Справа № 2а-3498/10/0770
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2010-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Cправа № 2а-3498/10/0770
Ряд стат. звіту № 2.14.4
ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2010 року м. Ужгород

позивача: Приватне підприємство "Касіко", представник ОСОБА_1;

відповідача 1: ОСОБА_2;

відповідача 2: Чопська митниця, представник ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за уточненою позовною заявою Приватного підприємства "Касіко" до інспектора Чопської митниці ОСОБА_2 про визнання протиправними дій ОСОБА_2, інспектора Чопської митниці, радника митної служби III рангу, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 03 листопада 2010 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 08 листопада 2010 року.

ПП Касіко звернулось до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_2, інспектора Чопської митниці, радника митної служби ІІІ рангу про визнання протиправними дій відповідача, повязаних з незаконним затриманням (вилученням) транспортних засобів: сідлового тягача Е Renault Premium 410.19T, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску та напівпричепа бортового Е Schwarzmuller SPA 3/E, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску, які належать позивачу на праві власності, та зобовязання відповідача повернути позивачу вказані вище транспортні засоби.

Позивач до початку розгляду справи заявив про залучення в якості співвідповідача Чопську митницю і змінив предмет позовних вимог, а саме: просив визнати протиправними дії ОСОБА_2 , інспектора Чопської митниці, радника митної служби ІІІ рангу, повязані з незаконним затриманням (вилученням) транспортних засобів: сідлового тягача Е Renault Premium 410.19T, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску та напівпричепа бортового Е Schwarzmuller SPA 3/E, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску, які належать позивачу на праві власності та зобовязати другого відповідача, Чопську митницю, повернути позивачу зазначені вище транспортні засоби.

Заявою від 03 листопада 2010 року позивач зменшив розмір позовних вимог в межах предмету та підстав позову і просив суд визнати протиправними дії ОСОБА_2, інспектора Чопської митниці, радника митної служби ІІІ рангу, повязані з незаконним затриманням (вилученням) транспортних засобів: сідлового тягача Е Renault Premium 410.19T, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску та напівпричепа бортового Е Schwarzmuller SPA 3/E, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску, які належать позивачу на праві власності

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) від 18.08.2010 року позивач перевозив товар труби, виготовлені з вуглецевої сталі, електрозварні, із спіральним швом, загального призначення, які були у вжитку, які належали вантажовідправнику Приватному підприємству «Гермес-Дон»(м.Вінниця, Україна) та повинен був доставити товар вантажоодержувачу Frenkenberger Rohnstoffhandels GMBH (Австрія).

Перевезення вантажу здійснювалося у відповідності до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів наступними транспортними засобами, що належать Позивачу на праві власності: сідловим тягачем Е Renault Premium 410.19T, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску та напівпричепом бортовим Е Schwarzmuller SPA 3/E, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску.

22 серпня 2010 року на території Чопської митниці позивач предявив відповідачу для митного контролю та оформлення вказані вище транспортні засоби та вантаж.

Проте станом на сьогодні відповідач не завершує митне оформлення транспортних засобів, що належать позивачу, та вантажу. 22 серпня 2010 року відповідач здійснив та продовжує здійснювати незаконне, не задокументоване затримання (вилучення) транспортних засобів, не склавши ні протокол про порушення митних правил, ні картку відмови у митному оформленні, що суперечить положенням ч.4 ст. 43, ст. 78 Митного кодексу України, п. 9, 12 Порядку здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2003 року № 1989, п.7 ч.2, ст.. 363, ч. 9 ст. 363, п. 3 ч.2 ст. 375, ст. 377 Митного кодексу України та порушує права позивача, передбачені нормами ст. 5, 6, 134, 147 Господарського кодексу України, ст. 319 Цивільного кодексу України.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечили з підстав, які викладені у запереченні, пояснивши дії по затриманню транспортних засобів необхідністю у проведенні перевірки законності переміщення через митний кордон України вантажу труби стальні електрозварні, які були у вжитку від ПП Гермес-Дон м. Вінниця, Україна на адресу фірми Frenkenberger Rohnstoffhandels GMBH (Австрія), що здійснювалось на належних позивачу транспортних засобах.

