Справа № 825/3150/14
Суддя: Смірнова О.Є.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2015 року Чернігів Справа № 825/3150/14

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Смірнової О.Є.,

за участю секретаря Гайдука С.В.,

представника позивача Лапоши Д.Ю.,

представника відповідача Бичкової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом Державної фінансової інспекції в Чернігівській області до Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

02.10.2014 Державна фінансова інспекція в Чернігівській області (далі - ДФІ в Чернігівській області) звернулась до суду з адміністративним позовом до Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради (далі - КП «Чернігівводоканал») та просить зобов'язати КП «Чернігівводоканал» виконати вимоги ДФІ в Чернігівській області від 12.03.2014 № 25-06-18-14/2335, а саме:

- п. 3 вимог в частині стягнення коштів з ОЖБК в сумі 156522,60 грн.;

- п. 4 вимог повністю.

Свої вимоги мотивує тим, що працівниками ДФІ в Чернігівській області проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності КП «Чернігівводоканал» за період з 01.04.2012 по 31.10.2013, за результатами якої складено акт ревізії від 27.01.2014 № 25-06-21/01. Ревізією встановлено ряд порушень, у зв'язку з чим КП «Чернігівводоканал» направлено вимоги ДФІ в Чернігівській області про усунення порушень законодавства від 12.03.2014 № 25-06-18-14/2335. Представник позивача стверджує, що на даний час залишається не виконаним п. 3 вимог в частині стягнення коштів з ОЖБК в сумі 156522,60 грн. та п. 4 вимог повністю.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на рішення Господарського суду Чернігівської області від 17.11.2014 у справі № 927/1595/14 за позовом КП «Чернігівводоканал» до Об'єднання житлово - будівельних кооперативів про стягнення 156522,60 грн.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Орган державного фінансового контролю у своїй діяльності керується Конституцією України, цим Законом, іншими законодавчими актами, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування та перевірок державних закупівель установлюється Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що відповідно до п. 1.1.3.2 плану контрольно-ревізійної роботи ДФІ в Чернігівській області на 4 квартал 2013 року та на підставі направлення від 01.11.2013 № 819 працівниками ДФІ в Чернігівській області проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності КП «Чернігівводоканал» за період з 01.04.2012 по 31.10.2013.

За результатами проведеної ревізії було встановлено ряд порушень та недоліків, що відображені в акті ревізії фінансово-господарської діяльності КП «Чернігівводоканал» за період з 01.04.2012 по 31.10.2013 від 27.01.2014 № 25-06-21/01 (а.с. 9-41).

Пунктом 7 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» передбачено право органів державного фінансового контролю пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

З метою повного усунення виявлених порушень, попередження їх виникнення в подальшому відповідачу направлено вимоги ДФІ в Чернігівській області про усунення порушень законодавства від 12.03.2014 № 25-06-18-14/2335 (а.с. 7-8). Відповідача зобов'язано надіслати інформацію про вжиті заходи на виконання вимог ДФІ в Чернігівській області до 12.06.2014.

По-перше, у п. 3 вимог ДФІ у Чернігівській області від 12.03.2014 № 25-06-18-14/2335 зазначено, що в ході ревізії встановлено, що КП «Чернігівводоканал» в порушення статей 256, 257 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-IV, п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08.10.1999 № 237, п. 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затверджено наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, КП «Чернігівводоканал» незважаючи на факт визнання боржником свого зобов'язання, списано на витрати дебіторську заборгованість в сумі 156522,60 грн, у зв'язку з чим:

- провести взаємозвірки з контрагентом Об'єднання житлово - будівельних кооперативів м. Чернігова по договору, поновити в бухгалтерському обліку безпідставно списану дебіторську заборгованість в сумі 156522,6 грн. та стягнути кошти з Об'єднання житлово - будівельних кооперативів м. Чернігова в сумі 156522,60 гривень.

Суд встановив, що в ході ревізії фінансово-господарської діяльності КП «Чернігівводоканал» за період з 01.04.2012 по 31.10.2013 встановлено, що станом на 01.04.2012 у складі дебіторської заборгованості підприємства за дебетом субрахунку 361 «Розрахунки з підприємствами» обліковувалась дебіторська заборгованість на суму 157322,40 грн. по розрахунках з ОЖБК. Відповідно до даних бухгалтерського обліку КП «Чернігівводоканал» за період з 01.04.2012 по 31.10.2012 ОЖБК проведено часткове погашення суми боргу в розмірі 799,80 грн. Так, станом на 31.10.2012 сума боргу становила 156522,60 грн.

В ході ревізії проведено зустрічну звірку щодо документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювались між ОЖБК та КП «Чернігівводоканал». За результатами зустрічної звірки встановлено, що за даними бухгалтерського обліку ОЖБК станом на 01.04.2012 обліковувалась кредиторська заборгованість перед КП «Чернігівводоканал» в сумі 157322,40 грн. За період квітень - грудень 2012 року ОЖБК погашено вищевказану заборгованість відповідачу в сумі 799,80 грн., решту заборгованості в сумі 156522,61 грн. списано по бухгалтерському обліку ОЖБК. Таким чином, станом на 01.01.2013 кредиторська заборгованість ОЖБК перед відповідачем не значилась (а.с. 40-43).

