Справа № 2а/1770/5496/2011
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2012-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Ткачук Н.С.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"02" липня 2012 р. Справа № 2а/1770/5496/2011

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегіі:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

при секретарі Степанській А.В.

за участю сторін:

розглянувши апеляційну скаргу Рівненського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "20" лютого 2012 р. у справі за позовом Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" до Рівненського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання нечинним та скасування рішення в частині повернення допомоги по вагітності та пологах та застосування штрафних санкцій ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 територіально-галузеве обєднання Львівська залізниця (далі ДТГО Львівська залізниця) звернулося до суду з позовом до виконавчої дирекції Рівненського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі Фонд) про визнання не чинним та скасування рішення №476 від 11.11.2011 року в частині повернення допомоги по вагітності та пологах в сумі 7847,20 грн. та застосування штрафних санкцій за порушення порядку використання страхових коштів в сумі 3923,60 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2012 року позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач подав аеляційну скаргу в якій просять суд апеляційної інстанції скасувати постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2012 року та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог .

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість винесеної судом першої інстанції постанови судова колегія апеляційного адміністративного суду прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 16.03.1992 року ДТГО Львівська залізниця зареєстроване юридичною особою, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи, виданим виконавчим комітетом Львівської міської ради. В 2003 році ОСОБА_4, на підставі її заяви, було переведено на посаду контролера ревізора пасажирських економічних поїздів, що підтверджується наказом (розпорядженням) про переведення на іншу роботу №409 від 03.07.2003 року .

01.07.2003 року між ОСОБА_5 дирекцією залізничних перевезень Львівської залізниці та громадянкою ОСОБА_4 було укладено контракт, відповідно до умов якого ОСОБА_4 приймається на роботу в ОСОБА_5 дирекцію залізничних перевезень Львівської залізниці на посаду контролера ревізора пасажирських поїздів. Відповідно до п. 1, п. 20, п. 21 даний контракт є строковим трудовим договором. Строк дії контракту з 01 липня 2003 р. по 01 липня 2004 р. За два місяці до закінчення строку чинності контракту він може бути за згодою сторін продовжений або укладений на новий строк. Контракт між ОСОБА_5 дирекцією залізничних перевезень Львівської залізниці та громадянкою ОСОБА_4, впродовж 2003-2006 років, неодноразово переукладався з тих самих підстав і на тих самих умовах, що зазначені в контракті від 01.07.2003 року. 15 травня 2006 року на підставі наказу за №301/ОС від 15.05.2006 року, між ОСОБА_5 дирекцією залізничних перевезень Львівської залізниці та громадянкою ОСОБА_4 було укладено контракт строком дії - з 03 липня 2006 р. по 03 липня 2007 р.

Наказом ДТГО Львівська залізницявід 03.01.2007 року №4/Н з 04.04.2007 року було ліквідовано ревізорські дільниці з контролю приміських поїздів з вивільненням штату контролерів-ревізорів поїздів. На підставі даного наказу Відокремленим підрозділом ОСОБА_5 дирекція залізничних перевезень ДТГО Львівська залізниця прийнято вказівку №5/у від 16.01.2007 року, якою з 04.04.2007 року до штатного розпису апарату дирекції внесено зміни, а саме: ревізорсько-контролерський штат в пасажирських поїздах скорочено та зобовязано привести чисельність працюючих у відповідність до штатного розпису.

У відповідності до вимог трудового законодавства, 31 січня 2007 року ОСОБА_4 було вручено під розписку повідомлення, яким у звязку з ліквідацією ревізорських дільниць з контролю приміських поїздів та вивільненням штату контролерів-ревізорів поїздів, запропоновано вакантну посаду провідника пасажирських вагонів приміського сполучення локомотивного депо. ОСОБА_4 в період з 01.02.2007 року по 06.06.2007 року перебувала у на лікарняному у зв'язку з вагiтнiстю та пологами, що підтверджується лікарняним листком серії ААО №902891.

Згідно з наказом Відокремленого підрозділу ОСОБА_5 дирекція залізничних перевезень ДТГО Львівська залізниця за №308 від 08.06.2007 року ОСОБА_4 контролеру ревізору пасажирських поїздів, з 07.06.2007 року по 05.04.2010 року надано частково оплачувану відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (першою дитиною). 01.04.2010 року, на підставі заяви та висновку ЛКК №132 від 01.04.2010 року, наказом за №148 Відокремленого підрозділу ОСОБА_5 дирекція залізничних перевезень ДТГО Львівська залізниця ОСОБА_4 надано відпустку без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до 4 років, тривалістю з 06.04.2010р. по 05.04.2011 року. 21.07.2010 року наказом №303 Відокремленого підрозділу ОСОБА_5 дирекція залізничних перевезеньДТГО Львівська залізниця ОСОБА_4 з 27.11.2010 року по 10.07.2013 року надано частково оплачувану відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ( на другу дитину).

З 19.10.2011 року по 25.10.2011 року, працівниками виконавчої дирекції Рівненського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності було проведено планову (позапланову) перевірку правильності нарахування, своєчасності сплати страхових внесків та повернення страхових коштів, використання страхових коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в Відокремленому підрозділі ОСОБА_5 дирекція залізничних перевезень ДТГОЛьвівська залізниця за період з 01.04.2010 р. по 30.09.2011 р., за результатами якої складено акт №151 від 25.10.2011 року.

Не погодившись з висновками, викладеними в акті перевірки, позивач 01.11.2011 року звернувся до виконавчої дирекції Рівненського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з запереченнями до акту за №164. За результатами розгляду даних заперечень, відповідач рішенням №05/1907 від 11.11.2011 року залишив без змін висновки акта перевірки щодо встановлених порушень в Відокремленому підрозділі ОСОБА_5 дирекція залізничних перевезень ДТГО Львівська залізниця.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято рішення №476 від 11.11.11 року, яким ДТГО Львівська залізниця зобовязано повернути, зокрема, допомогу по вагітності та пологах в сумі 7847,20 грн. та застосовано штрафні санкції за порушення порядку використання страхових коштів в сумі 3923,60 грн.

В основу рішення №476 від 11.11.11 року покладені наступні нарахування: 7847,20 грн. - допомога по вагітності та пологах та 3923,60 грн. - штрафні санкції, на основі висновків про порушення позивачем порядку використання страхових коштів під час виплати працівнику допомоги по вагітності та пологах, які ґрунтуються на порушеннях Відокремленим підрозділом ОСОБА_5 дирекція залізничних перевезеньДТГО Львівська залізниця вимог ч.1 ст.4 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими похованням.

З описової частини акта перевірки вбачається, що за результатами (вибіркової) перевірки правильності призначення, нарахування і виплати допомог по тимчасовій непрацездатності та вагітності і пологах встановлені порушення чинного законодавства, а саме: переплати по 21 листках непрацездатності на суму 15440,57 грн. та недоплати по 8 листках непрацездатності на суму 1579,01 грн. З переліку порушень, виявлених в результаті ревізії по листках непрацездатності (додаток до акта перевірки №3) зокрема, вбачається, що при виплаті працівнику допомоги по вагітності і пологах в розмірі 7847,20 грн., згідно листка непрацездатності №165586, Відокремленим підрозділом ОСОБА_5 дирекція залізничних перевезеньДТГО Львівська залізницяпорушено вимоги п.1 ст.4 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням№2240-III від 18 січня 2001 року, оскільки посада, на якій перебував працівник станом на 10.07.2010 року відсутня в штатному розписі з 04.04.2007 року, а працівник перебувала у відпустці по догляду за дитиною.

З такими висновками виконавчої дирекції Рівненського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності не погодився суд першої інстанції і з такою думкою погоджується судова колегія апеляційного адміністратвиного суду з огляду на наступне.

Статтею 21 КЗпП України встановлено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Відповідно до статті 15 Закону України Про залізничний транспорт№273/96-ВР від 04 липня 1996 року (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) трудові відносини працівників залізничного транспорту загального користування регулюються на підставі Кодексу законів про працю України, Положення "Про дисципліну працівників залізничного транспорту України", іншими актами законодавства України про працю.

Працівники залізничного транспорту загального користування, які здійснюють обслуговування пасажирів, працевлаштовуються на підприємства пасажирського залізничного транспорту загального користування за контрактною формою трудового договору. Перелік категорій працівників залізничного транспорту, які працевлаштовуються за контрактною формою трудового договору, затверджується Кабінетом Міністрів України.

З метою покращення обслуговування пасажирів залізничним транспортом та відповідно до статті 15 Закону України "Про залізничний транспорт" постановою Кабінету Міністрів України №764 від 15 липня 1997 р. затверджено Перелік категорій та посад працівників залізничного транспорту, які працевлаштовуються за контрактною формою трудового договору (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Зі змісту даного переліку вбачається, що працевлаштування контролерів - ревізорів пасажирських поїздів здійснюється за контрактною формою трудового договору.

У відповідності до ст.23 КЗпП України трудовий договір зокрема може бути укладеним на визначений строк, встановлений за погодженням сторін. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Чинним трудовим законодавством не встановлено, що трудовий договір укладений з працівником у формі контракту, може бути лише строковим. Укладення контракту на невизначений строк чинним трудовим законодавством не заборонено.

