Справа № 872/2а-39/15
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 квітня 2015 рокусправа № 872/2а-39/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Публічне акціонерне товариство " Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат" про примусове відчуження земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

Нікопольська районна державна адміністрація Дніпропетровської області звернулась до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку статті 183-1 Кодексу адміністративного судочинства України з адміністративним позовом, в якому просить примусово відчужити у державну власність з мотивів суспільної необхідності земельну ділянку площею 1,33 га, що належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 07 лютого 2003 року та має наступні характеристики: місцезнаходження - на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області; площа - 1,33 га; кадастровий номер - НОМЕР_2; цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського господарства; категорія - землі сільськогосподарського призначення; за ціною 23450,55 грн. під розміщення об'єктів, пов'язаних із видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення (розширення Шевченківського кар'єру ПАТ "Орджонікідзевський ГЗК" з видобутку корисних копалин загальнодержавного значення) та зобов'язати звільнити зазначену земельну ділянку протягом 5 (п'яти) днів з дня набрання постановою суду законного рішення.

В обґрунтування адміністративного позову зазначено, що ПАТ «ОГЗК» постановою Кабінету Міністрів України № 1734 від 23.12.2004 року включено до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки України, є місто утворюючим підприємством, від результатів господарської діяльності якого залежить формування бюджету Чкалівської, Менжинської, Покровської, Шолохівської, Кіровської сільських рад, Нікопольського району Дніпропетровської області та міста Орджонікідзе. На даний час робота ПАТ «ОГЗК» неможлива без розширення меж кар'єрів з видобування корисних копалин за рахунок відведення додаткових земельних ділянок в межах затвердженого гірничого відводу підприємства, в тому числі, земельної ділянки, яка перебуває у власності відповідача. Нікопольською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області дотримана процедура, визначена Законом України «Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності» , що передує викупу земельної ділянки. Проте, відповідач, який надав згоду на викуп земельної ділянки, підписавши заяву, засвідчену нотаріально, фактично відмовляється від передачі земельної ділянки та отримання компенсації її вартості, визначеної експертним шляхом, що і стало підставою для звернення до суду.

Позивач направив до суду клопотання № 126 від 20.04.2015 року про розгляд справи без участі уповноваженого представника.

Відповідач ОСОБА_1, належним чином повідомлена про день, місце і час судового засідання, доказом чого є повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення від 28 березня 2015 року, до суду не прибула. Проте прибув її представник ОСОБА_3, повноваження якого посвідчені довіреністю від 24.06.2011 року. Однак зазначена особа не була допущена до участі в розгулі справи в якості представника, зважаючи на те, що обсяг його представницьких функцій обмежений ОСОБА_1 участю у цивільних та кримінальних справах.

Представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - ПАТ "ОГЗК" підтримали позовні вимоги, наголошуючи на загальнодержавному значенні власного виробництва, яке також відіграє стратегічне значення для економіки України. Крім того, ПАТ "ОГЗК" зазначає, що без викупу земельних ділянок по фронту роботи кар'єрів, в тому числі без викупу земельної ділянки відповідача, подальше розширення кар'єрів та як наслідок робота ПАТ "ОГЗК" є неможливими. Зазначили, що на рахунках підприємства маються кошти, частина яких буде направлена на відшкодування вартості оціненого майна відповідача, просять задовольнити заявлені Нікопольської райдержадміністрацією позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, встановив, що ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 07 лютого 2003 року є власником земельної ділянки площею 1,33 га, яка має наступні характеристики: кадастровий номер - НОМЕР_2; цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського господарства; категорія - землі сільськогосподарського призначення; за ціною 23450,55 грн. під розміщення об'єктів, пов'язаних із видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення (розширення Шевченківського кар'єру ПАТ "Орджонікідзевський ГЗК" з видобутку корисних копалин загальнодержавного значення). ПАТ "ОГЗК" звернулось до Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області з метою врегулювання питання щодо відчуження земельної ділянки відповідача.

Нікопольською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області було прийнято Розпорядження №Р-157/0/321-14 від 23.04.2014 року "Про початок процедури відчуження шляхом викупу земельних ділянок, які перебувають у власності фізичних осіб, для суспільних потреб та затвердження відповідних попередніх заходів" та Розпорядження №Р-675/0/321-14 від 05.09.2014 року "Про відчуження шляхом викупу земельної ділянки громадянина ОСОБА_1 площею 1,33 га для суспільних потреб".(а.с.7,11)

Крім того, Розпорядженням №Р-675/0/321-14 від 05.09.2014 року затверджена викупна ціна земельної ділянки відповідача у розмірі 23450,55 грн., що визначена на підставі звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, витрати зі сплати відповідачу викупної ціни покладено на ПАТ "ОЗК". (а.с.15-35)

Нікопольською районною державною адміністрацією було направлено на адресу відповідача письмове повідомлення № 275 від 05.09.2014 року про прийняття рішення про викуп земельної ділянки відповідача із додаванням плану земельної ділянки, що підлягає викупу, і посвідчену належним чином копію Розпорядження про її викуп, план земельної ділянки. (а.с.13)

Надаючи правову оцінку спірним відносинам з приводу можливості здійснення примусового відчуження земельної ділянки, що належить ОСОБА_1 з мотивів суспільної необхідності, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 183-1 Кодексу адміністративного судочинства України право звернутися з адміністративним позовом про примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності мають органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які відповідно до закону можуть викуповувати ці об'єкти для суспільних потреб.

Правові, організаційні та фінансові засади регулювання суспільних відносин, що виникають у процесі відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності визначені Законом України "Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності" (далі - Закон України № 1559-УІ). Цим Законом передбачена можливість як викупу земельної ділянки для суспільних потреб, так і примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в разі недосягнення згоди з власником земельної ділянки за процедурою відчуження (викупу) ділянки для суспільних потреб.

Так, згідно зі статтею 1 Закону примусове відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності - перехід права власності на земельні ділянки, інші об'єкти нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, до держави чи територіальної громади з мотивів суспільної необхідності за рішенням суду; суспільна необхідність - обумовлена загальнодержавними інтересами або інтересами територіальної громади виключна необхідність, для забезпечення якої допускається примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, у встановленому законом порядку. Положеннями абзацу 2 частини 3 статті 4 Закону визначено, що примусове відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості на підставі та в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною 4 цієї статті викуп земельних ділянок для суспільних потреб, примусове відчуження земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності здійснюються як виняток з дотриманням вимог екологічної безпеки, із забезпеченням подальшого раціонального використання земельних ділянок, у разі якщо об'єкти, визначені у статтях 8 і 9 цього Закону, можна розмістити виключно на земельних ділянках, що відчужуються. Відповідно до статті 5 Закону вартість земельної ділянки, що відчужується або передається у власність замість відчуженої, визначається на підставі її експертної грошової оцінки, проведеної відповідно до закону. Звіти з експертної грошової оцінки земельних ділянок, що відчужуються, підлягають рецензуванню, державній експертизі землевпорядної документації у випадках та в порядку, визначених законом. Суб'єкти оціночної діяльності для проведення такої оцінки визначаються органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування або особою, яка ініціювала відчуження об'єктів нерухомого майна, в порядку, визначеному законом, а вартість надання послуг з рецензування або проведення державної експертизи звітів з експертної грошової оцінки сплачується за рахунок коштів відповідних бюджетів. У разі якщо власник виступає проти відчуження свого нерухомого майна за оцінкою, проведеною суб'єктом оціночної діяльності, визначеним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, він може залучити іншого суб'єкта оціночної діяльності для визначення вартості нерухомого майна чи проведення рецензування звіту з оцінки такого майна. У цьому разі витрати на виконання таких послуг несе власник майна.

Положеннями частини 1 статті 8 Закону визначено, що органи виконавчої влади відповідно до своїх повноважень та в порядку, визначених цим Законом, приймають рішення про викуп земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені (крім об'єктів, викуп яких віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування), для таких суспільних потреб, як розміщення та обслуговування об'єктів, пов'язаних із видобуванням корисних копалин. Згідно зі статтею 15 Закону у разі неотримання згоди власника земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з викупом цих об'єктів для суспільних потреб зазначені об'єкти можуть бути примусово відчужені у державну чи комунальну власність лише як виняток з мотивів суспільної необхідності і виключно під розміщення, зокрема, об'єктів, пов'язаних із видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення. Примусове відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності здійснюється за рішенням суду. Порядок примусового відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності визначений у статті 16 Закону, в якій вказано про те, що орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що прийняв рішення про відчуження земельної ділянки, у разі недосягнення згоди з власником земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, щодо їх викупу для суспільних потреб відповідно до розділу II цього Закону звертається до адміністративного суду із позовом про примусове відчуження зазначених об'єктів. Вимога про примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, підлягає задоволенню, у разі якщо позивач доведе, що будівництво, капітальний ремонт, реконструкція об'єктів, під розміщення яких відчужується відповідне майно, є неможливим без припинення права власності на таке майно попереднього власника. У разі задоволення позовних вимог рішенням суду визначається викупна ціна та порядок її виплати, а також перелік та порядок надання майна замість відчуженого. Рішення суду про примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, разом із документами, що підтверджують попередню та повну сплату колишньому власнику викупної ціни або державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, надане замість відчуженого, є підставою для державної реєстрації права власності держави чи територіальної громади на зазначені об'єкти. Попереднє повне відшкодування вартості земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, у грошовій формі здійснюється шляхом внесення органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що прийняв рішення про відчуження земельної ділянки, коштів на депозит нотаріальної контори в порядку, встановленому законом, за місцем розташування земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, або перерахування коштів на зазначений власником цих об'єктів банківський рахунок.

Таким чином, законодавчою підставою для задоволення адміністративного позову про примусове відчуження з мотивів суспільної необхідності земельної ділянки, що перебуває у приватній власності, є доведення позивачем (органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування) неможливості проведення, у даному випадку, подальшого видобування корисних копалин без припинення права власності на земельну ділянку відповідача.

Досліджені судом належні та допустимі письмові докази свідчать про те, що ПАТ «ОГЗК» здійснює діяльність з видобутку корисних копалин загальнодержавного значення (марганцевої руди) західної частини Нікопольського марганцевого родовища на території Нікопольського марганцевого родовища на території Нікопольського району Дніпропетровської області на підставі Спеціального дозволу на користування надрами №597 від 06.08.1996 року. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 року № 827 марганцева руда, яку видобуває підприємство, входить до переліку корисних копалин загальнодержавного значення. Постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2004 року №1723 ПАТ "ОГЗК" включено до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки України.

Земельна ділянка відповідача знаходиться в межах гірничого відводу, наданого ПАТ "ОГЗК" згідно Акту про надання гірничого відводу, виданого Державною службою гірничого нагляду та промислової безпеки України 26 грудня 2011 року за №1921. Згідно з вказаного акту, у межах гірничого відводу підлягають використанню поклади марганцевих руд. Згідно карти місцевості по фронту робіт кар'єрів з видобування корисних копалин в межах гірничого відводу ПАТ "ОГЗК" знаходяться земельні ділянки приватної власності сільськогосподарського призначення, в тому числі, земельна ділянка відповідача, без викупу яких розширення кар'єрів з видобування корисних копалин та подальша робота підприємства не уявляється можливим.

Отже, діяльність ПАТ "ОГЗК" неможлива без припинення права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розміром 1,33 га.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позивачем доведено суспільну необхідність та мотиви суспільної потреби у примусовому відчуженні земельної ділянки, яка належить на праві приватної власності відповідачу, для проведення ПАТ "ОГЗК" подальшого видобування марганцевої руди, що має стратегічне значення для держави, що є, на думку суду, підставою для задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання встановлення викупної ціни, суд керується положеннями статті 5 Закону України № 1559-VІ, за якими викупна ціна включає вартість земельної ділянки (її частини), житлового будинку, інших будівель, споруд, багаторічних насаджень, що на ній розміщені, з урахуванням збитків, завданих власнику внаслідок викупу земельної ділянки, у тому числі збитків, що будуть завдані власнику у зв'язку з достроковим припиненням його зобов'язань перед третіми особами, зокрема упущена вигода, у повному обсязі. Розмір викупної ціни затверджується рішенням органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, що здійснює викуп земельної ділянки, або встановлюється за рішенням суду. Вартість земельної ділянки, що відчужується або передається у власність замість відчуженої, визначається на підставі її експертної грошової оцінки, проведеної відповідно до закону. Суб'єкти оціночної діяльності для проведення такої оцінки визначаються органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування або особою, яка ініціювала відчуження об'єктів нерухомого майна, в порядку, визначеному законом, а вартість надання послуг з рецензування або проведення державної експертизи звітів з експертної грошової оцінки сплачується за рахунок коштів відповідних бюджетів. У разі, якщо власник виступає проти відчуження свого нерухомого майна за оцінкою, проведеною суб'єктом оціночної діяльності, визначеним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, він може залучити іншого суб'єкта оціночної діяльності для визначення вартості нерухомого майна чи проведення рецензування звіту з оцінки такого майна.

Позивачем до суду надано звіт про експертну оцінку земельної ділянки площею 1,33 га, що належить ОСОБА_1, проведена на замовлення ПАТ "ОГЗК" . Визначена у звіті ціна земельної ділянки - 23450,55 грн. затверджена Нікопольською районною державною адміністрацією.

Заперечень щодо оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності від ОСОБА_1, не надходило. Відомості щодо замовлення відповідачем оцінки належної земельної ділянки - відсутні.

Враховуючи вищезазначене, позивачем доведено, що розширення меж кар'єрів з видобування корисних копалин загальнодержавного значення (марганцевої руди) ПАТ "ОГЗК" є неможливим без припинення права власності відповідача на земельну ділянку.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин та наявності суспільної необхідності примусового відчуження земельної ділянки відповідача та загальнодержавних інтересів територіальної громади, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Попереднє повне відшкодування вартості земельної ділянки у грошовій формі здійснюється шляхом внесення органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що прийняв рішення про відчуження земельної ділянки, коштів на депозит нотаріальної контори в порядку, встановленому законом, за місцем розташування земельної ділянки або перерахування коштів на зазначений власником цих об'єктів банківський рахунок.

За приписами частини 5 статті 181-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд у постанові про задоволення позову зазначає також інформацію про строк, протягом якого власник має звільнити земельну ділянку.

Зважаючи на те, що відповідачем не надані докази фактичного використання земельної ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва, заявлений позивачем п'ятиденний строк звільнення земельної ділянки з дня надбання судовим рішенням законної сили, є обґрунтованим.

Керуючись статтями статями 158-163, 183-1 Кодексу адміністративного судочинства України,суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області - задовольнити.

Примусово відчужити у державну власність з мотивів суспільної необхідності земельну ділянку площею 1,33 га, що належить ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 07 лютого 2003 року та має наступні характеристики: місцезнаходження - на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області; площа - 1,33 га; кадастровий номер - НОМЕР_2; цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; за ціною 23450,55 грн. (двадцять три тисячі чотириста п'ятьдесят гривень 55 коп.) під розміщення об'єктів, пов'язаних із видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення (розширення Шевченківського кар'єру ПАТ "Орджонікідзевський ГЗК" з видобутку корисних копалин загальнодержавного значення).

Зобов'язати ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку площею 1,33 га, яка розташована на території Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області; кадастровий номер - НОМЕР_2, протягом 5 (п'яти) днів з дня набрання постанови суду законної сили.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подання апеляційної скарги до Вищого адміністративного суду України через Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко