Справа № 817/574/14
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року м. Київ К/800/48044/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів: головуючого судді Юрченко В.П., суддів: Блажівської Н.Є., Моторного О.А., розглянувши в попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Костопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області

на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 11.04.2014 р. та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21.08.2014 року у справі № 817/574/14

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Костопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 11.04.2014 p.. яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21.08.2014 року, задоволено частково позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Костопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 18.02.2014 р. № про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 23661,77 грн. (13617,12 грн. - за основним платежем, 10044,65 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями).

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права і прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2011 по 31.12.2013. дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.012011 по 31.12.2013, за наслідками якої складено акт від 31.01.2014 №1/17/312-516994. Перевіркою встановлено порушення підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14. підпункту 162.1.3 пункту 162.1 статті 162, підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, підпункту 164.2.1 пункту 164.2 статті 164, пункту 167.1 статті 167, підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168. підпункту 168.1.2 пункту 168.1 статті 168. пункту 171.2 статті 171, абз."а" пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами і доповненнями, а саме: неутримання та неперерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб у сумі 14827,42грн. (в т.ч.: 2011 рік - 2786,34грн., 2012 рік - 6165,74грн.. 2013 рік - 58975,34грн.) у випадку не нарахування заробітної плати працівникам пропорційно відпрацьованому часу з врахуванням погодинної мінімальної заробітної плати;

- розділу III Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку в редакції, затвердженій наказом ДПА України від 24.12.2010 №1020, зареєстровано в міністерстві юстиції України 13.01.2011 за №46/18784, статті 51 глави 2, підпункту "б" пункту 176.2 статті 176 розділу IV Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами і доповненнями;

- абзацу 3 пункту 1, абзацу 1 пункту 2 частини першої статті 4, абзацу 1 пункту 1 частини першої статті 7, абзацу 5, абзацу 1 частини 7 статті 8, частини 8 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI, а саме: не нараховано та не утримано із сум заробітної плати єдиний соціальний внесок в сумі 35718,04грн.;

- підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI.

На підставі акту прийнято спірне податкове повідомлення-рішення від 18.02.2014 № про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 26289,81грн. (14827,42грн. - за основним платежем, 11462,39грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями), яке судами першої та апеляційної інстанції визнано протиправним в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 23661,77 грн. (13617.12 грн. - за основним платежем, 10044,65 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями).

Підставою для прийняття спірного податкового повідомлення рішення зазначено, що фізичні особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, та ОСОБА_5 у перевіреному періоді перебували у трудових відносинах з позивачем, та працювали у належних йому торгових точках по графіку роботи з 8.00 год. до 21.00 год., та фактично їх відпрацьований час був більший, ніж зазначено в табелях робочого часу, а тому відповідно ФОП ОСОБА_1 занижено оподатковуваний дохід, який необхідно виплатити працівникам в сумі 88410.00 грн.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у перевіреному періоді відпрацювали відповідно 5496год. та 1507год.. та їм нараховано заробітну плату в сумі 48538.55грн.; утримано з неї і перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб в сумі 2686,07грн.

В частині нарахування грошового зобов'язання по взаємовідносинам позивача з ОСОБА_5, а також застосування штрафних санкцій в розмірі 510 грн., в якій позивачу відмовлено в задоволені позовних вимог, судом касаційної інстанції перегляд не здійснювався, оскільки рішення судів не оскаржувалось.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції про часткову протиправність спірного податкового повідомлення - рішення з таких підстав.

Відповідно до пп. 163.1.1 п. 163.1 ст.163 ПК України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, до якого включаються, доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту), (пп. 164.2.1 п. 164.2 ст.164 ПК України).

Суди попередніх інстанцій правильно прийшли до висновку, що податковими розрахунками сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку є відповідні документи фактичного нарахування та виплати заробітної плати, з якої визначається база оподаткування.

Доводи відповідача, зазначені в касаційній скарзі про те, що наймані працівники фактично працювали більше, а ніж зазначено в первинних бухгалтерських документах, та відповідно недоотримали заробітну плату є припущенням податкового органу, та окрім того, у разі встановлення такого факту, ця обставина може бути предметом іншого спору між працівником та роботодавцем з приводу оплати праці, або об'єктом адміністративного або кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України. - суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Костопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області - відхилити.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 11.04.2014 р. та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21.08.2014 року у справі № 817/574/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 - 238, 2391 Кодексу адміністративної судочинства України.

Головуючий В.П. Юрченко

Судді Н.Є. Блажівська

О.А. Моторний