Справа № 0670/7293/11
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2012-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Черноліхов С.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"05" березня 2012 р. Справа № 0670/7293/11

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегіі:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2

при секретарі Феськовій М.Ю.

з участю представника ДПІ:

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_4 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "22" грудня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_3 підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у м. Житомирі про скасування податкового повідомлення - рішення від 12.07.2011р. №

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Житомирі № НОМЕР_1 від 12 липня 2011 року про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість в розмірі 58039. 00 гри., у тому числі: 46431, 00 гри. основного платежу і 11608, 00 гри. штрафних (фінансових) санкцій. При цьому зазначив, що вказана сума зобов'язання була нарахована за перевищення ним, на думку податкового органу, допустимого обсягу оподатковуваних операцій за період з 01 вересня 2009 року по 27 червня 2010 року без реєстрації платником податку на додану вартість. З такими висновками Державної податкової інспекції у м. Житомирі не погоджується, оскільки положення підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3, підпункту 7.3.1 пункту 7.3, підпункту 7.7.1 п. 7.7 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", на які посилається в акті перевірки податковий орган, не містить вимог про реєстрацію особи платником податку на додану вартість. Також зазначив, що зареєструвався платником ПДВ у березні 2011 року, тому у 2010 році дія вказаних норм на нього не поширювалася. Крім того, при визначенні суми нарахованого ПДВ відповідачем не наведено доказів на підтвердження факту порушення, розрахунку перевищення обсягу поставки і не враховано обсяги реалізації товару за умови звільнення від оподаткування.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2011 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивач ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати, незаконну на його думку, постанову Житомирського окружного адміністративного суду та прийняти нову постанову про задоволення його позову у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала і просила у задоволенні апеляційної скарги позивача відмовити на підставі того, що податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 12 липня 2011 року скасуванню не підлягає, оскільки на його підставі суб'єкту підприємницької діяльності-фізичній особі ОСОБА_4 було нараховане зобов'язання по ПДВ за здійснення операцій з поставки товарів з використанням РРО за період з 01 вересня ) 2009 року по 27 червня 2010 року на суму, що перевищує граничний розмір (300000. 00 грн.), визначений підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 Закону України "Про податок на додану вартість", без реєстрації платником податку на додану вартість.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість винесеної судом першої інстанції постанови суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що під час проведеної працівниками Державної податкової інспекції у м. Житомирі документальної планової перевірки дотримання вимог податкового законодавства, суб'єктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_4 за період з 21 травня 2009 року по 31 грудня 2010 року виявлено порушення вимог підпункту 3.1.1 п.3.1 статті 3, підпункту 7.3.1 пункту 7.3. підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", а саме: здійснення за період з 01 вересня 2009 року 27 червня 2010 року операцій з поставки товарів з використанням РРО з перевищенням встановленої підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 вказаного Закону загальної суми (301049, 49 :.) без реєстрації платником ПДВ, що призвело до заниження податку на додану вартість на 46431,00 грн., у тому числі: за липень 2010 року - 247, 00 грн., серпень 2010 року - 9088, 00 і, вересень 2010 року - 9310, 00 грн., жовтень 2010 року - 9553, 00 грн., листопад 2010 року -- 00 грн., грудень 2010 року - 9096, 00 грн.

За результатами перевірки складено акт № 3119/17-1/НОМЕР_2 від 24 червня 2011р.

На підставі вказаного акта 12 липня 2011 року ОСОБА_5 податковою інспекцією у м. Житомирі було прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 про збільшення суб'єкту підприємницької діяльності-фізичній особі ОСОБА_4 суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість в розмірі 58039. 00 грн., у тому числі: 46431, 00 грн. основного платежу і 11608, 00 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідно до пункту 1.3 статті 1 Закону України "Про податок на додану вартість" від квітня 1997 року № 168/97-ВР (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон), платник податку на додану вартість - особа, яка згідно з цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію України.

Згідно з підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 Закону, особа підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку, коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, що підлягають оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобов'язань третім особам, протягом останніх дванадцяти календарних місяців сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість).

Судом встановлено, що позивач перебуває на загальній системі оподаткування, тому - положення Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" від 03 липня 1998 року № 727 на нього не поширюються.

В ході проведеної перевірки, за період з 01 вересня 2009 року по 27 червня 2010 року виявлено, що обсяг оподатковуваних операцій, здійснених ОСОБА_4, становить 301049. 49 грн., що перевищує допустимий розмір загальної суми від здійснення операцій. Вказана сума підтверджується звітами використання реєстраторів розрахункових операцій та книг обліку розрахункових операцій, копії яких є у матеріалах справи.

Пунктом 9.3 статті 9 Закону визначено, що особи, які підпадають під визначення пункту ст.2 цього Закону, зобов'язані зареєструватися як платники податку у податковому органі місцезнаходженням (місцем проживання).

Відповідно до пункту 9.4 статті 9 Закону, якщо обсяг оподатковуваних операцій особи : протягом звітного податкового періоду перевищує суму, визначену підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 2 цього Закону, не більше ніж у два рази, така особа зобов'язана надіслати податковому у заяву про реєстрацію протягом двадцяти календарних днів, наступних за таким звітним податковим періодом. Особа, що не надсилає таку заяву у таких випадках та у такі строки, несе відповідальність за не нарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що оскільки суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_4 перевищив допустимий обсяг оподатковуваних операцій за період з 01 вересня 2009 року по 27 червня 2010 року, як платник податку на додану вартість у податковому органі за своїм місцезнаходженням у встановлені строки не зареєструвався, тому висновки Державної податкової інспекції у м. Житомирі про заниження позивачем податку на додану вартість на 46431,00 грн. є обґрунтованими. В такому випадку правомірним є і податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 12 липня 2011 року.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін як таку, що винесена з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та відповідно не спростовують висновків, покладених в основу оскарженої постанови, тому за наведених умов, апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: ОСОБА_7

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 підприємницької діяльності - фізична особа Онищук Андрій Валерійович вул.Московська,108/56А, кв. 45,м.Житомир,10000

3- відповідачу ОСОБА_5 податкова інспекція у м.Житомирі м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014