Справа № 812/10/15
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2015-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року СєвєродонецькСправа № 812/10/15

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Чиркіна С.М.,

за участю

секретаря судового засідання Ігнатович О.А.

за відсутності сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сєвєродонецького міського суду Луганської області про визнання незаконною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

06.04.2015 ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся з позовом до Сєвєродонецького міського суду Луганської області (далі Відповідач) про визнання незаконною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог послався на звернення Позивача до Відповідача 05.02.2015 з листом отриманим останнім 10.02.2015, в якому ставилось питання про усунення протиріч та недоліків викладених у супровідному листі Відповідача від 28 січня 2015 року.

З посиланням на вимоги статей 19, 20 Закону України "Про звернення громадян", статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" наполягав на невиконанні Відповідачем обов'язку з надання відповіді по суті звернення

Відповідач позов не визнав, надав заяву, в якій просив закрити провадження у справі, оскільки предметом спору є вимоги позивача щодо бездіяльності судді, пов'язаної з розглядом кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчинені кримінальних правопорушень (а.с. 16-17).

Враховуючи неявку сторін та приймаючи до уваги витребовування судом у сторін додаткових доказів, суд вважає за доцільне розглянути клопотання відповідача з урахуванням додаткових доказів.

В судові засідання сторони не з'явились, просили розглянути справу за їх відсутності (а.с. 6-17, 21, 22).

З урахуванням вимог статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), заяв сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, які містять достатньо даних про права та обов'язки сторін.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 КАС України, суд прийшов до наступного.

Згідно вимог частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 статті 6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Предметом спору в даній справі є розгляд Відповідачем запиту Позивача від 05.02.2015, на підтвердження відправлення якого надано копію поштової квитанції (далі запит від 05.02.2015) (а.с. 8, 9).

В позовній заяві як нормативне обґрунтування бездіяльності Відповідача, містяться посилання на вимоги статей 19, 20 закону України "Про звернення громадян", та статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Зазначені нормативні акти є різними за сферою застосування та суб'єктами звернень.

Вимоги ухвали суду про відкриття провадження у справі від 08.04.2015 щодо надання документів, на підтвердження повноважень Позивача як захисника у кримінальному проваджені, та документів, за якими можливо ідентифікувати поштове відправлення від 05.02.2015 та його отримання Відповідачем (опис вкладення, повідомлення про вручення, штрих код відправлення) Позивачем не виконані.

На судовий запит Відповідачем, додатково до заяви про закриття провадження, направлено відповідь, згідно із якою Позивач є захисником обвинуваченого у кримінальному проваджені. При цьому 10.05.2015 на адресу Відповідача від Позивача надійшло 5-ть різноманітних листів - запитів, зареєстрованих відповідно за номерами: № 2018, 2019, 2021, 2022, 2023, залучених до матеріалів судового провадження (далі відповідь № 6153) (а.с. 21).

У відповіді № 6153 також зазначено про направлення на підставі ухвали апеляційного суду зазначеного кримінального провадження № 428/6746/14-к до Сватівського районного суду Луганської області.

Враховуючи статус Позивача та Відповідача, суд приходить до висновку про обізнаність сторін стосовно вимог статей 71, 72 КАС України та наслідки їх невиконання.

Приймаючи до уваги статус учасників, ненадання сторонами на вимогу суду додаткових документів, суд приходить до висновку про необхідність прийняття рішення на підставі наявних доказів, які містять достатньо даних про права та обов'язки сторін.

В запиті від 05 лютого 2015 року Позивачем ставиться під сумнів достовірність та узгодженість інформації, зазначеній в ухвалі Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22.01.2015 про продовження тримання підзахисного під вартою, та листом начальника міліції, за яким ОСОБА_2 не утримувався в ізоляторі тимчасового утримання (а.с. 8, 10). Також у запиті висловлено вимогу про отримання відповіді на звернення на особистому прийомі 12 лютого 2015 року до початку підготовчого судового засідання по справі щодо розгляду обвинувального акту стосовно ОСОБА_2.

З позовної заяви, запиту від 05.02.2015, заяви Відповідача про закриття провадження по справі та відповіді на запит суду вбачається, що Позивач є захисником обвинуваченого у кримінальному проваджені ОСОБА_2, відповідно до зазначених спірних правовідносин необхідно застосовувати норми Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як норми спеціального закону (а.с. 8, 16-17, 21).

Згідно статті 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Статтею 5 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокатура є незалежною від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб.

Відповідно до частини 1 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги у тому числі звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 24 цього Закону адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. Надання адвокату інформації та копій документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження, здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до статті 2 Кримінально-процесуального кодексу України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду….

З системного аналізу норм Кримінально-процесуального кодексу України вбачається, що захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи права оскаржити до суду окремі процесуальні дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження окремих процесуальних актів, дій чи бездіяльності органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури до суду може здійснюватися у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості, не належить до сфери управлінської діяльності і не може бути предметом оскарження в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Оскільки, в поданому адвокатському запиті від 05.02.2015 ставиться питання щодо достовірності інформації, отриманої Позивачем як захисником обвинуваченого в межах кримінального провадження, то зазначені спірні правовідносини повинні вирішуватись в порядку норм Кримінально-процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що даний правовий спір не належить до сфери управлінської діяльності і не може бути предметом оскарження в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Враховуючи приписи частини 2 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, та приймаючи до уваги дані Відповідача про зміну Апеляційним судом Луганської області підсудності кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_2, суд приходить до висновку про необхідність роз'яснення Позивачу права звернення до відповідного суду в порядку визначеному кримінально-процесуальним кодексом.

Додатково встановлені судом обставини свідчать про обґрунтованість клопотання відповідача з мотивів зазначених судом.

На підставі вищевикладеного, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Сєвєродонецького міського суду Луганської області про визнання незаконною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії.

Роз'яснити позивачу право на звернення за захистом своїх прав до місцевого суду в порядку визначеному кримінально-процесуальним кодексом.

Копію даної ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя С.М. Чиркін