Справа № 816/1167/15-а
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2015-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 травня 2015 рокум. ПолтаваСправа №816/1167/15-а

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Кукоба О.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1) звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області (надалі - відповідач, ГУДСУНС у Полтавській області), третя особа без самостійних вимог на предмет спору - управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області (надалі - третя особа, УПФ України в м. Кременчуці Полтавської області) про визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні перерахунку грошового утримання (заробітної плати) за період роботи з 25.07.1986 по 25.08.1986, зобов'язання провести перерахунок грошового утримання (заробітної плати) ОСОБА_1 за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 25.07.1986 по 25.08.1986 та видати оновлену довідку про грошове утримання (заробітну плату) за період роботи на Чорнобильській АЕС з 25.07.1986 по 25.08.1986 з урахуванням перерахунку: подвійного розміру посадового окладу та окладу за спеціальне звання; використання коефіцієнту кратності 3, 5 замість 2, 4 в окремих зонах небезпеки Чорнобильської АЕС; застосування нарахування денного грошового утримання за 6 замість 8 годин роботи щодобово (у ІІІ зоні небезпеки); розрахунку коштів за перебування в резерві в стані бойової готовності не за 16, а за 18 годин щодоби; нарахування до 60% преміювання за бездоганну службу в зоні Чорнобильської АЕС із її збільшенням вдвічі та врахуванням коефіцієнта кратності 3, 5 при роботі в зонах небезпеки І, ІІІ Чорнобильської АЕС; подвоєння оплати праці за роботу у вихідні дні 27.07.1986, 3, 10, 17, 24 серпня 1986 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що розрахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за роботу (службу) в зоні Чорнобильської АЕС за період з 25.07.1986 по 25.08.1986 не відповідає фактичним обставинам, оскільки відповідачем не враховано положення окремих нормативно-правових актів часів Радянського Союзу, що не скасовані та є чинними.

Відповідач позов не визнав. У письмових запереченнях наполягав на правомірності та обґрунтованості відмови у перерахунку грошового забезпечення позивача. Стверджував, що положення нормативних актів, із зазначенням яких позивач обґрунтував позовні вимоги, поширюють свою дію на працівників, безпосередньо зайнятих на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а не на військовослужбовців органів внутрішніх справ, до числа яких входив позивач під час відрядження до м. Чорнобиль у 1986 році.

Третя особа надала до суду письмові пояснення, в яких просила відмовити в задоволенні позову повністю, посилаючись на відсутність підстав для перерахунку грошового утримання позивача за період з 25.07.1986 по 25.08.1986.

У судове засідання 29.04.2015 з'явились позивач та представник третьої особи.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, що судом задоволено.

Згідно з частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Керуючись приписами частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового процесу у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд завершив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, є інвалідом ІІ групи /а.с. 76,77/.

У 1986 році позивач проходив службу у воєнізованій пожежній частині №15, підпорядкованій загону ВПО-1 м. Кременчука, що входив у структуру відділу пожежної охорони УВС Полтавського облвиконкому, на посаді інструктора пожежної безпеки у званні капітан внутрішньої служби .

У період з 25.07.1986 по 25.08.1986 позивач виконував службові обов'язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС /а.с. 18/.

Протягом січня-березня 2015 року позивач неодноразово звертався до ГУДСУНС у Полтавській області із заявами про проведення перерахунку грошового забезпечення та видачу довідки про грошове утримання за службу в зоні ЧАЕС за період з 25.07.1986 по 25.08.1986 /а.с. 20-22, 110, 112/.

Однак, відповідач повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для проведення відповідного перерахунку та видачі нової довідки /а.с. 23-24, 113-115/.

Наведене стало передумовою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам сторін, суд виходить з наступного.

Умови оплати праці в період виконання позивачем робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначалися постановами та розпорядженнями Ради Міністрів СРСР та УРСР у залежності від категорії працюючих (працівники, особи рядового та начальницького складу, військовозобов'язані, призвані на збори, військові строкової служби) та місця знаходження працівника залежно від встановлених зон в період виконання цих робіт (1-ша, 2-га, 3-тя зони небезпеки, зона іонізуючого випромінювання (30-ти кілометрова зона).

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В силу положень статті 70 зазначеного Закону громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право захищати у відповідних державних, судових органах, зокрема, свої законні інтереси.

Як зазначено у листі Міністерства праці та соціальної політики України від 13.04.2001 №03-3/1652-018-2 "Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища", листом Держкомпраці УРСР від 13.06.1989 №10-769 повідомлено про зняття грифу "секретно" з постанов ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 №524-156, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29.12.1987 №1497-378, розпоряджень від 03.09.1986 №1767-рс і від 11.12.1986 №2488-рс. Повідомлялось також, що розсекречуються прийняті до виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 №168-5, від 10.06.1986 №207-7, розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10.09.1986, від 16.12.1986 №694-рс, від 06.01.1988 №12-рс та листи Держкомпраці УРСР, якими доводились зазначені рішення Ради Міністрів УРСР: №4с від 09.05.1986, №58с від 11.06.1986, №132с від 16.09.1986, №179с від 25.12.1986, №8с від 22.01.1988. Знято гриф секретності з низки інших нормативних актів, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Постанова Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища" від 05.10.1986 №665-195 передбачає встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати.

Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7 (абзац четвертий пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195) провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Разом з цим, відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195 "Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища" (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ (надалі - підприємств), розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 №964 - у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.

Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 №524-156 "Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС" передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100%.

Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195 (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7) дозволено підприємствам залучати працівників на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, у вихідні і святкові дні з оплатою у подвійному розмірі.

Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 №153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій дозволено підвищувати до 60% тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7).

Виходячи з пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС від 07.05.1986 №524-156, пунктів 1, 4 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195, пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок від 10.06.1986 №207-7, оплата за роботу у зонах небезпеки провадиться з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці (посадовий оклад + оклад за спеціальне звання), підвищеної у два рази (накази МВС СРСР від 11.05.1986 №0130 та від 30.06.1986 №0189, вказівка МВС СРСР від 30.05.1986 №35з).

На підставі вказівки МВС СРСР від 21.10.1986 №1/5725 видана вказівка ГУ ДПО від 17.12.1986 №3/7/1587 "Про компенсацію робітникам зведеного закону протипожежної служби за постійне перебування у місті Чорнобилі в резерві у стані бойової готовності", якою визначена тарифна ставка години надходження у стані бойової готовності, як одна третина години робочого часу з виплатою за обліковий період одинарної тарифної ставки, а робітникам із числа начальницького складу окладу за спеціальне звання.

Крім того, постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.10.1986 №153/10-43 встановлено, що працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премії, заохочення й винагороди нараховувати відповідно до діючих положень на збільшені, згідно пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 №524-156 тарифні ставки (відрядні розцінки) і посадові оклади.

Статтею 3 Закону України "Про правонаступництво України" передбачено, що закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України. Порядок та умови оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, визначено переліченими вище нормативно-правовими актами, що є діючими на даний час.

Згідно вимог статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

*Тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов'язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Враховуючи наведене, суд відхиляє як необґрунтовані посилання відповідача на те, що на військовослужбовців органів УВС не поширює дію положення пунктів 1, 4 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195, пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок від 10.06.1986 №207-7.

Окрім того, зважаючи на особливий статус осіб, відряджених до зони Чорнобильської АЕС, безпідставними на переконання суду є доводи відповідача про необхідність застосування при розрахунку грошового забезпечення позивача за період з 25.07.1986 по 25.08.1986 лише вимог Положення про грошове утримання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженого наказом МВС СРСР від 19.03.1984 №090.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 у період з 25.07.1986 по 25.08.1986 виконував службові обов'язки у зоні Чорнобильської АЕС загалом 32 доби, з них: 31 добу - у третій зоні та одну добу - у першій зоні /а.с. 18/.

Як встановлено зі змісту витягу з наказу Управління внутрішніх справ виконкому Полтавської обласної ради народних депутатів від 31.07.1986 №89лс "По особовому складу" на дату відрядження до м. Чорнобиль позивач перебував на посаді інстурктора 15-ї воєнізованої пожежної частини з охорони Автомобільного заводу м. Кременчука у званні капітан внутрішньої служби /а.с. 15/.

Відповідач не заперечує, що воєнізована пожежна частина №15 була підпорядкована загону ВПО-1 м. Кременчука, що входив у структуру відділу пожежної охорони УВС Полтавського облвиконкому.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що розрахунок грошового забезпечення позивача за період з 25.07.1986 по 25.08.1986 має проводитись з урахуванням приписів всіх зазначених вище нормативних актів, якими врегульовано порядок оплати праці робітників та службовців з нарахуванням премії у розмірі 60% тарифної ставки, що повинна бути підвищена на 100%, тобто вдвічі, а також подвійною оплатою за роботу у вихідні дні, з урахуванням кратності зони небезпеки та обчислення за одну годину як 1/3 години робочого часу за період несення служби у стані бойової готовності, понад середньомісячної заробітної плати, у порівняннями із установленими чинним законодавством нормами.

Разом з цим, як встановлено зі змісту довідки УМНС України в Полтавській області від 12.12.2011 вих. №08-04/289 /а.с. 19/, позивачу:

- відповідно до пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 05.06.1986 №665-195, пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7 збережена та нарахована за основним місцем служби середня заробітна плата (грошове забезпечення) в розмірі 232,26 крб. за 32 доби;

- відповідно до пункту 1 постанови ЦК КПРС, президії ВР СРСР, Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 05.06.1986 №665-195, пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7, розпоряджень Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 №964рс та від 23.05.1986 №1031рс, наказу МВС СРСР №0149 від 26.05.1986, із змінами від 30.06.1986 №0189, вказівки МВС СРСР від 30.05.1986 №35 з одинарного посадового окладу та окладу за спеціальне звання (посадовий оклад - 95,00 крб., оклад за спеціальне звання - 130,00 крб.) застосовано кратність 2 по 1 зоні небезпеки, кратність 4 по 3 зоні небезпеки. Таким чином, нарахована кратність 2 по 1 зоні небезпеки - 14,50 крб. та кратність 4 по 3 зоні небезпеки - 899,93 крб.;

- відповідно до вказівки Управління пожежної охорони МВС УРСР від 17.12.1986 №3/7/1587, адресованої у 1986 ОПО УВС м. Полтава нараховано виплату за час перебування у резерві в стані бойової готовності 77,41 крб., з розрахунку одинарного розміру окладу за посадою та окладу за спеціальне звання.

Будь-які інші нарахування УМНС України в Полтавській області не здійснювались.

Постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846).

У відповідності до пункту 7 вказаного Порядку, до заяви про призначення пенсії за віком додається, у тому числі, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, форма якої затверджена постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 №122; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (при призначенні пенсії із використанням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Таким чином, неврахування при розрахунку грошового забезпечення позивача за період перебування останнього у зоні Чорнобильської АЕС вищенаведених вимог безпосередньо впливає на призначення пенсії ОСОБА_1

Посилання відповідача на відсутність в особовій справі позивача довідки із зони ЧАЕС та картки обліку місця і тривалості роботи в зоні ЧАЕС жодним чином не впливають на умови застосування положень перелічених вище нормативно-правових актів.

Так само, не може бути визнана достатньою та належною підставою для відмови у перерахунку грошового забезпечення позивача відсутність у відповідача роз'яснень щодо порядку застосування згаданих нормативно-правових актів.

За вищенаведених обставин, суд відхиляє як необґрунтовані доводи відповідача про відсутність підстав для перерахунку грошового забезпечення позивача за період перебування останнього у зоні ЧАЕС.

За приписами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов'язання відповідача провести перерахунок грошового утримання ОСОБА_1 за період роботи останнього по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 25.07.1986 по 25.08.1986 та видати довідку про грошове утримання з урахуванням перерахунку.

Визначення розміру грошового утримання знаходиться поза компетенцією суду.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні перерахунку грошового утримання (заробітної плати) за період роботи з 25.07.1986 по 25.08.1986, суд не знаходить підстав для їх задоволення, оскільки залучені до матеріалів справи листи ГУДСУНС у Полтавській області не містять чіткої відмови щодо вчинення відповідних дій, а лише стосуються пропозиції подання додаткових доказів. До того ж, звернення позивача від 16.02.2015 стосувалось проведення перерахунку грошового утримання на підставі постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 13.01.2015 у справі №816/4090/14. Однак, зазначене судове рішення не стосується прав та обов'язків безпосередньо позивача, а відтак, не може бути підставою для проведення відповідного перерахунку.

До того ж, не здійснення ГУДСУНС у Полтавській області перерахунку грошового утримання ОСОБА_1 свідчить про допущення відповідачем бездіяльності, однак, позов вимог про визнання неправомірною бездіяльності відповідача не містить.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Підстави для розподілу судових витрат - відсутні.

Керуючись статтями 7-11, 69-71, 86, 94, 138, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов'язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області провести перерахунок грошового утримання ОСОБА_1 за період роботи останнього по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 25 липня 1986 року по 25 серпня 1986 року та видати довідку про грошове утримання з урахуванням перерахунку.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.О. Кукоба