Справа № 320/1712/15-а
Суддя: Колодіна Л. В.
Дата ухвалення: 2015-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 08.05.2015
Справа № 320/1712/15-а
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2015 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Колодіної Л.В.,

при секретарі Арифовій Л.А.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області про поновлення пропущеного строку звернення до суду, про визнання незаконними дій субєкта владних повноважень, зобовязання вчинити певні дії та стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про поновлення пропущеного строку звернення до суду, про визнання незаконними дій субєкта владних повноважень, зобовязання вчинити певні дії та стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заяву про поновлення строку, т.я. позивач сам виховує пятьох дітей, одна дитина є інвалідом другої групи. Крім того, позивач погано володіє української мовою, оскільки він є азербайджанцем по національності. В родині існують життєві труднощі та злиденний спосіб існування.

Суд заслухав думку представника відповідача, яка заперечувала проти поновлення строку, вивчивши матеріали справи, вважає необхідним визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити строк.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом 24.02.2015 року із вимогами щодо захисту його порушених прав, що мали місце з 01.05.2014 року по 18.12.2014 року.

Однак суд враховує той факт, що позивач має на утриманні дитину із тяжкою хворобою (епілепсією), яка потребує постійного нагляду та вживання лікарських засобів. Також позивач раніше неодноразово звертався до суду із аналогічними вимогами, однак позови були залишені без руху.

Крім того, в судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про призначення судово-психологічної експертизи з метою визначення розміру душевних страждань позивача, спричинених спірними правовідносинами.

Заслухавши думку позивача, який підтримав свого представника, думку представника відповідача, яка заперечувала проти задоволення клопотання, суд вважає, що підстави для задоволення клопотання відсутні.

Обговорюючи доцільність призначення судово-психологічної експертизи для з'ясування наявності заподіяної позивачу моральної шкоди та, у випадку наявності такої, її глибини, суд зазначає наступне.

Так, цивільно-правова відповідальність за завдану моральну шкоду визначається статтею 1167 ЦК України. Приписами частини 1 наведеної правової норми передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відтак, підставою для відшкодування моральної шкоди є, зокрема, фактична наявність такої шкоди у вигляді понесених позивачем моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

Таким чином, правові підстави для відшкодування моральної шкоди врегульовані нормами права, тому наявність чи відсутність такої шкоди може бути оцінена судом за наявними в матеріалах справи доводами та документальними доказами в ході розгляду справи.

У даному випадку, на переконання суду, відсутня необхідність призначення судово-психологічної експертизи щодо душевних страждань, оскільки такою експертизою можна дослідити поточний стан особи, проте неможливо віднайти причинно-наслідковий зв'язок між оспорюваними позивачем діями суб'єкта владних повноважень та станом психічного здоров'я особи, на яке може мати вплив широке коло інших факторів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що підстави для призначення судово-психологічної експертизи відсутні, а тому у задоволенні клопотання позивача слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КАС України суд може призначити експертизу для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений.

Керуючись ст.ст. 81, 99, 100, 102, 133 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_3 пропущений строк для звернення до суду за адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області про поновлення пропущеного строку звернення до суду, про визнання незаконними дій субєкта владних повноважень, зобовязання вчинити певні дії та стягнення матеріальної та моральної шкоди.

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 про призначення судово-психологічної експертизи - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду, в частині поновлення пропушенного строку, подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали в Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Мелітопольський міськрайонний суд, а в частині призначення експертизи - оскарженню не підлягає, але заперечення можуть бути викладені в апеляційній скарзі на постанову суду першої інстанції.

Суддя: Л.В. Колодіна