Справа № 2а-33378/11
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2015 р. м. Київ К/800/19189/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Щвеця В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Мелітополі Запорізької області про стягнення моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2013 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Відділення виконавчої дирекції Фонду у м. Мелітополі Запорізької області, в якому просив зобов'язати відповідача здійснити перерахунок допомоги у зв'язку з тимчасовою не працездатністю та розміру щомісячних виплат на підставі середньої заробітної плати у галузі з її індексацією та виплатою у встановленому законом порядку та стягнути моральну шкоду у розмірі 200 000, 00 грн.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2011 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2013 року постанову суду першої інстанції залишено без змін.

ОСОБА_4 не погодився з постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2011 року та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2013 року і звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, суд, в межах ст. 220 КАС України, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, на підставі наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлені наступні обставини.

Нещасний випадок що стався 04.03.2004р. з ОСОБА_4 в період роботи за трудовим контрактом в ТОВ «Авіакомпанія Азов-Авіа» оформлено актом про нещасний випадок за встановленою формою Н-1 від 08.06.2004р. із зазначенням вини позивача.

За рішенням Білоцерківської медико - соціальної експертної комісії потерпілому було встановлено 65 % втрати професійної працездатності та 2 група інвалідності, з датою переогляду 01.12.2005р.

Вищевказані документи, та трудовий контракт від 13.02.04 № 87 на підставі якого позивач виконував посадові обов'язки було надано до відділення Фонду для розгляду питання про виплату страхових сум.

Встановленого у трудовому контракті від 13.02.2004р. № 87 який підписано генеральним директором ТОВ «Авіакомпанія «Азов-Авіа» та особисто позивачем зазначено, що оплата праці проводиться 200 грн. в місяць.

Позивач не погоджується з розміром щомісячних виплат та просить при розрахунках застосовувати середню заробітну плату у галузі з її індексацією.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з правомірності дій відповідача, оскільки розрахунок страхових виплат потерпілому у зв'язку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) розрахувався відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1266 від 26 вересня 2001 року та на підставі довідки підприємства ТОВ Авіакомпанія «Азов-Авіа» від 07.10.2005 року № 329/3-1.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд касаційної інстанції повністю погоджується з висновками суду на підставі наступного.

Положеннями частини 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 8 статті 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» страховий випадок - подія, з настанням якої виникає право застрахованої особи або членів її сім'ї на отримання матеріального забезпечення або соціальних послуг за цим Законом.

Положеннями частини 5 статті 18 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділення в районах і містах обласного значення. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Згідно з частиною 1 статті 25 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» усі види страхових виплат і соціальних послуг застрахованим та особам, які перебувають на їх утриманні, а також усі види профілактичних заходів, передбачених статтями 21 та 22цього Закону, провадяться Фондом соціального страхування від нещасних випадків за рахунок коштів цього Фонду.

Відповідно до пункту 10 статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв'язку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1266 від 26 вересня 2001 року, розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) для застрахованих осіб (включаючи осіб, які працюють неповний робочий день (робочий тиждень) та добровільно застрахованих осіб), є останні шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок (для страхування на випадок безробіття - в якому припинено дію трудового договору або особу знято з обліку у державного реєстратора як суб'єкта підприємницької діяльності, припинення адвокатської, нотаріальної, творчої або іншої діяльності, закінчення проходження служби; для страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання осіб, у яких через деякий час погіршився стан здоров'я у зв'язку з раніше отриманим ушкодженням здоров'я внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання - період роботи за останнім основним місцем роботи перед настанням тимчасової непрацездатності).

При цьому пунктом 12 Порядку визначено, що у разі коли на дату встановлення медико-соціальною експертною комісією ступеня втрати застрахованою особою професійної працездатності минуло більше року з дня настання страхового випадку, середня заробітна плата обчислюється виходячи з розміру заробітної плати перед настанням нещасного випадку на виробництві або перед звільненням з роботи (переходом на іншу роботу), з якою пов'язане професійне захворювання, з урахуванням її коригування, що провадиться робочим органом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що для визначення розміру щомісячних грошових виплат відділенням Фонду використовувались данні про розмір середньої заробітної плати позивача надані ТОВ «Авіакомпанія Азов-Авіа». Згідно наданої довідки, середня заробітна плата на підприємстві становила 203грн. 98 коп.

Відділенням Фонду у м. Мелітополі щорічно проводився перерахунок щорічної страхової виплати. Щомісячна страхова виплата призначена позивачу з 04.11.04 складала 132грн. 59 коп., з 01.12.05- 164грн. 15 коп., з 01.12.05 -101грн. 01 коп. з 01.03.06-121грн. 52 коп., з 01.03.07- 143грн. 75 коп.,т01.03.08- 161 грн. 72 коп. з 01.03.09.- 171 грн. 91 коп. з 01.03.10-171 грн. 91 коп., з 01.03.11- ,189грн.45 коп., з 01.03.2012- 229грн.45 коп., з 01.09.2012 року -284грн. 75 коп.

На підставі викладеного, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для розрахунку позивачу страхових виплат з урахуванням тарифних ставок по галузі, оскільки розрахунок відділенням Фонду щомісячної страхової виплати проводився на підставі вказаного Порядку та довідки наданої ТОВ «Авіакомпанія «Азов-Авіа».

Таким чином, суди попередніх інстанцій правильно встановили обставини справи, повно дослідили докази по справі та ухвалили рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків суду першої та апеляційної інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф. Ситников

В.В. Малинін

В.В. Швець