Справа № 804/4509/15
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 р. справа № 804/4509/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Прудника С.В.

при секретарі судового засідання Квасові В.П.

за участю сторін:

представника позивача Франскевич Ю.І.

представник відповідача не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропромліт" до Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.03.2015 р. № та № , -

ВСТАНОВИВ :

27 березня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропромліт» (далі - ТОВ «Дніпропромліт», позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - Дніпропетровська ОДПІ, відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Дніпропетровської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 11.03.2015 року № та № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Дніпропетровською ОДПІ була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Дніпропромліт» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених податків і зборів, дотримання валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 року по 31.12.2013 року, за результатами якої складено акт № 94/22-01/21866376 від 27.02.2015 року, висновки якого про порушення норм Податкового кодексу України, у зв'язку із чим податковий орган вказує про заниження податку на прибуток та заниження податку на додану вартість у періоді, що перевірявся, є хибними, не ґрунтуються на дійсних фактичних обставинах та зроблені у зв'язку з невірним застосуванням норм податкового законодавства, без належного дослідження наданих позивачем до перевірки первинних документів, отже податкові повідомлення-рішення від 11.03.2015 року № та № є протиправним та підлягає скасуванню (том 1, а.с. 3-10).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2015 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні (том 1, а.с. 2).

У судове засідання 23.04.2015 року прибув представник позивача.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві, скасувавши податкові повідомлення-рішення від 11.03.2015 року № та № .

Представник відповідача до судового засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено матеріалами справи. Правом на подання письмових пояснень або заперечень не скористався.

Дослідивши всі документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропромліт», яке було перейменовано з Приватного акціонерного товариства «Дніпропромліт», зареєстровано 13.11.1998 року та перебуває на податковому обліку в Дніпропетровській ОДПІ.

Згідно матеріалів справи судом встановлено, що у період з 26.01.2015 року по 20.02.2015 року на підставі направлень від 26.01.2015 року №№ 000030, 000029, 000028, 000026, 000027, від 31.01.2015 року № 000053 та № 000052, згідно з п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, ст..77, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України, відповідно до наказу № 921 від 26.12.2014 року та плану-графіку проведення планової виїзних перевірок суб'єктів господарювання, Дніпропетровською ОДПІ проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Дніпропромліт» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених податків і зборів, дотримання валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 року по 31.12.2013 року, за результатами якої складено акт № 94/22-01/21866376 від 27.02.2015 року (том 1, а.с. 28-92).

Згідно висновків акту № 94/22-01/21866376 від 27.02.2015 року перевіркою встановлено порушення:

1. п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України ТОВ «Дніпропромліт» занижено податок на прибуток за період з 01.10.2012 року по 31.12.2013 року на загальну суму 1 890 529 грн., у тому числі:

- IV квартал 2012 року встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 214 480 грн.;

- за 2013 рік встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 1 676 049 грн.

2. п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України ТОВ «Дніпропромліт» занижено податок на додану вартість за період з 01.10.2012 року по 31.12.2013 року всього на загальну суму 1 122 371 грн., у т.ч.: жовтень 2012 року - 9402 грн., листопад 2012 року - 60985 грн.; грудень 2012 року - 27949 грн.; січень 2013 року - 105145 грн.; лютий 2013 року - 25238 грн.; березень 2013 року - 8503 грн.; квітень 2013 року - 27245 грн.; травень 2013 року - 635 грн.; червень 2013 року - 85687 грн.; липень 2013 року - 5268 грн.; серпень 2013 року - 115324 грн.; вересень 2013 року - 309711 грн.; жовтень 2013 року - 216385 грн.; листопад 2013 року - 68548 грн.; грудень 2013 року - 56346 грн.;

3. п. 134.1.2 п.134.1 ст.134 та п. 160.1 та п. 160.2 ст. 160 Податкового кодексу України, в наслідок того, що підприємством ТОВ «Дніпропромліт» не нараховано, не утримано та не сплачено до бюджету податок на доход нерезидента з джерелом походження з України (роялті) по нерезиденту «Адміністративна Технологія Менеджменту» - Росія по договору на використання програмного забезпечення на загальну суму 1 934,71 грн.: у сумі 339,03 грн. у IV кварталі 2012 року; у сумі 1 595,68 грн. у III кварталі 2013 року.

4. п.46.1 ст.46 та п. 103.9 ст.103 Податкового кодексу України - підприємством не надано Розрахунок (звіт) податкових зобов'язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх надходження з України за IV квартал 2012 року та 2013 рік;

5. абз. «б» п. 176.2 ст.176 Податкового кодексу України, а саме не відображені нараховані та виплачені суми доходу за формою № 1-ДФ у І кварталі 2013 року.

На підставі акту перевірки № 94/22-01/21866376 від 27.02.2015 року податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № від 11.03.2015 року, яким збільшено ТОВ «Дніпропромліт» суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 1683556,50 грн., в тому числі за основним платежем - 1122371 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 561185,50 грн.;

- № від 11.03.2015 року, яким збільшено ТОВ «Дніпропромліт» суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 2835793,50 грн., в тому числі за основним платежем - 1890529 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 945264,50 грн.

Судом встановлено, що 30.05.2013 року між ТОВ «Дніпропромліт» (покупець) та ТОВ «Компанія Глобал-Маркет» (постачальник) було укладено договір № 30/2013, за умовами якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупцеві товар - ділові відходи г/к, в асортименті, кількості і за ціною, вказаним в рахунках і накладних, що є невід'ємною частиною договору. Постачання товару здійснюється відповідно до правил «Інкотермс-2010» на умові ЕХW-склад, м. Запоріжжя за рахунок покупця. Підпис покупця на накладній є узгодженням покупцем асортименту, кількості та ціни товару, що поставляється. Датою поставки товару є дата фактичної передачі товару зі складу продавця, що підтверджується підписаною видатковою накладною (том 1, а.с. 94-95).

На підставі укладеного договору постачальником виписано рахунки на оплату товару та видаткові накладні, які за фактом постачання товару підписані покупцем - ТОВ «Дніпропромліт».

Транспортування придбаного товару було здійснено ТОВ «Дніпропромліт», що засвідчено складеними товарно-транспортними накладними, копії яких наявні в матеріалах справи.

За фактом виконання договірних зобов'язань ТОВ «Компанія Глобал-Маркет» було виписано на адресу позивача податкові накладні, суми сплаченого податку на додану вартість за якими включені позивачем до податкового кредиту відповідних періодів.

Відповідно до акту перевірки, придбаний товар було оприбутковано позивачем на бухгалтерських рахунках та відображено у бухгалтерському обліку ТОВ «Дніпропромліт».

22.12.2011 року між ТОВ «Дніпропромліт» (покупець) та ТОВ Українсько-Російське підприємство «Союз» (продавець) було укладено договір купівлі-продажу № 77-11, за умовами якого постачальник зобов'язується поставити продукцію. Номенклатура товару, його вартість узгоджуються у видаткових накладних. Товар є переданим з моменту надання товарної накладної (том 1, а.с.107).

На підставі укладеного договору постачальником виписано та покупцем підписано за фактом придбання товару видаткові накладні від 18.10.2012 року, 04.10.2012 року, 24.10.2012 року на товар: модифікатори, суміш комплексна.

Також, позивачем було надано витяг з журналу видачі довіреностей, з якого вбачається видання ТОВ «Дніпропромліт» довіреностей на отримання товару від постачальника - ТОВ «Союз».

Транспортування придбаного товару було здійснено ТОВ «Дніпропромліт», що засвідчено складеними товарно-транспортними накладними, копії яких наявні в матеріалах справи.

За фактом виконання договірних зобов'язань ТОВ Українсько-Російське підприємство «Союз» було виписано на адресу позивача податкові накладні, суми сплаченого податку на додану вартість за якими включені позивачем до податкового кредиту відповідних періодів.

Відповідно до акту перевірки, придбаний товар було оприбутковано позивачем на бухгалтерських рахунках та відображено у бухгалтерського обліку ТОВ «Дніпропромліт».

05.09.2013 року між ТОВ «Дніпропромліт» (покупець) та ПП «Кулмен Плюс» (постачальник) було укладено договір № 05/09, за умовами якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупцеві товар - ділові відходи г/к, в асортименті, кількості і за ціною, вказаним в рахунках і накладних, що є невід'ємною частиною договору. Постачання товару здійснюється відповідно до правил «Інкотермс-2010» на умові ЕХW-склад, м. Київ за рахунок покупця. Підпис покупця на накладній є узгодженням покупцем асортименту, кількості та ціни товару, що поставляється. Датою поставки товару є дата фактичної передачі товару зі складу продавця, що підтверджується підписаною видатковою накладною (том 1, а.с. 116-117).

На підставі укладеного договору позивачем придбано графітовий бій, обрізь г/к, про що свідчать підписані сторонами копії видаткових накладних, що наявні в матеріалах справи.

Також позивачем було надано витяг з журналу видачі довіреностей, з якого вбачається видача ТОВ «Дніпропромліт» довіреностей на отримання товару від постачальника - ПП «Кулмен Плюс».