Суд зазначає, що вищезазначену заборгованість в сумі 156522,60 грн. списано з балансу КП «Чернігівводоканал» за рахунок резерву сумнівних боргів, відповідно до наказу т.в.о. директора КП «Чернігівводоканал» Федорченко Ю.А. від 31.10.2012 № 269 (а.с. 79).

Внаслідок списання вищевказаної дебіторської заборгованості КП «Чернігівводоканал» завдано матеріальної шкоди (збитків) на суму 156522,60 грн.

Суд звертає увагу, що листом від 06.08.2014 № 09/1465 КП «Чернігівводоканал» повідомило ДФІ у Чернігівській області про поновлення дебіторської заборгованості ОЖБК в бухгалтерському обліку (а.с. 92). Проте, рішенням Господарського суду Чернігівської області від 17.11.2014 у справі № 927/1595/14 за позовом КП «Чернігівводоканал» до ОЖБК про стягнення 156522,60 грн., яке набрало законної сили, у позовних вимогах КП «Чернігівводоканал» відмовлено повністю (а.с. 142-145).

По-друге, у п. 4 вимог ДФІ у Чернігівській області від 12.03.2014 № 25-06-18-14/2335 зазначено, що в ході ревізії встановлено, що в порушення ч. 1 ст. 9 Закону України «Пр бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, із змінами, п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08.10.1999 № 237, пп. 1.2, 2.1, 2.2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, із змінами, п. 7, п. 9.5, Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318 дебіторську заборгованість Північного державного регіонального геологічного підприємства «Північгеологія» в сумі 20576,14 грн. безпідставно відображено в обліку та списано на витрати, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) підприємству, у зв'язку з чим:

- стягнути з осіб, винних у безпідставних витратах підприємства, шкоду у порядку та розмірі, встановленому ст. ст. 130-136 Кодексу законів про працю України та Цивільним кодексом України.

Суд встановив, що в ході ревізії фінансово-господарської діяльності КП «Чернігівводоканал» за період з 01.04.2012 по 31.10.2013 встановлено, що станом на 01.04.2012 у складі дебіторської заборгованості підприємства за дебетом субрахунку 361 «Розрахунки з підприємствами» обліковувалась дебіторська заборгованість, по якій минув термін позовної давності, на суму 20576,14 грн. по розрахунках з ПДРГП «Північгеологія» (а.с. 85).

Проте, відповідно до наказу т.в.о. директора КП «Чернігівводоканал» Федорченко Ю.А. від 31.10.2012 № 269 вищевказану заборгованість в сумі 20576,14 грн. списано з балансу КП «Чернігівводоканал» за рахунок резерву сумнівних боргів (а.с. 79).

Так, згідно з договором від 15.10.2008 КП «Чернігівводоканал» зобов'язується надавати послуги по передачі Північному державному регіональному геологічному підприємству «Північгеологія» (далі- ПДРГП «Північгеологія») електроенергії напругою 380В до бурильних установ, розміщених на артсвердловині с. Зарічне та на насосній станції водопроводу № 2 в межах установлених потужностей по 20 кВт відповідно, категорія надійності електропостачання - третя, а ПДРГП «Північгеологія» зобов'язується своєчасно оплачувати КП «Чернігівводоканал» за надані послуги.

Суд зазначає, що актів наданих послуг, як первинних документів, що підтверджують здійснення господарської операції по наданню послуг КП «Чернігівводоканал» по передачі ПДРГП «Північгеологія» електроенергії до бурильних установок на суму 20576,14 грн., та документів, які підтверджують проведення претензійно-позовної роботи щодо стягнення заборгованості, не надано.

ДФІ в Чернігівській області до ПДРГП «Північгеологія» надано запит щодо підтвердження розрахунків з КП «Чернігівводоканал» (а.с. 89). Згідно з наданою відповіддю ПДРГП «Північгеологія»: за період з 01.04.2012 по 31.10.2013 розрахунки з відповідачем не здійснювались, кредиторська заборгованість в обліку не значиться (на звороті а.с. 89).

Отже, КП «Чернігівводоканал» завдано матеріальної шкоди (збитків) на суму 20576,14 грн, оскільки вартість втрачених активів є збитками відповідно до п. 1.3 Порядку взаємодії державної контрольно-ревізійної служби, органів прокуратури, внутрішніх справ, Служби безпеки України, затвердженого наказом ГоловКРУ, МВС, СБУ та Генпрокуратури від 19.10.2006 № 346/1025/685/53 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1166/13040.

Пункти 3 та 4 вимог ДФІ у Чернігівській області від 12.03.2014 № 25-06-18-14/2335 в судовому порядку не оскаржувались.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23.04.2011 № 499/2011 (далі - Положення № 499/2011), Державна фінансова інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Державна фінансова інспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (пп. 4 п. 4 Положення № 499/2011).

Відповідно до п. 6 Положення № 499/2011 Державна фінансова інспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також, Положенням № 499/2011 установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Державна фінансова інспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями п. 7 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими передбачено право органів державного фінансового контролю пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного суд дійшов висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу, про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.04.2014 у справі № 21-40а14 за позовом Талалаївського районного центру зайнятості Чернігівської області - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до Державної фінансової інспекції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування пунктів вимог.

Згідно ч. 2 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя О.Є. Смірнова

Повний текст постанови виготовлений 12 травня 2015 року.