Згідно з статтею 39-1 КЗпП України якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк. Трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 23, вважаються такими, що укладені на невизначений строк.

Судом першої інстанції встановлено, що трудовий контракт між Відокремленим підрозділом ОСОБА_5 дирекція залізничних перевезень ДТГО Львівська залізниця та ОСОБА_4 неодноразово переукладався на тих самих умовах (тобто з вказівкою на трудову функцію, місце роботи, строк дії трудового контракту, час початку виконання трудової функції та ін.). У зв'язку з цим трудовий договір укладений з ОСОБА_4 у формі контракту, набув статусу безстрокового, тобто такого, що укладений на невизначений строк, а працівник набула статусу постійного працівника Відокремленого підрозділу ОСОБА_5 дирекція залізничних перевезень ДТГО Львівська залізниця, тому суд першої інстанції правильно відхилив доводи представника відповідача про те, що трудовий контракт не може набувати статусу безстрокового, як безпідставні і такі, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. З таким висновком суду першої інстанції погоджується судова колегія апеляційного адміністративного суду.

Із аналізу норм трудового законодавства вбачається, що контракт це особлива форма трудового договору, що спрямована на визначення додаткових, в порівнянні з чинним законодавством, пільг і компенсацій працівнику за рахунок підприємства. Це може бути додаткова винагорода до щорічної відпустки; при переукладенні контракту на новий термін; в зв'язку з виходом на пенсію або отриманням трудового каліцтва. Можуть бути передбачені матеріальні санкції при достроковому припиненні контракту як з ініціативи працівника, так і роботодавця без поважних причин тощо. Так як, контракт є різновидом трудового договору, то на нього поширюються норми Кодексу законів про працю України, зокрема статті 39-1. Тобто, якщо після закінчення терміну дії контракту трудові відносини продовжуються і жодна зі сторін не вимагає їх припинення, то контракт трансформується у трудовий договір, укладений на невизначений термін.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним судом України в листі від 01.12.1997 року "Правові позиції, висловлені судовою колегією в цивільних справах Верховного Суду України в зв'язку з аналізом причин перегляду судових рішень у цивільних справах у 1996 році", де зазначено, що правила ст. 39-1 КЗпП про продовження строкового договору на невизначений строк поширюються і на випадки, коли після закінчення строку контракту трудові відносини фактично тривають і кожна із сторін не вимагає їх припинення, а також коли контракти були переукладенні один чи декілька разів, за винятком випадків, коли трудові відносини не може бути встановлено на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Суд першої інстанції правомірно критично оцінив доводи відповідача про те, що після закінчення терміну дії контракту та ліквідації ревізорських дільниць з контролю приміських поїздів з вивільненням штату контролерів-ревізорів поїздів, ОСОБА_4 необхідно було звільнити на підставі п.8 ст.36 Кодексу законів про працю України, з огляду на таке.

У період коли було ліквідовано ревізорські дільниці з контролю приміських поїздів з вивільненням штату контролерів-ревізорів поїздів ОСОБА_4 перебувала у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами, згодом у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до ст. 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

У зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Частиною 1 статті 40 КЗпП України встановлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом також у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 статті 40 КЗпП України, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до ч. 3 цієї статті не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Згідно з статтею 184 КЗпП України звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням. Обов'язкове працевлаштування зазначених жінок здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового трудового договору. На період працевлаштування за ними зберігається середня заробітна плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору.

З системного аналізу зазначених правових норм вбачається, що трудове законодавство забороняє звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років або дитину-інваліда, крім випадків повної ліквідації юридичної особи-роботодавця без правонаступництва, але з обов'язковим працевлаштуванням зазначених жінок.

Згоди, чи відмови від ОСОБА_4 на її переведення на іншу посаду позивачу не надходило.

Враховуючи те, що ДТГО Львівська залізниця як юридичну особу не ліквідовано і ОСОБА_4 згоди на її переведення на іншу посаду не надавала, а на час ліквідації ревізорських дільниць з контролю приміських поїздів з вивільненням штату контролерів-ревізорів, а саме: в період з 01.02.2007 року по 06.06.2007 року перебувала у відпустці у зв'язку з вагітністю та пологами, в період з 07.06.2007 року по 05.04.2010 року - у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та те, що жодного дня у вказаний період офіційно не приступала до роботи, то правові підстави для переведення або звільнення даного працівника у позивача були відсутні.