Транспортування придбаного товару було здійснено ТОВ «Дніпропромліт», що засвідчено складеними товарно-транспортними накладними, копії яких наявні в матеріалах справи.

За фактом виконання договірних зобов'язань ПП «Кулмен Плюс» було виписано на адресу позивача податкові накладні, суми сплаченого податку на додану вартість за якими включені позивачем до податкового кредиту відповідних періодів.

Відповідно до акту перевірки, придбаний товар було оприбутковано позивачем на бухгалтерських рахунках та відображено у бухгалтерського обліку ТОВ «Дніпропромліт».

25.07.2013 року між ТОВ «Дніпропромліт» (покупець) та ТОВ «Атрас-Трейдинг» (продавець) було укладено договір № 25, за умовами якого продавець зобов'язується поставити обрезь г/к (товар). Документи, які повинен надати продавець - рахунок, накладна, податкова накладна, товарно-транспортна накладна. Поставка здійснюється транспортом покупця. Датою поставки є дата, визначена у накладній, підписаній сторонами (том 1, а.с. 131).

На підставі укладеного договору постачальником виписано та покупцем підписано за фактом придбання товару видаткові накладні від 26.07.2013 року, 25.06.2013 року.

Транспортування придбаного товару було здійснено ТОВ «Дніпропромліт», що засвідчено складеними товарно-транспортними накладними, копії яких наявні в матеріалах справи.

За фактом виконання договірних зобов'язань ТОВ «Атрас-Трейдинг» було виписано на адресу позивача податкові накладні, суми сплаченого податку на додану вартість за якими включені позивачем до податкового кредиту відповідних періодів.

Відповідно до акту перевірки, придбаний товар було оприбутковано позивачем на бухгалтерських рахунках та відображено у бухгалтерського обліку ТОВ «Дніпропромліт».

Також з матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Дніпропромліт» (покупець) та ТОВ «М-Центр-1» (постачальник) було укладено договір № 40-12 від 14.11.2012 року, за умовами якого продавець зобов'язується поставити обрізь г/к (товар). Постачання товару здійснюється відповідно до правил «Інкотермс-2010» на умові ЕХW-склад, м. Запоріжжя за рахунок покупця. Підпис покупця на накладній є узгодженням покупцем асортименту, кількості та ціни товару, що поставляється. Датою поставки товару є дата фактичної передачі товару зі складу продавця, що підтверджується підписаною видатковою накладною (том 1, а.с. 136-137).

На підставі укладеного договору постачальником виписано та покупцем підписано за фактом придбання товару видаткову накладну № 291112 від 29.11.2012 року.

Позивачем було надано витяг з журналу видачі довіреностей, з якого вбачається видача ТОВ «Дніпропромліт» довіреностей на отримання товару від постачальника - ТОВ «М-Центр-1».

Транспортування придбаного товару було здійснено ТОВ «Дніпропромліт», що засвідчено складеними товарно-транспортними накладними, копії яких наявні в матеріалах справи.

Актом № 485 від 29.10.2012 року засвідчено надання ТОВ «МетаКомп» послуг з перевезення вантажу, відповідно до умов договору № 609 від 06.09.2012 року.

За фактом виконання договірних зобов'язань постачальником виписано на адресу позивача податкові накладні, суми сплаченого податку на додану вартість за якими включені позивачем до податкового кредиту відповідних періодів.

Відповідно до акту перевірки, придбаний товар було оприбутковано позивачем на бухгалтерських рахунках та відображено у бухгалтерського обліку ТОВ «Дніпропромліт».

Між ТОВ «Дніпропромліт» (покупець) та ПП «Юпіт» (постачальник) було укладено договір поставки № 26-09 від 26.09.2012 року, за умовами якого продавець зобов'язується поставити продукцію виробничо-технічного призначення (товар), найменування, асортимент, кількість та ціна якого визначені у видаткових накладних. Постачання товару здійснюється відповідно до правил «Інкотермс-2010» на умові ЕХW-склад, м.Запоріжжя за рахунок покупця. Підпис покупця на накладній є узгодженням покупцем асортименту, кількості та ціни товару, що поставляється. Датою поставки товару є дата фактичної передачі товару зі складу продавця, що підтверджується підписаною видатковою накладною (том 1, а.с. 143-144).

На підставі укладеного договору постачальником виписано та покупцем підписано за фактом придбання товару видаткові накладні на товар: феросиліцій.

Позивачем було надано витяг з журналу видачі довіреностей, з якого вбачається видача ТОВ «Дніпропромліт» довіреностей на отримання товару від постачальника - ПП «Юпіт».