Відповідач підтвердив, що 22 серпня 2010 року позивачем було надано для митного контролю та оформлення транспортні засоби: сідловий тягач Е Renault Premium 410.19T, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску та належним чином опломбований напівпричіп бортовий Е Schwarzmuller SPA 3/E, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску з зазначеним вище вантажем. На підставі листа спецпідрозділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управління служби безпеки України в Закарпатській області ( лист від 20 серпня 2010 року № 14/2224) Чопською митницею було поставлено на контроль прибуття у зону діяльності Чопської митниці вантажів, відправником яких є ПП Гермес-Дон, тому відповідно до положень ст. 313 Митного кодексу України Чопська митниця вживала дії щодо ідентифікації товарів, які переміщувались позивачем через митний кордон України, шляхом затримання транспортних засобів, на яких переміщувався товар від вантажовідправника ПП Гермес-Дон, та залучення експертної установи ТОВ НВФ Зонд для надання висновку щодо відповідності товару, задекларованому у вантажній митній декларації № 401040000/2010/001047, товару, що фактично перевозився позивачем.

Відповідно до протоколу № 161 від 07 вересня 2010 року, що був долучений відповідачем до матеріалів справи в якості доказу, частина труб, які переміщувалися на затриманих відповідачем транспортних засобах через митний кордон України, не придатна для повторного використання за основним призначенням та визначена відділом контролю митної вартості та класифікації товарів Чопської митниці за кодом НОМЕР_3 як металобрухт (за Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності, що базується на Міжнародній конвенції про гармонізовану систему опису й кодування товарів).

Враховуючи ту обставину, що частина товару переміщуваного через митний кордон не відповідала задекларованим у товаросупровідних документах коду та найменуванню товару, відповідач та його представник вважають, що дії відповідача ОСОБА_2 по затриманню(вилученню) транспортних засобів є законними.

Також відповідач пояснив, що в діях водія ОСОБА_4, який надав відповідачу товар, транспортні засоби та товаросупровідні документи для митного оформлення, наявний склад правопорушення, передбачений ст. 352 Митного кодексу України, проте на підтвердження даного факту жодних доказів не надав.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що перевезення вантажу (товару) - труб, виготовлених з вуглецевої сталі, електрозварних, із спіральним швом, загального призначення, які були у вжитку, здійснювалось позивачем на підставі міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) від 18.08.2010 року у відповідності до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (далі Конвенція) наступними транспортними засобами, що належать позивачу на праві власності: сідловим тягачем Е Renault Premium 410.19T, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску та напівпричепом бортовим Е Schwarzmuller SPA 3/E, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску. Зазначений вантаж був одержаний позивачем від вантажовідправниика приватного підприємства «Гермес-Дон»(м. Вінниця, Україна) та повинен був бути доставлений вантажоодержувачу фірмі Frenkenberger Rohnstoffhandels GMBH (Австрія).

Відповідно до частини 1 статті 8 Конвенції перевізником, позивачем у справі, (а саме : водієм ПП Касіко ОСОБА_4) під час приймання вантажу до перевезення було виконано вимоги положення даної норми щодо перевірки «вірності записів, зроблених у вантажній накладній щодо числа вантажних місць, а також їх маркування та нумерації місць, зовнішнього стану вантажу і його упаковки»та проведена перевірка відомостей на підставі наступних документів: рахунку-фактури № 18/08-АВ від 18.08.2010 року, специфікації № 18/08-АВ від 18.08.2010 року, вантажної митної декларації № 401040000/2010/001047, висновку про вартість обєкта оцінки, труб металевих (згідно представленого переліку) кількістю 18 найменувань, станом на 17.08.2010 року, протоколу № 201; 202; 203; 206; 207; 208; 209 від 02.08.2010 року, протоколу № 204; 205 від 02.08.2010 року, які були надані Позивачу вантажовідправником ПП «Гермес-Дон».

Суд констатує, що будь-які інші обовязки, окрім передбачених ч.1 ст. 8 Конвенції, на водія (перевізника) під час приймання вантажу не покладені.

Перевірка вантажу проводилася в присутності службових осіб Вінницької митниці (митниця відправлення), що підтверджується відповідними відмітками на ряді товаросупровідних документів: ВМД № 401040000/2010/001047, міжнародній товарно-транспортній накладній від 18.08.2010 року та рахунку-фактурі № 18/08-АВ від 18.08.2010 року, після чого транспортний засіб з вантажем був опломбований у присутності службових осіб Вінницької митниці.

22 серпня 2010 року на території Чопської митниці позивач предявив відповідачу для митного контролю та оформлення транспортні засоби: сідловий тягач Е Renault Premium 410.19T, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску та опломбований напівпричіп бортовий Е Schwarzmuller SPA 3/E, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску із зазначеним в товаросупровідних документах вантажем, що підтверджується поясненнями відповідача, письмовими відповідями Чопської митниці, письмовим запереченням Чопської митниці.

Предявлення позивачем відповідачу вантажу та транспортних засобів для митного контролю та оформлення здійснювалось в порядку, передбаченому ст. 45 Митного кодексу України, п. 5 Порядку здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2003 року № 1989 (далі - Порядок).

Відповідач прийняв вантаж та транспортні засоби до митного контролю та оформлення, проте не завершив їх, натомість затримав зазначені вище транспортні засоби, що підтверджується поясненнями відповідача, запереченням Чопської митниці, наданою Чопською митницею роздруківкою з ПІК Інспектор 2006 з відміткою про затримання транспортного засобу, і на даний період продовжує їх затримання, не завершуючи митне оформлення вантажу та транспортних засобів, що також підтверджується поясненнями відповідача.

Ні протокол у справі про порушення митних правил щодо водія ПП Касіко на підставі положень Митного кодексу України , ні картка відмови у митному оформленні на підставі п. 9 Порядку відповідачем не складались.

Виходячи зі змісту положень п.7 ч.2, ст.. 363, ч. 9 ст. 363, п. 3 ч.2 ст. 375, ст. 377 Митного кодексу України вилучення (затримання) транспортних засобів митним органом здійснюється в якості процесуальної дії в ході провадження справи про порушення митних правил, здійснення якого фіксується або в адміністративному протоколі про порушення митних правил, або в додатку до такого протоколу.

Суд також констатує, що в даному випадку, враховуючи положення ч.1 ст. 8 Конвенції та висновки, наведені в протоколі № 161 від 07 вересня 2010 року щодо невідповідності структури та якості вантажу, фактично прийнятого водієм ПП Касіко до перевезення, структурі та якості задекларованого вантажу, відсутні підстави для запровадження щодо водія ПП Касіко справи щодо порушення митних правил з підстав пред'явлення митному органу документів про вантаж, що містять неправдиві дані.

Затримання відповідачем зазначених вище транспортних засобів 22 серпня 2010 року без оформлення протоколу про порушення митних правил та продовження здійснення такого затримання суперечить положенням ч.4 ст. 43, ст. 78 Митного кодексу України, п. 12 Порядку здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2003 року № 1989, п.7 ч.2, ст.. 363, ч. 9 ст. 363, п. 3 ч.2 ст. 375, ст. 377 Митного кодексу України, вчинено та продовжує вчинятися відповідачем поза межами чинного законодавства України, тобто незаконно, чим порушує права позивача як власника транспортних засобів, передбачені передбачені нормами ст. 5, 6, 134, 147 Господарського кодексу України, ст. 319 Цивільного кодексу України.

Незаконність оспорюваних дій відповідача підтверджується також внесенням прокуратурою Закарпатської області припису від 01.11.2010 року, згідно з вимогами якого Чопську митницю зобовязано передати ПП «Касіко»транспортні засоби держ. реєстр. номер НОМЕР_4 та АО 4710 ХХ.

На підставі викладеного, ч.1.ст.8 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів ч.4 ст. 43, ст. 78 Митного кодексу України, п. 9, 12 Порядку здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2003 року № 1989, п.7 ч.2, ст.. 363, ч. 9 ст. 363, п. 3 ч.2 ст. 375, ст. 377 Митного кодексу України керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Приватного підприємства "Касіко" до інспектора Чопської митниці ОСОБА_2 задовольнити.

2. Визнати протиправними дії ОСОБА_2, інспектора Чопської митниці, радника митної служби III рангу, які пов'язані з незаконним затриманням (вилученням) транспортних засобів: сідлового тягача - Е Renault Premium 410.19Т, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску та напівпричепа бортового Е Schwarzmuller SРА З/Е, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску, які належать Позивачу на праві власності

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства "Касіко" 3, 40 (три грн. 40 коп.) грн..

4. Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Шешеня О.М.