Справа № 2а-5713/12/1370
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2012-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 вересня 2012 р. № 2а-5713/12/1370
Львівський окружний адміністративний суд
в складі головуючого судді Костіва М.В.,
за участю секретаря Билень Н.С.,
за участю представників
від позивача : ОСОБА_1;
від відповідача: не з'явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області до відділу Державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції, третя особа державне підприємство Львіввугілля, про визнання протиправними дій відділу Державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції щодо відмови у поновленні виконавчих проваджень за виконавчими листами Львівського окружного адміністративного суду та наказами Господарського суду Львівської області про стягнення з державного підприємства Львіввугілля на користь управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді заборгованості з фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій та відшкодувань за регресними вимогами; зобовязати відділ Державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції вивести із зведеного виконавчого провадження та поновити виконавчі провадження за виконавчими листами Львівського окружного адміністративного суду та наказами Господарського суду Львівської області про стягнення з державного підприємства Львіввугілля на користь управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області заборгованості з фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій та відшкодувань за регресними вимогами,
Управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області звернулось із позовом до відділу Державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції, третя особа державне підприємство Львіввугілля, про визнання протиправними дій відділу Державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції щодо відмови у поновленні виконавчих проваджень за виконавчими листами Львівського окружного адміністративного суду та наказами Господарського суду Львівської області про стягнення з державного підприємства Львіввугілля на користь управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді заборгованості з фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій та відшкодувань за регресними вимогами; зобовязати відділ Державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції вивести із зведеного виконавчого провадження та поновити виконавчі провадження за виконавчими листами Львівського окружного адміністративного суду та наказами Господарського суду Львівської області про стягнення з державного підприємства Львіввугілля на користь управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області заборгованості з фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій та відшкодувань за регресними вимогами.
Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 03.07.2012 р. відкрито провадження у справі. Розгляд справи відкладався з підстав, передбачених ст. 150 КАС України.
Представникам сторін розяснено їх права згідно зі ст. ст. 49, 51 КАС України. У відповідності до ст. 71 КАС України справа слухається за наявними у ній матеріалами.
Представник позивача у судових засіданнях позов підтримав з мотивів, зазначених у позовній заяві. Ствердив, зокрема, що на виконанні у відділі Державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження, у складі якого є вимоги позивача про стягнення з ДП Львіввугілля за виконавчими листами Львівського окружного адміністративного суду та наказами Господарського суду Львівської області заборгованості з фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій та відшкодувань за регресними вимогами. Заявою від 07.05.2012 р. позивач звертався до відповідача про поновлення виконавчих проваджень. Однак, листом від 21.05.2012 р. відповідач відмовив, посилаючись на п. 15 ст. 34 Закону України Про виконавче провадження. Посилається на те, що відповідно до п. 1.4. Закону України Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу визначення заборгованості не охоплює тих вимог позивача, по яких він просить поновити виконавче провадження. Просить позов задовольнити.
Інші особи вимог ухвал суду не виконали, заперечень чи пояснень по справі не надали, участь уповноважених представників у судових засіданнях не забезпечили.
Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення, оглянувши оригінали документів, що мають значення для справи, суд встановив наступне.
На виконанні у відділі Державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження №14/В-4 щодо стягнення з державного підприємства Львіввугілля сум, у складі якого є вимоги позивача про стягнення з ДП Львіввугілля за виконавчими листами Львівського окружного адміністративного суду та наказами Господарського суду Львівської області заборгованості з фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій та відшкодувань за регресними вимогами у кількості 41 шт., що підтверджується поданою позивачем таблицею та копіями постанов про відкриття виконавчого провадження. Постановою про зупинення виконавчого провадження від 14.02.2011 р. зазначене зведене виконавче провадження було зупинено на підставі п. 15 ст. 34 Закону України Про виконавче провадження.