Транспортування придбаного товару було здійснено ТОВ «Дніпропромліт», що засвідчено складеними товарно-транспортними накладними, копії яких наявні в матеріалах справи.

За фактом виконання договірних зобов'язань постачальником виписано на адресу позивача податкові накладні, суми сплаченого податку на додану вартість за якими включені позивачем до податкового кредиту відповідних періодів.

Відповідно до акту перевірки, придбаний товар було оприбутковано позивачем на бухгалтерських рахунках та відображено у бухгалтерського обліку ТОВ «Дніпропромліт».

Також між ТОВ «Дніпропромліт» (замовник) та ТОВ «Пром-Снаб» (виконавець) було укладено договір надання послуг механічної обробки № 28-12 від 14.05.2012 року. Предметом укладеного договору є надання послуг з механічної обробки давальницької сировини замовника в продукцію відповідно до додатку договору (том 1, а.с. 159-160).

Так, актами здачі-приймання робіт (надання послуг) № 11 від 01.10.2012 року, № 11 від 11.12.2012 року засвідчено надання виконавцем послуг з механічної обробки давальницької сировини замовника у продукцію (опора, ланка ланцюга).

Транспортування готової продукції здійснювалось ТОВ «Дніпропромліт», що засвідчено складеними товарно-транспортними накладними, копії яких наявні в матеріалах справи.

За фактом виконання договірних зобов'язань виконавцем виписано на адресу позивача податкові накладні, суми сплаченого податку на додану вартість за якими включені позивачем до податкового кредиту відповідних періодів.

Між ТОВ «Дніпропромліт» (замовник) та ТОВ «Технолог Трейд» (виконавець) було укладено договір надання послуг № 11-2 від 01.11.2012 року. Предметом укладеного договору є надання послуг з профілактичної діагностики та обслуговування обладнання (том 1, а.с. 164-165).

За фактом виконання умов укладеної угоди сторонами складено та підписано акти здачі-приймання робіт (надання послуг) № 531 від 30.11.2012 року, яким засвідчено надання виконавцем послуг: діагностика та профілактика дромобетної установки, діагностика та профілактика машини формовочної, діагностика та профілактика аспірайційної системи.

За фактом виконання договірних зобов'язань виконавцем виписано на адресу позивача податкову накладну, суму сплаченого податку на додану вартість за якою включені позивачем до податкового кредиту відповідних періодів.

29.10.2012 року між ТОВ «Дніпропромліт» (покупець) та ТОВ «Лео-Модус» (постачальник) було укладено договір № 1029/12, за умовами якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупцеві товар, найменування, асортимент, кількість і за ціною, вказаним в специфікаціях. Постачання товару здійснюється відповідно до правил «Інкотермс-2010». Датою поставки товару є дата фактичної передачі товару зі складу продавця, що підтверджується підписаною видатковою накладною, продукція вважається прийнятою з дня підписання видаткової накладної (том 1, а.с. 167-168).

На підставі укладеного договору сторонами складено специфікація № 1 на товар (проволока, ферохром).

На умовах укладеного договору позивачем придбано товар, про що свідчать підписана сторонами копія видаткової накладної, що наявна в матеріалах справи.

Також, позивачем було надано витяг з журналу реєстрації довіреностей, з якого вбачається видача ТОВ «Дніпропромліт» довіреностей на отримання товару від постачальника - ТОВ «Лео-Модус».

Транспортування придбаного товару було здійснено ТОВ «Дніпропромліт», що засвідчено складеними товарно-транспортними накладними, копії яких наявні в матеріалах справи.

За фактом виконання договірних зобов'язань постачальником було виписано на адресу позивача податкові накладні, суми сплаченого податку на додану вартість за якими включені позивачем до податкового кредиту відповідних періодів.

Відповідно до акту перевірки, придбаний товар було оприбутковано позивачем на бухгалтерських рахунках та відображено у бухгалтерського обліку ТОВ «Дніпропромліт».

07.05.2013 року між ТОВ «Дніпропромліт» (покупець) та ТОВ «Відродження-Дніпро» (постачальник) було укладено договір поставки № 25-13, за умовами якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупцеві товар, найменування, асортимент, кількість і за ціною, вказаним в видаткових накладних. Постачання товару здійснюється відповідно до правил «Інкотермс-2010». Датою поставки товару є дата фактичної передачі товару зі складу продавця, що підтверджується підписаною видатковою накладною, продукція вважається прийнятою з дня підписання видаткової накладної (том 1, а.с. 172-173).

На умовах укладеного договору позивачем придбано товар (проволока, ферохром), про що свідчать підписані сторонами копії видаткових накладних, що наявні в матеріалах справи.

Також, позивачем було надано витяг з журналу реєстрації довіреностей, з якого вбачається видача ТОВ «Дніпропромліт» довіреностей на отримання товару від постачальника - ТОВ «Відродження-Дніпро».

Транспортування придбаного товару було здійснено ТОВ «Дніпропромліт», що засвідчено складеними товарно-транспортними накладними, копії яких наявні в матеріалах справи.

За фактом виконання договірних зобов'язань постачальником було виписано на адресу позивача податкові накладні, суми сплаченого податку на додану вартість за якими включені позивачем до податкового кредиту відповідних періодів.

Відповідно до акту перевірки, придбаний товар було оприбутковано позивачем на бухгалтерських рахунках та відображено у бухгалтерського обліку ТОВ «Дніпропромліт».

Також, 01.03.2013 року між ТОВ «Дніпропромліт» (покупець) та ТОВ «ЛІА компані» (постачальник) було укладено договір поставки № 17/1-13, за умовами якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупцеві товар, найменування, асортимент, кількість і за ціною, вказаним в специфікаціях. Постачання товару здійснюється відповідно до правил «Інкотермс-2010». Датою поставки товару є дата фактичної передачі товару зі складу продавця, що підтверджується підписаною видатковою накладною, продукція вважається прийнятою з дня підписання видаткової накладної (том 1, а.с. 200-201).

На підставі даного договору постачальником виписано специфікацію № 1 від 01.03.2013 року.

На умовах укладеного договору позивачем придбано товар (проволока, вставка на голівку з'єднувальну), про що свідчать підписані сторонами копії видаткових накладних, що наявні в матеріалах справи.

Також, позивачем було надано витяг з журналу реєстрації довіреностей, з якого вбачається видача ТОВ «Дніпропромліт» довіреностей на отримання товару від постачальника - ТОВ «ЛІА компані».

Транспортування придбаного товару було здійснено ТОВ «Дніпропромліт», що засвідчено складеними товарно-транспортними накладними, копії яких наявні в матеріалах справи.

За фактом виконання договірних зобов'язань постачальником було виписано на адресу позивача податкові накладні, суми сплаченого податку на додану вартість за якими включені позивачем до податкового кредиту відповідних періодів.

Відповідно до акту перевірки, придбаний товар було оприбутковано позивачем на бухгалтерських рахунках та відображено у бухгалтерського обліку ТОВ «Дніпропромліт».

01.10.2012 року між ТОВ «Дніпропромліт» (покупець) та ТОВ «Лінер» (постачальник) було укладено договір поставки № 34/1-12, за умовами якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупцеві товар, найменування, асортимент, кількість і за ціною, вказаним в специфікаціях. Постачання товару здійснюється відповідно до правил «Інкотермс-2010». Датою поставки товару є дата фактичної передачі товару зі складу продавця, що підтверджується підписаною видатковою накладною, продукція вважається прийнятою з дня підписання видаткової накладної (том 1, а.с. 208-209).

На підставі даного договору постачальником виписано специфікацію № 1 від 01.10.2012 року.

На умовах укладеного договору позивачем придбано товар (проволока, стержневий ящик), про що свідчать підписані сторонами копії видаткових накладних, що наявні в матеріалах справи.

Також позивачем було надано витяг з журналу реєстрації довіреностей, з якого вбачається видача ТОВ «Дніпропромліт» довіреностей на отримання товару від постачальника - ТОВ «Лінер».

Транспортування придбаного товару було здійснено ТОВ «Дніпропромліт», що засвідчено складеними товарно-транспортними накладними, копії яких наявні в матеріалах справи.

За фактом виконання договірних зобов'язань постачальником було виписано на адресу позивача податкові накладні, суми сплаченого податку на додану вартість за якими включені позивачем до податкового кредиту відповідних періодів.

Відповідно до акту перевірки, придбаний товар було оприбутковано позивачем на бухгалтерських рахунках та відображено у бухгалтерського обліку ТОВ «Дніпропромліт».

Також з матеріалів справи вбачається, що протягом вересня 2013 року ТОВ «Дніпропромліт» здійснювалась фінансово-господарські взаємовідносини із ТОВ «Торгівельний Дім Білецьких» з приводу постачання останнім чавуну переробного, про що свідчить копія видаткової накладної від 04.09.2013 року (том 1, а.с. 214).

Також позивачем було надано витяг з журналу реєстрації довіреностей, з якого вбачається видача ТОВ «Дніпропромліт» довіреностей на отримання товару від постачальника - ТОВ «Торгівельний Дім Білецьких».

Транспортування придбаного товару було здійснено ТОВ «Дніпропромліт», що засвідчено складеною товарно-транспортною накладною, копія якої наявна в матеріалах справи.

За фактом виконання договірних зобов'язань постачальником було виписано на адресу позивача податкову накладну, сума сплаченого податку на додану вартість за якою включена позивачем до податкового кредиту відповідного періоду.

25.10.2013 року між ТОВ «Дніпропромліт» (покупець) та ТОВ «Едміт» (постачальник) було укладено договір поставки № 44-13, за умовами якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупцеві товар, найменування, асортимент, кількість і за ціною, вказаним в специфікаціях. Постачання товару здійснюється відповідно до правил «Інкотермс-2010». Датою поставки товару є дата фактичної передачі товару зі складу продавця, що підтверджується підписаною видатковою накладною, продукція вважається прийнятою з дня підписання видаткової накладної (том 1, а.с. 216-217).

На підставі даного договору постачальником виписано специфікацію № 1 від 25.10.2013 року.

На умовах укладеного договору позивачем придбано товар (проволока), про що свідчить підписана сторонами копія видаткової накладної, що наявна в матеріалах справи.

Також позивачем було надано витяг з журналу реєстрації довіреностей, з якого вбачається видача ТОВ «Дніпропромліт» довіреностей на отримання товару від постачальника - ТОВ «Едміт».

Транспортування придбаного товару було здійснено ТОВ «Дніпропромліт», що засвідчено складеною товарно-транспортною накладною, копія якої наявна в матеріалах справи.

За фактом виконання договірних зобов'язань постачальником було виписано на адресу позивача податкову накладну, сума сплаченого податку на додану вартість за якою включена позивачем до податкового кредиту відповідного періоду.

Відповідно до акту перевірки, придбаний товар було оприбутковано позивачем на бухгалтерських рахунках та відображено у бухгалтерського обліку ТОВ «Дніпропромліт».

Також 15.01.2013 року між ТОВ «Дніпропромліт» (покупець) та ТОВ «Глорі ЛТД» (постачальник) було укладено договір поставки № 16-13, за умовами якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупцеві товар, найменування, асортимент, кількість і за ціною, вказаним в специфікаціях. Постачання товару здійснюється відповідно до правил «Інкотермс-2010». Датою поставки товару є дата фактичної передачі товару зі складу продавця, що підтверджується підписаною видатковою накладною, продукція вважається прийнятою з дня підписання видаткової накладної (том 1 а.с.220-221).

На підставі даного договору постачальником виписано специфікацію № 1 від 15.01.2013 року.

На умовах укладеного договору позивачем придбано товар (проволока), про що свідчить підписані сторонами копії видаткових накладних, що наявні в матеріалах справи.

Також позивачем було надано витяг з журналу реєстрації довіреностей, з якого вбачається видача ТОВ «Дніпропромліт» довіреностей на отримання товару від постачальника - ТОВ «Глорі ЛТД».

Транспортування придбаного товару було здійснено ТОВ «Дніпропромліт», що засвідчено складеними товарно-транспортними накладними, копії яких наявні в матеріалах справи.

За фактом виконання договірних зобов'язань постачальником було виписано на адресу позивача податкові накладні, сума сплаченого податку на додану вартість за якими включена позивачем до податкового кредиту відповідного періоду.

Відповідно до акту перевірки, придбаний товар було оприбутковано позивачем на бухгалтерських рахунках та відображено у бухгалтерського обліку ТОВ «Дніпропромліт».

05.02.2013 року між ТОВ «Дніпропромліт» (покупець) та ТОВ «Фатрон» (постачальник) було укладено договір поставки № 05/02, за умовами якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупцеві продукцію виробничо-технічного призначення (товар), найменування, асортимент, кількість і за ціною, вказаним в видаткових накладних. Постачання товару здійснюється відповідно до правил «Інкотермс-2010» на умовах EXW-склад постачальника м. Запоріжжя. Датою поставки товару є дата фактичної передачі товару зі складу продавця, що підтверджується підписаною видатковою накладною, продукція вважається прийнятою з дня підписання видаткової накладної (том 1, а.с. 228-229).

На умовах укладеного договору позивачем придбано товар (феросиліцій, феромарганець, силикокальцій, ), про що свідчить підписані сторонами копії видаткових накладних, що наявні в матеріалах справи.

Також позивачем було надано витяг з журналу реєстрації довіреностей, з якого вбачається видача ТОВ «Дніпропромліт» довіреностей на отримання товару від постачальника - ТОВ «Фатрон».

