Справа № 808/7740/14
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 квітня 2015 рокусправа № 808/7740/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Туркіної Л.П. Проценко О.А.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Бердянської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2014 року

у справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Бердянської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 24.06.2014 №,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2014 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Бердянської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області від 24.06.2014 №.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що податковим органом жодних належних та допустимих доказів здійснення реалізації алкогольних напоїв в матеріалах перевірки, як і в самому протоколі не зазначено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем (податковим органом) подано апеляційну скаргу, згідно якої відповідач просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Наполягає на тому, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій може бути не лише акт перевірки, а й будь-які матеріали, зокрема податкової міліції, які свідчать про недотримання суб'єктом підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Разом з тим, ненадання позивачем від моменту виявлення порушення та до моменту прийняття оскаржуваного рішення накладних, товарно-транспортних накладних, сертифікатів відповідності та їх копій, та інших первинних документів, свідчить про їх відсутність, або про навмисне приховування, що в свою чергу надало відповідачу право визначити весь перелік наявних алкогольних напоїв як одну партію товару, з якої і визначити розмір штрафних санкцій.

Учасники процесу в судове засіданні не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином. В силу ч.1 ст. 41 КАС України судове засідання не фіксувалося технічними засобами.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 31.03.2014 співробітниками податкової міліції Бердянської ОДПІ проведено перевірку кафе-бару "Артем", розташованого за адресою м. Бердянськ, вул. Карла Маркса, 13/11, в якому здійснює підприємницьку діяльність позивач. Згідно протоколу огляду та вилучення від 31.03.2014, пояснень фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 31.03.2014 та пояснень ОСОБА_2 від 31.03.2014 співробітниками оперативного управління Бердянської ОДПІ встановлено продаж алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а саме 100 гр. коньяку "Крым" за ціною 13 грн. без ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами. На підставі матеріалів перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення - рішення від 24.06.2014 №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 16 338 грн. за порушення ч.11 ст.15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Податкового кодексу України, Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно з п.351.1 ст.351 Податкового кодексу України посадовим особам податкової міліції для виконання покладених на них обов'язків надаються права, передбачені п.п. 20.1.4 п.20.1 ст.20 цього Кодексу в частині проведення перевірок у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що при проведені співробітниками податкової міліції перевірки, позивачу наказ та направлення на перевірку не надавалися. Зазначені документи взагалі не приймалися податковим органом. Крім того, не визначено вид перевірки.

Згідно матеріалів справи, за результатами такої перевірки був складений протокол огляду та виїмки від 31.03.2014 та відібрані пояснення від позивача та сторонньої особи від 31.03.2014. Всупереч вимогам ст.86 Податкового кодексу України акт перевірки не складався.

В протоколі огляду та виїмки від 31.03.2014, який став підставою для винесення спірного податкового повідомлення-рішення зазначено про встановлення факту реалізації алкогольних напоїв. Проте, протокол огляду та виїмки від 31.03.2014 не містить інформації про здійснення господарської операції - реалізації алкогольних напоїв, не зазначено як саме алкогольні напої реалізовувалися, не вказано точний час реалізації, не вказана особа, яка безпосередньо здійснила продаж алкогольних напоїв.

Згідно з вимогами ст. 264, 265 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КупАП), на підставі яких відповідачем було оформлено протокол огляду та виїмки взагалі не передбачено можливості фіксації факту реалізації. Протокол складається виключно в якості документу в підтвердження факту огляду та вилучення предметів правомірність обороту яких викликає сумнів.

Фінансові санкції, нараховані податковим повідомленням-рішенням від 24.06.2014 № відповідачем застосовані саме за продаж алкогольних напоїв, проте жодного доказу продажу в протоколі огляду не наведено.

Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" регулюється Постановою КМУ від 02.06.2003 №790 "Про затвердження Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Порядок № 790).

Відповідно до п. 5 Порядку № 790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб'єктом підприємницької діяльності встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта підприємницької діяльності, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Згідно Державного стандарту України (ДСТУ) 3993-2000 "Товарознавство. Термін та визначення", партія товару - це визначена кількість товарів одного або кількох найменувань, закуплених, відвантажених або отриманих одночасно за одним товарно-супровідним документом.

В Листі Державної податкової адміністрації України №2704/21-4317 від 26.02.2012 "Щодо тлумачення деяких понять Закону України №481-95-ВР" зазначено, що термін "отримана партія товару" розуміється як сукупність одиниць продукції одного чи декількох найменувань, відвантаженої чи отриманої по одному товарно-транспортному документу.

При цьому, визначаючи розмір штрафних санкцій у розмірі 16 338 грн. Бердянською ОДПІ було враховано усі фактичні залишки алкогольних напоїв, які знаходились в кафе під час перевірки. При цьому, відповідачем залишено поза увагою вимоги Закону, відповідно до яких штрафні санкції повинні бути визначені у розмірі 200 відсотків від вартості отриманої партії товару, а не вартості фактичних залишків товару, як це було зроблено.

Отже, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірність прийнятого ним спірного податкового повідомлення - рішення від 24.06.2014 №.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Бердянської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2014 року у справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Бердянської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 24.06.2014 № - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна

Суддя: О.А. Проценко