Справа № 750/3232/15-а
Суддя: Логвіна Т. В.
Дата ухвалення: 2015-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/3232/15-а
Провадження № 2-а/750/311/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2015 року м.Чернігова

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Логвіної Т.В.,

при секретарі Тітовій О.Б.,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові справу за адміністративним позовом Чернігівської обласної організації політичної партії "Демократичний Альянс" до виконавчого комітету Чернігівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради,

в с т а н о в и в :

Чернігівська обласна організація політичної партії "Демократичний Альянс" в інтересах членів організації та з метою захисту суспільних інтересів територіальної громади міста Чернігова звернулася до суду з позовом та просить визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 76 від 30 березня 2015 року "Про вартість проїзду у міському пасажирському транспорті".

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до п. 1 оскаржуваного рішення відповідача було встановлено для суб'єктів господарювання (незалежно від форми власності, відомчої підпорядкованості та організаційно-правової форми господарювання), які здійснюють перевезення пасажирів на міських маршрутах загального користування вартість разового квитка на проїзд у тролейбусі комунального підприємства "Чернігівське тролейбусне управління" Чернігівської міської ради - 2,00 грн., граничну вартість разового квитка на проїзд у автобусі, що працює у звичайному режимі руху - 3,50 грн., граничну вартість разового квитка на проїзд у автобусі, що працює у режимі маршрутного таксі - 3,50 грн. Позивач вважає, що таке рішення Виконавчого комітету Чернігівської міської ради є незаконним і прийнятим з грубим порушенням Законів України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", "Про доступ до публічної інформації", Регламенту виконавчого комітету міської ради, а тому підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Позивач посилається на те, що 25.02.2015 року на офіційному сайті Чернігівській міської ради був оприлюднений проект рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради "Про вартість проїзду у міському пасажирському транспорті" та аналіз регуляторного впливу, але зміст даного проекту не відповідає прийнятому 30 березня 2015 року на засіданні Виконавчого комітету Чернігівської міської ради рішенню № 76. Таким чином, ні проект прийнятого рішення від 30.03.2015 року № 76, ні аналіз регуляторного впливу до цього рішення, у передбаченому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" та Регламентом виконавчого комітету Чернігівської міської ради порядку оприлюднені не були.

На сайті Чернігівської міської ради проект регуляторного акту та відповідний аналіз регуляторного впливу розміщені 25.02.2015 року, тобто місячний строк прийняття зауважень та пропозицій до проекту рішення закінчується 25.03.2015 року.

12.03.2015 року Чернігівською міською організацією політичної партії "ДемАльянс" голові Чернігівської міської ради та виконавчого комітету міської ради Соколову О.В. було подано пропозиції та зауваження щодо аналізу регуляторного впливу проекту рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради "Про вартість проїзду у міському пасажирському транспорті" від 25 лютого 2015 року. Розгляду зазначених пропозицій та зауважень виконавчий комітет фактично не проводив, відповіді на адресу позивача щодо розгляду наданих пропозицій та зауважень не надходило, що є порушенням Регламенту виконавчого комітету міської ради, оскільки у п. 9.10. зазначено, що зауваження та пропозиції щодо оприлюдненого проекту регуляторного акту з аналізом регуляторного впливу надаються фізичними та юридичними особами, їх об'єднаннями відділу з питань регуляторної політики міської ради та/або розробнику у термін, встановлений Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". Крім того, п. 9.12. Регламенту виконавчого комітету передбачено, що після закінчення публічного обговорення розробник протягом 10 робочих днів: аналізує пропозиції та зауваження і складає їх зведену таблицю; у разі потреби коригує проект регуляторного акту з аналізом регуляторного впливу; через Чернігівську міську газету "Чернігівські відомості" та/або офіційну сторінку Чернігівської міської ради в мережі Інтернет може інформувати територіальну громаду про результати публічного обговорення. Беручи до уваги, що строк приймання зауважень та пропозицій закінчувався 25.03.2015 року, приймати рішення "Про вартість проїзду у міському пасажирському транспорті" можливо було лише після 08.04.2015 року.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону аналіз регуляторного впливу готується до оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень та пропозицій. Відповідні положення Закону дають можливість стверджувати, що аналіз регуляторного впливу оприлюднюється раніше самого проекту рішення та дає можливість об'єктивно оцінити економічні обґрунтування, але в даному випадку інтереси громадян та держави як суб'єктів в аналізі регуляторного впливу проекту рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради "Про вартість проїзду у міському пасажирському транспорті" взагалі не враховані, в аналізі відсутні будь-які економічні розрахунки щодо вартості проїзду, проведений розрахунок громадськими активістами та безпосередньо ДемАльянсом, який було надано з пропозиціями до уваги взято не було, регуляторний акт не визначає альтернативи вирішення питання тарифів на транспорті, зовсім не вирішує питання якості надання послуг перевізниками.