Транспортування придбаного товару було здійснено ТОВ «Фатрон», що засвідчено складеними товарно-транспортними накладними та актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) щодо наданих ПрАТ «Фатрон» послуг по перевезення вантажу, копії яких наявні в матеріалах справи.

За фактом виконання договірних зобов'язань постачальником було виписано на адресу позивача податкові накладні, сума сплаченого податку на додану вартість за якими включена позивачем до податкового кредиту відповідного періоду.

Відповідно до акту перевірки, придбаний товар було оприбутковано позивачем на бухгалтерських рахунках та відображено у бухгалтерського обліку ТОВ «Дніпропромліт».

Слід зазначити, що придбаний товар перевозився ТОВ «Дніпропромліт» автомобілем КАМАЗ самоскид 55111, що належить та зареєстрований за ТОВ «Дніпропромліт», в підтвердження чого останнім надано копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Суд зазначає, що відповідачем при складанні акту перевірки не заперечувалось проти належного документального оформлення господарських операцій між позивачем та наведеними контрагентами-постачальниками.

Згідно з підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України (наразі та далі - у редакції Податкового кодексу України станом на час виникнення спірних справовідносин), податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11статті 201 цього Кодексу.

При цьому в пункті 187.1 статті 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

На підставі викладеного, суд робить висновок, що у Податковому кодексі України передбачено єдину підставу для формування податкового кредиту, а саме наявність у платника податку - покупця належним чином оформленої податкової накладної або митної декларації.

Із наведеного випливає, що позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України, а визначальним фактором для формування податкового кредиту платником ПДВ є рух товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку та наявність у платника податків виданої йому продавцем товару податкової накладної, оформленої з дотриманням вимог чинного законодавства та як підтверджує сплату податку на додану вартість у складі ціни товару.

Відповідно до змісту пунктів 201.4 та 201.8 статті 201 ПК України, податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в встановленому порядку.

Згідно з пунктом 184.1 статті 184 ПК України, реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку.

На момент проведення операції з позивачем і виписки податкових накладних вище зазначені постачальники ТОВ «Дніпропромліт» були зареєстровані як платники податку на додану вартість, а тому мали повне право виписувати позивачу податкові накладні.

Згідно статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно частини 1 статті 9 зазначеного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачені обов'язкові реквізити первинних документів.

Як вбачається з наданих позивачем доказів, первинні документи, якими оформлені операції з постачання товару та надання послуг від постачальників позивачу, складені належним чином та відповідають вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Будь-яких заперечень з цього приводу відповідачем не надано.

Вищий адміністративний суд України у листі від 02.06.2012 року звернув увагу адміністративних судів на те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

При вирішенні питання щодо реальності господарської операції судам слід перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання товарів тощо, якщо такі умови необхідні для здійснення певної операції; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності. Необхідно також перевірити наявність спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції, а також встановити зв'язок між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Відповідачем не надано будь-яких доказів нереальності господарських операцій позивача з огляду на наведені критерії.

Стосовно висновку Дніпропетровської ОДПІ про порушення позивачем норм податкового законодавства, у зв'язку з тим, що під час проведення перевірки ТОВ «Дніпропромліт» не надано сертифікати якості на придбаний товар, що на думку контролюючого органу свідчить про відсутність факту придбання товару - суд зазначає наступне.

Чинним законодавством не передбачено вимог стосовно обов'язкової сертифікації (оформлення сертифікатів відповідності) щодо товару (проволока, модифікатори, обрізь, феросиліцій, ферохром, тощо), який постачався позивачу згідно з вищенаведеними договорами. Документи, які підтверджують якість товарів, за своїм змістом не можуть доводити або спростовувати факт поставки товарів ТОВ «Дніпропромліт», оскільки містять виключно інформацію стосовно відповідності товарів стандартам та технічним умовам.

Також слід зауважити, що сама по собі наявність чи відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформлені не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших документів вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язання платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Звзначені твердження також викладені в листі Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 року №2 1936/11/13-11.

Аналогічна позиція викладена, зокрема, в рішеннях Вищого адміністративного суду у справах МК-60198/09 від 15 березня 2012 року, ЖК-20630/10 від 21 червня 2012 року, МК/800/7790/13 від 17 липня 2013 року.

Суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено залежності виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання та не встановлює обов'язку для підприємства здійснювати контроль за веденням господарської діяльності та зобов'язань сплати податку до бюджету контрагентами.