Твердження відповідача про те, що ДТГО Львівська залізниця всупереч вимог чинного законодавства виплачено ОСОБА_4 допомогу по вагітності і пологам на підставі лікарняного листка №165586 суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Під час перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею чотирирічного віку ОСОБА_4 в період з 10.07.2010 року по 26.11.2010 року перебувала на лікарняному у зв'язку з вагiтнiстю та пологами, що підвереджується лікарняним листком серії АВД №165586 (а.с.71). У зв'язку з цим, їй було виплачено допомогу по вагiтності та пологам в сумі 7837 грн. 21.07.2010 року наказом №303 Відокремленого підрозділу ОСОБА_5 дирекція залізничних перевезень ДТГО Львівська залізниця ОСОБА_4 з 27.11.2010 року по 10.07.2013 року надано частково оплачувану відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Згідно з ч.ч.1,3,6 статті 179 КЗпП України на підставі медичного висновку жінкам надається оплачувана відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами тривалістю 70 календарних днів до пологів і 56 (у разі народження двох і більше дітей та у разі ускладнення пологів - 70) календарних днів після пологів, починаючи з дня пологів.

За бажанням жінки їй надається відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з виплатою за ці періоди допомоги відповідно до законодавства.

У разі, якщо дитина потребує домашнього догляду, жінці в обов'язковому порядку надається відпустка без збереження заробітної плати тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку.

Відповідно до статті 181 КЗпП України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) надаються за заявою жінки або осіб, зазначених у частині сьомій статті 179 цього Кодексу, повністю або частково в межах установленого періоду та оформляються наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу.

Відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю. Час відпусток, зазначених у цій статті, до стажу роботи, що дає право на щорічну відпустку, не зараховується.

Статтею 4 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням№2240-III від 18 січня 2001 року (далі Закон №2240-III) встановлено, що право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи і час випробування та день звільнення), якщо інше не передбачено законодавством.

Згідно зі ст. 38 Закону №2240-III допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами.

За період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами, що збігається з відпусткою для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, допомога по вагітності та пологах виплачується незалежно від допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

У відповідності до статті 39 Закону №2240-III допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу), обчисленої відповідно до статті 53 цього Закону, і не залежить від страхового стажу.

Відповідно до ст. 51 Закону №2240-III підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я за погодженням з Фондом.

Правила обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття, у звзв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (далі - страхові виплати) у разі настання страхового випадку, а також оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства, установи, організації чи фізичної особи, яка використовує працю найманих працівників визначає Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1266від 26 вересня 2001 р. (далі Порядок №1266).

Згідно з п. 10 Порядку №1266 якщо у розрахунковому періоді перед настанням страхового випадку застрахована особа не мала заробітку (грошового забезпечення) з поважних причин, що зазначені у пункті 4 цього Порядку, або якщо страховий випадок настав у перший день роботи, середня заробітна плата (грошове забезпечення) для розрахунку страхових виплат та оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця визначається виходячи з місячної тарифної ставки (посадового окладу), встановленої працівникові на момент настання страхового випадку.

Враховуючи те, що правових підстав для звільнення або переведення ОСОБА_4 на іншу посаду у позивача не було, суд прийшов до висновку, що Відокремленим підрозділом ОСОБА_5 дирекція залізничних перевезень ДТГО Львівська залізниця правомірно було виплачено допомогу по вагітності та пологах на підставі листка непрацездатності №165586, розраховану виходячи з посадового окладу ОСОБА_4 встановленого на момент настання страхового випадку.

З урахуванням встановлених в ході судового розгляду справи обставин, суд першої інстанції правильно вважав, що висновки виконавчої дирекції Рівненського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про порушення Відокремленим підрозділом ОСОБА_5 дирекція залізничних перевезень ДТГО Львівська залізниця вимог п.1 ст.4 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням№2240-III від 18 січня 2001 року безпідставними та необґрунтованими, що відповідач при прийнятті рішення №476 від 11.11.2011 року в частині повернення витрат по тимчасовій непрацездатності - допомоги по вагітності та пологах в сумі 7847,20 грн. та застосування штрафних санкцій за порушення порядку використання страхових коштів в сумі 3923,60 грн., діяв не на підставі, не в межах повноважень та не в спосіб, визначений чинним законодавством, а вказане рішення в даній частині є протиправним, таким, що прийняте без урахуванням всіх обставин, які мають значення для прийняття рішення, а тому підлягало скасуванню.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Рівненського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "20" лютого 2012 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: ОСОБА_6

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 територіально-галузеве об'єднання "Львівська залізниця" вул.Гоголя, 1,м.Львів,79000

3- відповідачу ОСОБА_5 обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності вул.Кавказька,2,м.Рівне,33028