Позивач стверджує, що рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради "Про вартість проїзду у міському пасажирському транспорті" приймалося з порушенням процедури та порядку визначеному законодавством, а саме з порушенням п. 4 ч. І ст. 3, п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про доступ до публічної інформації". Так, відповідачем без оприлюднення інформації щодо дати та часу проведення засідання виконавчого комітету прийнято регуляторний акт, який суттєво впливає на грошове забезпечення майже всіх членів територіальної громади міста Чернігова, чим проігноровано норми законодавства щодо гласності і відкритості прийняття рішень.

Враховуючи наведене в сукупності позивач вважає, що оспорюване рішення не відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, яка передбачає ознаки протиправності рішень суб'єктів владних повноважень. Крім того, дія даного рішення несе очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам членам організації та всім мешканцям міста Чернігова, які отримують з послуги перевезення пасажирів на міських маршрутах загального користування, оскільки всі вимушені щоденно користуватись міським пасажирським транспортом, що необґрунтовано збільшує їх витрати ва 30 відсотків та є неприпустимим у сьогоднішній час, коли відбувається постійне зростання цін на продукти харчування та комунальні послуги.

У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та уточнили, що позов подано в інтересах членів організації та з метою захисту суспільних інтересів територіальної громади міста Чернігова у зв'язку з порушенням оскаржуваним рішенням права на гідне життя людини, що не суперечить положенням Статуту політичної партії, меті її діяльності та завданням.

Представники відповідача проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що при прийнятті рішення були враховані як інтереси перевізників, так і інтереси мешканців міста Чернігова, в результаті чого прийнято компромісне рішення з дотриманням балансу інтересів та встановлений компромісний тариф, зазначене рішення прийнято із врахуванням принципів державної регуляторної політики і є законним та економічно обґрунтованим.

Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд знаходить підстави для задоволення позову, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до даних офіційного сайту Чернігівської міської ради, 25.02.2015 року на офіційній веб-сторінці Чернігівської міської ради були оприлюднені проект регуляторного акту - рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради "Про вартість проїзду у міському пасажирському транспорті", розроблений управлінням транспорту та зв'язку міської ради та аналіз регуляторного впливу проекту рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради "Про вартість проїзду у міському пасажирському транспорті". У проекті рішення, зокрема, передбачено встановлення для суб'єктів господарювання (незалежно від форми власності, відомчої підпорядкованості та організаційно-правової форми господарювання), які здійснюють перевезення пасажирів на міських маршрутах загального користування вартості разового квитка на проїзд у тролейбусі комунального підприємства "Чернігівське тролейбусне управління" Чернігівської міської ради - 2,00 грн.; вартості разового квитка на проїзд у автобусі, що працює у звичайному режимі руху - 3,50 грн.; вартості разового квитка на проїзд у автобусі, що працює у режимі маршрутного таксі - 4,00 грн.

30 березня 2015 року прийнято оскаржуваний регуляторний акт, а саме рішення, яким було встановлено для суб'єктів господарювання (незалежно від форми власності, відомчої підпорядкованості та організаційно-правової форми господарювання), які здійснюють перевезення пасажирів на міських маршрутах загального користування вартість разового квитка на проїзд у тролейбусі комунального підприємства "Чернігівське тролейбусне управління" Чернігівської міської ради - 2,00 грн., граничну вартість разового квитка на проїзд у автобусі, що працює у звичайному режимі руху - 3,50 грн., граничну вартість разового квитка на проїзд у автобусі, що працює у режимі маршрутного таксі - 3,50 грн. та зобов'язано суб'єктів господарювання встановити конкретну вартість разового квитка у межах граничної вартості, при цьому зміст рішення не відповідає змісту оприлюдненого проекту, що свідчить про те, що проект рішення у тому вигляді, в якому його було прийнято та аналіз регуляторного впливу до нього, оприлюднено не було.

П. 9.10 Регламенту виконавчого комітету міської ради передбачає, що зауваження та пропозиції щодо оприлюдненого проекту регуляторного акту з аналізом регуляторного впливу надаються фізичними та юридичними особами, їх об'єднаннями відділу з питань регуляторної політики міської ради та/або розробнику у термін, встановлений Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Зауваження та пропозиції до проекту рішення відповідно до Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" приймаються управлінням транспорту та зв'язку міської ради в письмовій формі протягом місяця з дня оприлюднення.

П. 9.12. Регламенту виконавчого комітету передбачено, що після закінчення публічного обговорення розробник протягом 10 робочих днів: аналізує пропозиції та зауваження і складає їх зведену таблицю; у разі потреби коригує проект регуляторного акту з аналізом регуляторного впливу; через Чернігівську міську газету "Чернігівські відомості" та/або офіційну сторінку Чернігівської міської ради в мережі Інтернет може інформувати територіальну громаду про результати публічного обговорення.

Відповідно до ч. 7 ст. 9 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" усі зауваження і пропозиції щодо проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу, одержані протягом встановленого строку, підлягають обов'язковому розгляду розробником цього проекту. За результатами цього розгляду розробник проекту регуляторного акта повністю чи частково враховує одержані зауваження і пропозиції або мотивовано їх відхиляє.

Відповідно до ст. 4 "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" одним з принципів державної регуляторної політики є прозорість та врахування громадської думки - відкритість для фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань дій регуляторних органів на всіх етапах їх регуляторної діяльності, обов'язковий розгляд регуляторними органами ініціатив, зауважень та пропозицій, наданих у встановленому законом порядку фізичними та юридичними особами, їх об'єднаннями, обов'язковість і своєчасність доведення прийнятих регуляторних актів до відома фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань, інформування громадськості про здійснення регуляторної діяльності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що при прийнятті оскаржуваного рішення регуляторним органом було враховано громадську думку та в судовому засіданні знайшли своє підтвердження посилання позивача на відсутність обов'язкового розгляду управлінням транспорту та зв'язку міської ради, як розробника регуляторного акту, зауважень та пропозицій, наданих до його розгляду та належного проведення аналізу таких пропозицій та зауважень, їх врахування чи вмотивованого їх відхилення, за наявності лише формального дотримання відповідачем вимог Закону в цій частині.

Статтею 8 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" визначено, що стосовно кожного проекту регуляторного акта його розробником готується аналіз регуляторного впливу.

Аналіз регуляторного впливу готується до оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень та пропозицій.

Розробник проекту регуляторного акта при підготовці аналізу регуляторного впливу повинен: визначити та проаналізувати проблему, яку пропонується розв'язати шляхом державного регулювання господарських відносин, а також оцінити важливість цієї проблеми; обґрунтувати, чому визначена проблема не може бути розв'язана за допомогою ринкових механізмів і потребує державного регулювання; обґрунтувати, чому визначена проблема не може бути розв'язана за допомогою діючих регуляторних актів, та розглянути можливість внесення змін до них; визначити очікувані результати прийняття запропонованого регуляторного акта, у тому числі здійснити розрахунок очікуваних витрат та вигод суб'єктів господарювання, громадян та держави внаслідок дії регуляторного акта; визначити цілі державного регулювання; визначити та оцінити усі прийнятні альтернативні способи досягнення встановлених цілей, у тому числі ті з них, які не передбачають безпосереднього державного регулювання господарських відносин; аргументувати переваги обраного способу досягнення встановлених цілей; описати механізми і заходи, які забезпечать розв'язання визначеної проблеми шляхом прийняття запропонованого регуляторного акта; обґрунтувати можливість досягнення встановлених цілей у разі прийняття запропонованого регуляторного акта; обґрунтовано довести, що досягнення запропонованим регуляторним актом встановлених цілей є можливим з найменшими витратами для суб'єктів господарювання, громадян та держави; обґрунтовано довести, що вигоди, які виникатимуть внаслідок дії запропонованого регуляторного акта, виправдовують відповідні витрати у випадку, якщо витрати та/або вигоди не можуть бути кількісно визначені; оцінити можливість впровадження та виконання вимог регуляторного акта залежно від ресурсів, якими розпоряджаються органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи, які повинні впроваджувати або виконувати ці вимоги; оцінити ризик впливу зовнішніх чинників на дію запропонованого регуляторного акта; обґрунтувати запропонований строк чинності регуляторного акта; визначити показники результативності регуляторного акта; визначити заходи, за допомогою яких буде здійснюватися відстеження результативності регуляторного акта в разі його прийняття.

Зі змісту оприлюдненого аналізу регуляторного впливу не вбачається його відповідності в повному обсязі всім вимогам, встановленим Законом, такий підготовлено формально, за відсутності економічних обґрунтувань, без дотримання вимог статті 8 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", що свідчить про невідповідність аналізу регуляторного впливу принципам державної регулятивної політики.

Відповідно до п. 4 ч. І ст. 3 Закону України "Про доступ до публічної інформації" право на доступ до публічної інформації гарантується доступом до засідань колегіальних суб'єктів владних повноважень. Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 вищезазначеного Закону доступ до інформації забезпечується шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом.

Основний принцип публічності також покладено до Регламенту виконавчого комітету, зокрема п.1.10 визначає, що робота виконавчого комітету будується планово на основі колегіальності, гласності і відкритості, з урахуванням громадської думки та персональної відповідальності у вирішенні питань.

Відповідачем прийняте оскаржуване рішення всупереч наведеним нормам законодавства, до спливу 10 днів, наданих для аналізу пропозицій та зауважень, без завчасного оприлюднення інформації щодо дати та часу проведення засідання виконавчого комітету, оскільки розміщення оголошення про засідання на веб-порталі ради у день його проведення не можна вважати належним повідомленням про засідання виконкому щодо затвердження нових тарифів на громадському транспорті.

Згідно статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Таким чином, статтею 55 Конституції України закріплено фундаментальний принцип судового захисту всіх порушених прав людини і громадянина. Надання громадянам права на реалізацію судового захисту їх порушених конституційних прав є невід'ємним елементом законності у державі. Можливість отримати судовий захист порушеного чи оспорюваного суб'єктивного права чи охоронюваного законом інтересу є одним з найважливіших прав особистості, що суттєво визначає її місце у суспільстві. Тому реалізація права на судовий захист має не тільки юридичне, але й суттєве соціально-політичне значення. Судовий захист надається кожному, хто має на нього право та потребує його. Будь-яка особа, що вважає своє право порушеним, має можливість звернутися за судовим захистом та доводити свою правоту.

Згідно зі ст. 36 Конституції України громадяни України мають право на свободу об'єднання у політичні партії та громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів, за винятком обмежень, встановлених законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров'я населення або захисту прав і свобод інших людей. Відповідно до міжнародно-правових актів про права людини це право формулюється як право на свободу асоціації.

Згідно з частиною 2 статті 171 КАС України, яка визначає особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування та інших суб'єктів владних повноважень, право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Позивач відповідає цим вимогам, враховуючи те, що він діє в інтересах членів своєї організації та на захист суспільних інтересів територіальної громади міста Чернігова, що підтверджується багаточисленними зверненнями, наданими до суду, що не суперечить Статуту позивача, меті його діяльності та завданням, а також беручи до уваги, що оскаржуване рішення буде застосовано в правовідносинах щодо членів політичної партії, які є жителями міста Чернігова, та до територіальної громади міста в цілому як пасажирів громадського транспорту.

Відповідно до ч. 3. ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи те, що в судовому засіданні встановлено, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем порушено вимоги Законів України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", "Про доступ до публічної інформації", положення Регламенту виконавчого комітету міської ради, рішення прийняте без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, з порушенням права громадськості на участь у процесі прийняття рішення, адміністративний позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

керуючись ст. ст. 158-163, 186 КАС України,

п о с т а н о в и в :

позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 76 від 30 березня 2015 року "Про вартість проїзду у міському пасажирському транспорті".

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення в порядку ч. 1 та 2 статті 186 КАС України.

Суддя: