Справа № 2а-5151/12/1370
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2015-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року м. Львів Справа № 876/5959/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2014 року по справі № 2а-5151/12/1370 за позовом інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ» про зобов'язання виконати вимоги припису,

ВСТАНОВИВ:

Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області (далі - ІДАБК у Львівській області) звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ» (далі - ТзОВ «СВ»), в якому просила зобов'язати відповідача виконати вимоги припису від 13 січня 2012 року № 1-ш про зупинення експлуатацію об'єкта - нежитлових приміщень (після реконструкції шляхом прибудови та надбудови другого поверху), що розташовані за адресою: вул. Мазепи, 35Б, м. Львів, до прийняття вказаного об'єкта в експлуатацію в порядку встановленому чинним законодавством.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що незважаючи на обов'язковість припису від 13 січня 2012 року № 1-ш, останній відповідачем не виконано, що підтверджується відповідним актом перевірки його виконання.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2014 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

ІДАБК у Львівській області оскаржила зазначену постанову суду в апеляційному порядку, посилаючись на те, що вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на обставини, викладені в позовній заяві.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому на підставі пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що інспекцією ДАБК у Львівській області проведено перевірку дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил при виконанні будівельних робіт на об'єкті будівництва по вул. Мазепи, 25Б у м. Львові.

Вказаний акт містить висновок про те, що нежитлові приміщення (після реконструкції шляхом прибудови та надбудови другого поверху), що розташовані за адресою: м. Львів, вул. Мазепи, 25Б, експлуатуються без здачі в експлуатацію, що є порушенням частини 8 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 12 постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів».

У зв'язку з виявленням вказаного вище порушення, інспекцією ДАБК у Львівській області складено припис від 13 січня 2012 року № 1-ш про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, згідно з яким вимагалось від відповідача зупинити з дня отримання даного припису експлуатацію об'єкта - нежитлових приміщень (після реконструкції шляхом прибудови та надбудови другого поверху), що розташовані за адресою: м. Львів, вул. Мазепи, 25Б, до прийняття вказаного об'єкта в експлуатацію в порядку встановленому чинним законодавством.

При проведенні перевірки виконання вимог вказаного вище припису позивачем встановлено, що ТзОВ «СВ» його не виконало.

Однак, як видно з матеріалів справи, ТзОВ «СВ» не погодився з правомірність згаданого припису та оскаржив його в судовому порядку.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2014 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13 листопада 2014 року, заявлений ТзОВ «СВ» позов задоволено та скасовано припис інспекції ДАБК у Львівській області від 13 січня 2012 року № 1-ш.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки припис, який позивач просив виконати, скасований, підстав для задоволення позову немає.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок, накладати штрафи відповідно до закону та видавати обов'язкові для виконання приписи, а також проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.

Таким чином, відповідач вправі здійснювати перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та видавати обов'язкові для виконання приписи.

Однак, враховуючи те, що припис інспекції ДАБК у Львівській області від 13 січня 2012 року № 1-ш про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил було скасовано в судовому порядку, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про безпідставність заявленого позову.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Вказана норма кореспондує з положеннями пункту 5 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, якими передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 4 статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); в інших випадках, встановлених законом.

Зазначений перелік адміністративних позовів суб'єкта владних повноважень, з якими він може звернутись до суду, розширеному тлумаченню не підлягає.

Оскільки жодним чинним нормативно-правовим актом не передбачено право органу ДАБК звертатись до суду з позовом про зобов'язання підконтрольного суб'єкта виконати вимоги припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, позивач не вправі був звертатись до суду з даним позовом.

Натомість, обов'язковість такого припису встановлена статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та не потребує додатково ухвалення судом рішення про це.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2014 року по справі № 2а-5151/12/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А.І. Рибачук

Судді В.М. Багрій

В.Я. Качмар