Справа № 161/861/15а,2а/161/87/15
Суддя: Гудим Л.Я.
Дата ухвалення: 2015-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 р. Справа № 876/3604/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Луцького району Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі про визнання дій неправомірними та зобов»язання провести перерахунок та виплату пенсії ,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2015 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі (далі - УПФУ в Луцькому районі), в якому просив визнати відмову відповідача в перерахунку пенсії неправомірною, зобов»язати УПФУ в Луцькому районі провести перерахунок та виплату пенсії включивши до заробітку, з якого призначена пенсія, матеріальні допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати з 10.08.2010 року в подальшому при нарахуванні пенсії.

Позовну заяву мотивовано тим, що відповідачем в розрахунку для обчислення пенсії до складу заробітної плати не включено суми нарахованої та виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, суми індексації заробітної плати. 14.01.2015 року він звернувся до УПФУ в Луцькому районі із заявою з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та суми індексації заробітної плати. Однак в такому перерахунку йому відмовлено.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 лютого 2015 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії відповідача щодо не включення до складових заробітної плати матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати та зобов»язано управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі з 14 січня 2015 року здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» із заробітної плати з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати в розмірі 87%, з якої сплачено страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування (з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов»язкове державне соціальне страхування) з 14 січня 2015 року. В задоволенні решти заявлених вимог відмовлено.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, постанову суду УПФУ в Луцькому районі оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що матеріальна допомога та індексація заробітної плати не входить до складових заробітної плати, а тому врахувати їх в суму заробітної плати для обчислення пенсії у відповідності до Закону України «Про державну службу» немає підстав.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 є пенсіонером. По виходу на пенсію йому призначено пенсію як державному службовцю.

Позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі із заявою про перерахунок та виплату пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати. Проте, рішенням від 17.01.2015 року №9/1 йому відмовлено в такому перерахунку (а.с. 10).

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» (далі - Закон №3723-XII) (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов»язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року «Про оплату праці» (далі - Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону №3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов»язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов»язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов»язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов»язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Відповідно до довідки УПФУ в Луцькому районі від 14.01.2015 року № 08/03-23 про складові заробітної плати видно, що позивачу виплачувались індексація, матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань.

Оскільки позивач 14.01.2015 року звернувся із заявою про зобов»язання провести перерахунок та виплату пенсії включивши до заробітку, з якого призначена пенсія, матеріальні допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати відповідно до довідки УПФУ в Луцькому районі від 14.01.2015 року № 08/03-23 про виплату матеріальних допомог, то суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог з 14 січня 2015 року.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов»язкове державне соціальне страхування нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону №108/95-ВР, та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

В силу частини 3 статті 72 КАС України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватись перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця, а тому мають бути враховані при обчисленні пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів прийшла до переконання, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Луцькому районі Волинської області залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 лютого 2015 року у справі №161/861/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п»ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький