Справа № 826/3751/15
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2015-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 травня 2015 року 08:10 № 826/3751/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до В.о. Голови ДСА України Гізатуліної Л.В.
про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:

02 березня 2015 року ОСОБА_1 (ОСОБА_1.) звернулася в суд з позовом до в.о. Голови Державної судової адміністрації України (ДСА України) Гізатуліної Л.В. про визнання бездіяльності службової особи неправомірною та зобов'язання надати чітку вмотивовану та по суті офіційну відповідь на всі запитання в запиті про отримання інформації від 05 січня 2015 року.

Зазначила, що у грудні минулого року звернулася до ДСА України про надання відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень. У відповідь отримала лист, яким повідомлено про знайдені за фрагментом тексту «ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1 електронних копій судових рішень з відповідними реєстраційними номерами.

Враховуючи, що не всі вказані номера та відповідні рішення значились у реєстрі та взагалі відомості частково були незрозумілі, повторно звернулася до відповідача. Проте, надана суб'єктом владних повноважень відповідь немала ніякого відношення до інформаційного запиту.

Посилаючись на те, що стаття 34 Конституції України від 26 червня 1996 року №254к/96-ВР, статті 3, 4, 10, 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року №2939-VІ вказують на грубі порушення в.о. Голови ДСА України Гізатуліної Л.В. по відношенню до неї, - ОСОБА_1 просила такі дії вважати протиправними, визнати бездіяльність та зобов'язати вчинити конкретні дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2015 року з метою визначення конкретного складу відповідачів та уточнення позовних вимог до кожного з них, надання доказів у підтвердження обставин, якими обґрунтовані вимоги та надання копії заяви із доданими матеріалами, - позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху й запропоновано позивачу у встановлений строк усунути недоліки. Відповідно, 23 березня 2015 року позивачем поштовим зв'язком подано уточнену позовну заяву з необхідними додатками (а.с. 16-20). Відповідачем визначено лише в.о. Голови ДСА України Гізатуліну Л.В.

На підставі цих матеріалів, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 квітня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі, проведено підготовчі дії та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 29 квітня 2015 року представник позивача ОСОБА_3 (довіреність від 30.03.2015) заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та надані до справи докази.

Представник відповідача начальник відділу претензійно-позовної роботи юридичного управління ДСА України Стадник Ольга Ігорівна (довіреність від 28.04.2015 №10-8859/15) про задоволення позову заперечила, надавши відповідне письмове обґрунтування. Усно наголосила, що відповідачем вчинені всі необхідні дії щодо розгляду і надання обґрунтованої і своєчасної відповіді на інформаційний запит позивача.

За згодою сторін у засіданні та виходячи з положень частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року №2747-ІV (КАС України) судом ухвалено продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Так, розглянувши позицію позивача, заперечення представника відповідача, розглянувши й дослідивши долучені до матеріалів справи докази на підтвердження й спростування заявлених вимог в цілому, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

19 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Голови ДСА України Холоднюка З.В. з інформаційним запитом, де з посиланням на статтю 34 Конституції України, статтю 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації» висловила прохання надати офіційну письмову відповідь про те, які судові рішення стосовно неї внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень за період з 17 лютого 2012 року по 10 грудня 2014 року (а.с. 21-22).

Листом від 17 грудня 2014 року №інф/р-328/14/1 в.о. Голови ДСА України Гізатуліна Л.В. позивачу повідомила, що з урахуванням ідентифікації особи від адміністратора Реєстру отримано інформацію про те, що станом на 12 грудня 2014 року за фрагментом тексту «ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1 електронних копій судових рішень з реєстраційними номерами 36101125, 35516843, 38212654, 38424391, 38507983, 39986582, 38339063, 36424408, 38507996, 39619922, 41272049 та 41511596 (а.с. 23).

18 грудня 2014 року ОСОБА_1 знову в порядку статті 34 Конституції України, статті 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації» звернулася до в.о. Голови ДСА України Гізатуліної Л.В. з інформаційним запитом, де висловила прохання по кожному вказаному ними реєстраційному номеру вказати ухвалу, її дату, яким судом та за яким обвинувальним висновком до Реєстру внесено інформацію (ас. 24-25).

У відповідь отримала лист від 26 грудня 2014 року №інф/р-336/14, де відповідачем за реєстраційними номерами електронних копій судових рішень, внесених до Реєстру надано інформацію. Так: 1) №36101125 - ухвала Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 17 грудня 2013 року у справі №202/38372/13-к, кримінальне провадження за №0000780, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 грудня 2012 року, за ознаками частини третьої статті 190 Кримінального кодексу України від 05 квітня 2001 року №2341-ІІІ (КК України); 2) №35516843 - ухвала Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27 листопада 2013 року у справі №202/37331/13-к, кримінальне провадження за №0000780, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 грудня 2012 року, за ознаками частини третьої статті 190 КК України; 3) №38212654 - ухвала Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23 січня 2014 року у справі №202/38964/13-к, кримінальне правопорушення (злочин), передбачене частиною першою статті 286 КК України; 4) №38424391 - ухвала Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 28 квітня 2014 року у справі №201/4926/14-к, провадження №1кп/201/260/2014, кримінальне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 190 КК України; 5) №38507983 - ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2014 року у справі №202/206/14-к, провадження №11-п/774/99/14; 6) №39986582 - ухвала про відкриття апеляційного провадження апеляційним судом Дніпропетровської області від 16 липня 2014 року у справі №201/4926/14-к, провадження №11-кп/774/1093/14; 7) №38339063 - ухвала Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 23 квітня 2014 року у справі №201/4926/14-к, провадження №1кп/201/260/2014, кримінальне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 190 КК України; 8) №36424408 - ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2013 року, провадження №11-сс/774/1369/13; 9) №38507996 - ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2014 року у справі №202/206/14-к, провадження №11-п/774/99/14, кримінальне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 190 КК України; 10) №39619922 - ухвала Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 04 липня 2014 року у справі №201/4926/14-к, провадження №1кп/201/260/2014, обвинувальний акт відносно особи, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 190 КК України; 11) №41272049 - ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2014 року у справі №01/4926/14-к, провадження №11-кп/774/1093/14; 12) №41511596 - ухвала Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 17 листопада 2014 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №201/4926/14-к (пр. №1кп/201/623/2014) (а.с. 26-27).

В подальшому, 05 січня 2015 року позивач, керуючись статтями 1, 3, 4, 7, 12, 14, 16-21, 24, 28 Закону України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року №393/96-ВР, статтями 3, 5, 10, 17 Закону України «Про державну службу», звернулася до відповідача із зверненням, в якому просила повідомити: (1) №36101125 - ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17-12-2013 року по справі №202/38372/13-к, яке саме рішення прийнято за даною ухвалою та до якої особи?; (2) №35516843 - ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27-11-2013 року по справі №202/37331/13-к яке саме рішення прийнято за даною ухвалою, до якої особи і чому змінено номер справи якщо це одне і теж обвинувачення; (3) № 38212654 ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23-01-2014 року по справі № 202/38964/13-к, прошу вказати номер кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань та яке рішення до якої особи, фамілію потерпілої (го) якщо такі наявні?; (4) №38507983-ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 07-04-2014 року по справі №202/206/14-к, провадження №11-п/774/99/14 хто обвинувачений, потерпілий за якою скаргою чи поданням, номер кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за якою статтею та рішення суду за даною ухвалою?; (5) №38424391- ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28-04-2014 року по справі № 201/4926/14-к хто обвинувачений, потерпілий номер кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань та рішення суду за даною ухвалою?; (6) №38339063-ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23-04-2014 року по справі №201/4926/14-к хто обвинувачений, потерпілий номер кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань та рішення суду за даною ухвалою?; (7) №36424408-ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 18-12-2013, який номер справи, хто обвинувачений, потерпілий за якою скаргою чи поданням який номером кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за якою статтею та рішення суду за даною ухвалу? Чому дане рішення № 36424408 не значиться в Єдиному реєстрі судових рішень, а тільки у Вашому кабінеті?; (8) № 38507996-ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від ЗНОВУ 07-04-2014 року по справі №202/206/14-к хто обвинувачений, потерпілий за якою скаргою чи поданням, номер кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, рішення суду за даною ухвалою?; (9) №39619922-ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04-07-2014 року по справі №201/4926/14к за яким номером кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань та рішення суду за даною ухвалу?; (10) №41272049 - ухвала апеляційного суду Дніпропетровської суду від 04-11-2014 року по справі № 01/4926/14-к, за якою скаргою чи поданням за яким номером кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за якою статтею КК України та рішення суду за даною завалу?; (11) №41511596-ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17-11-2014 року за яким номером кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань та рішення суду за даною ухвалу?

На звернення ОСОБА_1, в.о. Голови ДСА України Гізатуліною Л.В. 16 лютого 2015 року за №р-48/15/1 надано відповідь, де повідомлено, що листом від 26 грудня 2014 року №інф/р-336/14 надана інформація стосовно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, внесених до Реєстру за реєстраційними номерами 36101125, 35516843, 38212654, 38424391, 38507983, 39986582, 38339063, 36424408, 38507996, 39619922, 41272049 та 41511596. Дана інформація отримана від адміністратора Реєстру в режимі повного доступу за фрагментом конкретного тексту. Правової оцінки електронних копій судових рішень, включених до Реєстру, ДСА України не надає.

Крім того, зазначено, що відповідно до статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22 грудня 2005 року №3262-IV для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції ДСА України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Згідно частини першої статті 7 цього закону, в текстах судових рішень, що відкриті для загального доступу через оприлюднення на офіційному веб-порталі судової влади або офіційне опублікування, не можуть бути розголошені відомості, що дають можливість ідентифікувати фізичну особу. Такі відомості замінюються літерними або цифровими позначеннями. Статтею 9 цього ж закону визначено, що надання копій судових рішень особі, що не бере (не брала) участі у справі, якщо судове рішення безпосередньо стосується її прав, свобод, інтересів чи обов'язків здійснюється відповідальною службовою особою апарату відповідного суду за наявності письмової заяви з обґрунтуванням.

Таким чином, до повноважень ДСА України не відноситься надання електронних копій судових рішень, включених до Реєстру. Відповідно до статті Закону України «Про доступ до судових рішень» порушення правил ведення Реєстру, а також порушення права на доступ до судових рішень тягнуть за собою відповідальність згідно із законом.

Водночас, зазначено, що наказом Генеральної прокуратури України (ГП України) від 17 серпня 2012 року №69 затверджено Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, держателем якого є ГП України. Загальними положеннями визначено основні засади ведення цього Реєстру, а також надання відомостей з нього.

Отже, для отримання завірених належним чином копій процесуальних документів, ДСА України запропоновано ОСОБА_1 звернутися до керівника апарату відповідного суду (а.с. 31-32).

Отримавши дану відповідь, яка, на думку позивача, немає ніякого відношення до запиту та враховуючи, що на особистому прийомі у наданні більш детальнішого роз'яснення відповіді від 26 грудня 2014 року № інф/р-336/14 в.о. Голови ДСА України Гізатуліною Л.В. відмовлено, - ОСОБА_1 в межах передбаченого частиною другою статті 99 КАС України шестимісячного строку звернулася до суду.

Суд, визначаючись щодо заявлених вимог по суті, виходить з того, що позивачем заявлено у позові про порушення з боку ДСА України її прав, передбачених, зокрема, Законом України «Про доступ до публічної інформації». При цьому, у самому запиті від 05.01.2015 р. до ДСА України позивачка посилається на реалізацію своїх прав, передбачених Законом України «Про звернення громадян».

У той же час, оцінюючи запит позивачки від 05.01.2015 р. до ДСА України, вбачається, що він по суті стосується задоволення інтересу позивачки відносно отримання нею (доступу до) судових рішень, прийнятих (ухвалених, постановлених) судами, тобто по суті, стосується процесуальної діяльності судів, зокрема, в частині реалізації прав певних осіб на отримання копій судових рішень, які, ну думку таких осіб, стосуються їх прав, свобод, інтересів чи обов'язків таких осіб.

Статтею 40 Конституції України гарантовано, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Спеціальний закон, що регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права є Закон України «Про звернення громадян». Так, стаття 5 цього закону передбачає вимоги до звернення, серед яких необхідним є викладення суті порушеного питання, зауваження, пропозиції чи скарги, прохання чи вимоги. У свою чергу, статті 14-16 Закону передбачають порядок розгляду таких звернень органами державної влади і місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян, посадовими особами, які зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду.

Однак, відповідно до ст. 12 Закону України «Про звернення громадян» дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, "Про доступ до судових рішень", Кодексом адміністративного судочинства України".

Відтак, оскільки Закон України «Про звернення громадян», на який позивачка посилається у запиті від 05.01.2015 р. до ДСА України, не регулює питання доступу до судових рішень, відносини щодо чого регулюються Законом України «Про доступ до судових рішень» та відповідними процесуальними законами (щодо порядку отримання копій судових рішень), у суду відсутні підстави для висновку про порушення відповідачем вимог Закону України «Про звернення громадян» при розгляді звернення позивачки від 05.01.15 р.

Окрім того, слід додати, що відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно пункту 6 Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 року №740 копії судових рішень видаються в установленому законодавством порядку з обов'язковим їх внесенням, за винятком випадків, передбачених пунктом 2 цього порядку, до Реєстру.

ДСА України згідно підпункту 10 пункту 4 Положення про ДСА України, затвердженого рішенням Ради суддів України від 22 жовтня 2010 року №12 забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Тобто, згідно 2 абзацу пункту 3 Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, ДСА України є держателем Реєстру, який здійснює контроль за виконанням заходів, пов'язаних із захистом інформації, що міститься у Реєстрі, затверджує порядок зберігання електронних копій судових рішень, виконує інші функції із забезпечення функціонування Реєстру.

Разом з цим, частиною третьою статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» встановлено, що особам, які беруть (брали) участь у справі, забезпечується доступ до судових рішень у їхній справі в порядку, встановленому процесуальним законом.

Згідно з ч. 4 ст. 2 цього ж Закону особи, які не беруть (не брали) участі у справі, мають право ознайомитися з судовим рішенням у повному обсязі, якщо воно безпосередньо стосується їхніх прав, свобод, інтересів чи обов'язків, у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до частин першої статті 9 цього ж закону, особа, яка не бере (не брала) участі у справі, якщо судове рішення безпосередньо стосується її прав, свобод, інтересів чи обов'язків, може звернутися до апарату відповідного суду з письмовою заявою про: 1) надання можливості ознайомитися із судовим рішенням; 2) надання можливості виготовити в приміщенні суду копії судового рішення за допомогою власних технічних засобів; 3) виготовлення копії судового рішення апаратом суду.

Отже, як вбачається із наведених правових норм, для доступу до судових рішень законодавством чітко передбачено ведення ДСА України Єдиного державного реєстру судових рішень та встановлені процесуальним законом чи Законом України «Про доступ до судових рішень» порядки. Кожен із цих механізмів передбачає свою процедуру та містить певні обмеження. Так, ДСА України здійснює захист інформації, що міститься у Реєстрі, затверджує порядок зберігання електронних копій судових рішень, тобто забезпечує виключно функціонування Реєстру. Причому, функціонування із гарантіями щодо нерозголошення інформації, що може бути відкрита для загального доступу, передбаченими пунктом 27 Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень.

Повноваженнями щодо надання більшої інформації, у тому числі і з Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпорядження електронними копіями судових рішень ДСА України не наділена, а відповідні інтереси задовольняються виходячи з положень ст. 9 Закону України «Про доступ до судових рішень».

Слід також додати, що позивачка, як вже зазначалося, звернулась до відповідача, ґрунтуючись на положеннях Закону України «Про звернення громадян», у позові ж позивачка посилається на порушення відповідачем у зв'язку з розглядом її звернення від 05.01.2015 р. вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», який не поширюється на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом, а відтак, враховуючи те, що позивачка по суті звернулася із заявою щодо доступу до судових рішень, що регулюється окремим Законом України «Про доступ до судових рішень», наведене вже само по собі виключає висновок суду про порушення відповідачем норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» у зв'язку з розглядом звернення позивачки від 05.01.2015 р.

При цьому, судом враховуються положення пункту 5 розділу «Висновки», викладені у Довідці Вищого адміністративного суду України від 01.03.2013 р. «Про вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України "Про доступ до публічної інформації", яка (довідка) прийнята до уваги відповідно до постанови Пленуму ВАС України від 30 вересня 2013 року № 11. Зокрема, відповідно до цих висновків суди повинні відмовляти в задоволенні позову, який пред'явлено з вимогою щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників публічної інформації щодо її ненадання, якщо під час судового розгляду буде встановлено, що позивач зажадав у відповідача інформацію відповідно до законів України "Про інформацію", "Про звернення громадян" тощо з підстав, що право позивача на отримання публічної інформації не порушено.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В даному випадку позивачем не доведено, а судом не встановлено порушення прав позивачки з боку відповідача у зв'язку з розглядом звернення позивачки від 05.01.2015 р., у зв'язку з чим суд не вбачає правових підстав для зобов'язання відповідача вчинити заявлені у позові дії, а відтак, відповідно, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись вимогами 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя О.А. Кармазін