Справа № 804/481/15
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2015 р. Справа № 804/481/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
при секретарі Ломідзе Д.Г.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача Готько О.С., Резнікова Ю.М.
представника третьої особи Логвінової С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів, третя особа - Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -
13.01.15 року ОСОБА_5 (далі - позивач) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів, третя особа -Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська в якому просить:
Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі та просив його задовольнити із викладених у ньому підстав.
Представники відповідача - Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів проти позову заперечували, подали до суду письмові заперечення, які приєднані до матеріалів справи (а.с. 31-32). Відповідно до заперечень, відповідач вважає, що СДПІ діяла у відповідності до вимог законодавства України. Відповідач зазначив, що відповідно до п.1 Постанови КМУ від 31 травня 2000 р. N 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", визначається за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. У даному випадку це з березня 2007 року по лютий 2012 року. Суми компенсації за невикористані дні щорічних відпусток виплачуються по факту звільнення працівника та на підставі відповідного наказу про звільнення, який видається в останній день роботи, вказаний у відповідній заяві працівника. Тобто, день звільнення є останнім днем роботи працівника. Відповідно до частини 1 статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадяться в пень звільнення, у даному випадку - 01 березня 2012 року (останній повний відпрацьований та оплачуваний робочий день, згідно табелю обліку робочого часу працівників організаційно-розпорядчого відділу за березень 2012 року). Зважаючи на вищезазначене неможливо включити в Довідку про складові заробітної плати в лютому 2012 року компенсації за невикористані дні відпусток, оскільки нарахування і виплата була здійснена по факту звільнення після отримання наказу від відділу персоналу СДПІ ВПП, а саме, у березні 2012 року.
Третя особа - Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська проти позову заперечувала. В судовому засіданні представник пояснив, що призначення пенсії ОСОБА_5 було здійснено на підставі заяви позивачки від 06.03.2012 року. Розрахунок розміру пенсії було здійснено на підставі довідки про складові заробітної плати за останні 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за призначенням пенсії, а саме за період з 01.03.2007 р. по 29.02.2012 року, виданій Спеціалізованою Державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів 05.03.2012 р. за № 8808/10/08-08-37. Вважають, що розрахунок розміру пенсії позивачу було здійснено у відповідності до норм діючого законодавства і підстави для задоволення позову відсутні.
Заслухавши пояснення сторін, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, здійснивши аналіз норм матеріального права, яким врегульовані спірні правовідносини, суд при прийняті постанови виходить з наступних підстав та мотивів.
За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. №3723-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.
Частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року N 108/95-ВР (далі - Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Статтею 2 Закону №108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.
Частиною другою статті 33 Закону N 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.
Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.
За змістом наведених норм вбачається, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 була звільнена з посади начальника організаційно-розпорядчого відділу Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів наказом № 34-о від 01.03.2012 р. згідно п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) у зв'язку із реорганізацією СДПІ та скороченням штатної чисельності (а.с. 10).
Відповідно до п. 3 наказу СДПІ № 34-о від 01.03.2012 р. ОСОБА_5 було зроблено перерахунок по відпускних сумах та прийнято рішення про компенсацію за невикористані 29 календарних днів щорічної відпустки за робочий період з 12.03. 2011 р. по 01.03.2012 р., 15 календарних днів додаткової відпустки державного службовця за робочий період з 13.09.2010 р. по 12.09.2011 р., 15 календарних днів додаткової відпустки державного службовця за робочий період з 13.09.2011 р. по 01.03.2012 р. (а.с. 10).
05.03.2012 року ОСОБА_5 СДПІ було видано Довідку № 8808/10/08-08-37 про складові заробітної плати (за останні 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» за період з 01.03.2007 р. по 29.02.2012 р. (а.с. 12-14).
06.03.2012 р. ОСОБА_5 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська із заявою про призначення пенсії за віком як державному службовцю (а.с 75) та надала Довідку про розмір заробітної плати №8808/10/08-08-37.