Заявою від 07.05.2012 р. позивач звертався до відповідача про поновлення виконавчих проваджень. Однак, листом від 21.05.2012 р. відповідач відмовив, посилаючись на п. 15 ст. 34 Закону України Про виконавче провадження.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, у ч. 2 ст. 2 Закону України Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу передбачено, що його дія поширюється на підприємства паливно-енергетичного комплексу, а також інших учасників розрахунків, які мають або перед якими є заборгованість, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії. Пунктом 1.3 ст. 1 вказаного закону до учасників розрахунків віднесено: підприємства паливно-енергетичного комплексу, субєктів господарської діяльності, розпорядників коштів державного та місцевих бюджетів, державні цільові фонди, Державний комітет України з державного матеріального резерву, правонаступників ліквідованих фондів, що були передбачені законодавством, розпорядників цільового галузевого фонду створення ядерно-паливного циклу Міністерства палива та енергетики України, які мають дебіторську або кредиторську заборгованість та здійснюють заходи щодо її погашення на умовах, визначених цим законом.
Згідно з пунктом 1.4 статті 1 вказаного закону, до заборгованості відноситься сума коштів, підтверджена учасниками розрахунків на розрахункову дату, яка: 1) підлягає сплаті за товари, роботи (послуги), спожиті у процесі виробництва (видобутку), передачі (транспортування) та/або постачання енергоносіїв, відповідно до укладених договорів або з інших підстав, передбачених законом, у тому числі суми пені, штрафних та фінансових санкцій, але не сплачена; 2) є податковим боргом та підлягає сплаті, але не сплачена, до бюджетів усіх рівнів та державних цільових фондів, у тому числі ліквідованих; 3) підлягає сплаті, але не сплачена, до цільового галузевого фонду створення ядерно-паливного циклу Міністерства палива та енергетики України; 4) передбачена видатками бюджетів усіх рівнів, але не отримана субєктами господарської діяльності, у тому числі за пільгами та субсидіями, для сплати за спожиті енергоносії; 5) підлягає сплаті і виникла внаслідок відсутності у Державному бюджеті України минулих років видаткових статей або передбачення видатковими статтями часткового фінансування видатків для розрахунків за енергоносії, у тому числі за пільгами та субсидіями (трансфертами), спожиті підприємствами, організаціями, закладами та установами, які фінансуються з бюджетів усіх рівнів. Наведеною нормою встановлено вичерпний перелік сум коштів, що підпадають під визначення заборгованості при застосуванні цього Закону, на які поширюється положення пункту 15 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження»щодо обовязкового зупинення виконавчого провадження.
Відповідно до положень Закону № 2711-ІV його дія поширюється на паливно-енергетичні підприємства та субєкти господарської діяльності, перераховані в пункті 1.3 статті 1, щодо заборгованості, яка виникла внаслідок несплати або неповних розрахунків за енергоносії; позивач не відноситься до учасників розрахунків; борг відповідача не є боргом у сфері енергопостачання (енергоспоживання) чи за несплату електроенергії або податкового боргу; спірний борг виник унаслідок заборгованості з фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій та відшкодувань за регресними вимогами.
Таку ж позицію займає і Верховний ОСОБА_1 України, що видно з постанови від 16.09.2009 р. у справі №21-917/09.
З наведеного вбачається, що на стягнення страхових внесків не поширюються вимоги статті 34 Закону України Про виконавче провадження, а тому дії державного виконавця є незаконними.
Згідно із ч. 1, п. п. 2, 3 ч. 2 ст. 11 вказаного закону, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання.
Згідно із ч. 2 ст. 162 КАС України, суд вправі постановою визнати протиправним рішення субєкта владних повноважень чи окремі його положення, дії чи бездіяльність і скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення. Суд також може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод чи інтересів субєкта у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, адміністративний суд перевіряє не лише вчинення дії чи бездіяльності на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а й чи вчинені вони з використанням повноважень з тією метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії, добросовісно, розсудливо і своєчасно. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Керуючись ст.ст. 2, 11, 69-71, 86, 161-163 КАС України, суд
1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправними дії відділу Державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції щодо відмови у поновленні виконавчих проваджень за виконавчими листами Львівського окружного адміністративного суду та наказами Господарського суду Львівської області про стягнення з державного підприємства Львіввугілля на користь управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді заборгованості з фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій та відшкодувань за регресними вимогами.
3. Зобовязати відділ Державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції вивести із зведеного виконавчого провадження та поновити виконавчі провадження за виконавчими листами Львівського окружного адміністративного суду та наказами Господарського суду Львівської області про стягнення з державного підприємства Львіввугілля на користь управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області заборгованості з фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій та відшкодувань за регресними вимогами.
Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 24.09.2012 року.
Суддя