Також стосовно доводів податкового органу щодо сумнівності факту здійснення контрагентами позивача зобов'язань за укладеними договорами, що були зроблені за результатами аналізу інформаційних баз податкового органу, аналізу даних податкової звітності та отриманих актів податкових органів про неможливість проведення зустрічних звірок контрагентів-постачальників позивача, а також твердження щодо відсутності основних фондів, трудових ресурсів, виробничих потужностей, транспортних засобів, сировини та матеріалів, суд зазначає наступне.

Чинним законодавством не передбачено необхідної кількості трудових ресурсів, зареєстрованих власних основних фондів, виробничих потужностей, транспортних засобів, сировини та матеріалів, що була би достатньою для фізичної та технічної можливості виконання умов наведених договорів, що виключає залежність даних умов та реальності виконання договірних зобов'язань.

Таким чином, з огляду на характер викладеного висновку щодо сумнівності факту здійснення контрагентом позивача визначеної діяльності, що містить ознаки припущень, відсутності відповідних доказів з боку відповідача щодо неможливості виконання умов договорів та у відповідності до ст..62 Конституції України, якою визначено, що судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, дані твердження відповідача судом не приймаються.

В даному випадку дослідженню підлягає реальність господарських операцій та добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах.

Також, з огляду на підтвердження позивачем первинними документами реальності здійснення, описаних в акті перевірки, операцій, суд не приймає до уваги посилання податкового органу на наявні відомості із баз даних із зазначенням даних стосовно контрагентів позивача, також з урахуванням наступного.

Чинним законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за можливими допущеними порушеннями законодавства інших юридичних осіб, на господарюючих суб'єктів не покладається обов'язок та не надається право контролювати дотримання законодавства платником податків, який виступає контрагентом у господарській операції. Ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. Такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Чинне законодавство не містить норм щодо солідарної відповідальності платників податків.

Крім того, згідно листа Вищого адміністративного суду України № 742/11/13-11 від 02.06.2011 року не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюги яких декларувався рухтоварів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Таким чином, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом, не впливають на права та обов'язки іншого платника податків.

Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов'язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів.

Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавленню платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Також слід зауважити, що при дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні, перш за все, відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Наслідки ж в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, то факт виконання поставки товару входить до предмету доказування у справі. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 31.03.2011 року у справі №К-12509/08.

Цей висновок також підтверджується рішенням Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), "Булвес" АД проти Болгарії (2009 рік, заява №3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03), які відповідно до частини 1 "статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягають застосуванню судами як джерела права, у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

На момент складання податкових накладних контрагенти позивача були зареєстровані як платники податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, що підтверджено відповідними Витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а отже мали право нараховувати податок на додану вартість та складати податкові накладні, до того ж видані податкові накладні, на основі яких сформований податковий кредит, відповідають вимогам, встановленим чинним законодавством.

Суд приходить до однозначного висновку, що позивачем були вчинені всі необхідні дії та досягнуто конкретних результатів, які визначають саме поняття господарської операції. Крім того, позивач не зобов'язаний перевіряти наявність у свого контрагента наміру здійснення господарської діяльності, а також фіктивність створення останнього, оскільки дані питання входять до компетенції інших державних органів. Правочини укладалися з юридичною особою, при наявності всіх необхідних документів, а тому позивач жодним чином не міг і не повинен був передбачити дотримання чи недотримання своїм контрагентом вимог податкового законодавства.

Отже, позивач правомірно включив до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість по вищезазначеним податковим накладним, а також правомірно сформував витрати, зокрема з придбання сировини для власного виробництва деталей для машинобудування і металургійної промисловості; придбання товару.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції Українита діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами та забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірність винесеного рішення.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що документи, які були надані для перевірки, відповідають вимогам чинного законодавства, а відтак в повній мірі підтверджують реальність господарських операцій та право позивача на формування податкового кредиту та витрат операційної діяльності, відсутності належних доказів правомірності прийнятих відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропромліт» щодо визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.03.2015 р. № та № - підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем - ТОВ «Дніпропромліт» при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 487,20 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 798 від 19.03.2015 року.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 487,20 грн. підлягає поверненню.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 23 квітня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 28 квітня 2015 року, про що повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 11, 14, 70, 71, 86, 94, 122, 128, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропромліт" до Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.03.2015 р. № та № - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 11.03.2015 р. № .

Визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 11.03.2015 р. № .

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропромліт" (, індекс 52005, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, селище міського типу Ювілейне, вулиця Виробнича, будинок 13) судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 копійок).

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 28 квітня 2015 року.

Суддя С. В. Прудник