Протоколом УПФУ в Самарському районі м. Дніпропетровська від 21.03.2012 р. №7077 ОСОБА_5 було призначено пенсію виходячи із заробітної плати, визначеної в Довідці № 8808/10/08-08-37 від 05.03.2012 р. про складові заробітної плати (за останні 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), а саме, за період з 01.03.2007 р. по 29.02.2012 р. (а.с. 73-74).
05.12.2014 року ОСОБА_5 звернулась до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів із заявою про видачу їй уточнюючої довідки про складові заробітної плати за останні 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією за період з 01.03.2007 р. по 29.02.2012 р. з урахуванням виплаченої компенсаці за невикористану відпустку (а.с. 15).
15.12.2014 року позивач знову звернулась до СДПІ із заявою про видачу їй довідки про суму компенсації за невикористані 59 днів відпустки із вказівкою дати їх нарахування та виплати (а.с. 19).
Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадяться в день звільнення. Якщо працівник день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступого дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове держане пенсійне страхування», для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.
Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Середньомісячна сума зазначених виплат за 24 або 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією чи за 60 календарних місяців роботи підряд відповідно на 24 або на 60.
Тобто, за змістом наведених норм, заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" визначається за останні 60 повних календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією, оскільки середньомісячна сума виплат визначається шляхом ділення загальної суми виплат на певну кількість місяців роботи перед зверненням до пенсії.
Оскільки, позивачка була звільнена з роботи з 01.03.2012 року на підставі наказу від 01.03.2012 р. № 34-о, останнім повним місяцем роботи, який враховується для обчислення пенсії є лютий 2012 року, у зв'язку із чим їй і було видано Довідку №8808/10/08-08-37 від 05.03.2012 р. про складові заробітної плати (за останні 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» за період з 01.03.2007 р. по 29.02.2012 р. (а.с. 12-14).
В судовому засіданні сторонами не заперечувався той факт, що нарахування позивачці компенсації за невикористані 59 календарні дні відпустки були правомірно здійснені саме 02.03.2012 року на підставі відповідного наказу про звільнення, який видається в останній день роботи працівника. Тобто, день звільнення є останнім днем роботи працівника.
Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників (абзац другий щ 2.26). затвердженою наказом Міністерства праці України. Міністерства юстиції України, Мін:г ерства соціального захисту населення України від 29.07.1993р. № 58 визначено, днем звільнення вважається останній день роботи (тобто останній робочий день працівника).
У випадку Позивача - 01 березня 2012 року (день звільнення) вважається повним відпрацьованим та оплачуваним днем, що підтверджено табелем обліку робочого часу відділу за березень 2012 року. Також факт присутності Позивача на робочому місці 01.03.2012 підтверджено власним підписом щодо ознайомлення з наказом про звільнення, записом про видачу трудової книжки Позивачеві саме 01.03.2012 у Журналі обліку трудових книжок СДПІ ВПП, а також розрахунковим листком Позивача за березень 2012 року, де відображена нарахована та виплачена заробітна плата за один робочий день у сумі 334,35 грн. (а.с. 34-36). Крім того, вимоги про розрахунок по сумам, що належать при звільненні Позивач у лютому і березні 2012 року не пред'являла.
Згідно з пунктом 1 статті 9 Закону України від 16 липня 1999 року №996-ХГУ«Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій в даному випадку - факт звільнення з посади, що надає право на отримання компенсації за невикористані відпустки). Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Суд критично ставиться до тверджень позивача з приводу того, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід застрахованої особи для обчислення пенсії) незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, і тобто, сума компенсації яка була нарахована і виплачена позивачу 02.03.2012 року повинна бути включена до Довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» за період з 01.03.2007 р. по 29.02.2012 р., оскільки вказана сума була включена до складу заробітної плати саме березня 2012 року і не може бути включена до складу заробітної плати місяця (лютого 2012 року) в якому вона нарахована не була.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 94, 128, 159, 162, 163 КАС України, -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів, третя особа - Управління Пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева