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття у Цюрупинському районі, що підтверджено Положенням про позивача (а.с. 20-23), та відповідає приписам ст. 12 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Право позивача на прийняття рішення про стягнення простроченої заборгованості та на стягнення її у судовому порядку без застосування строків давності, закріплено в ст. 34, ч.ч. 4, 5 ст. 38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, та п. 7.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходження до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 339 від 18.12.2000 р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.01.2001 р. за № 30/5221.

Доводи апелянта щодо застосування до спірних правовідносин законодавства про адміністративні правопорушення, ґрунтуються на помилковому розумінні норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», та апеляційним судом не приймаються.

Таким чином, перевіривши доводи апелянта, які не спростовують висновків суду першої інстанції, апеляційний суд не встановив правових підстав для скасування оскарженої постанови та закриття провадження по справі.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова - без змін.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 69-71, 195, п. 1 ч. 1 ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 29 січня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя Д.В.Запорожан

суддя О.О.Кравець