Справа № 820/3334/15
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2015-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

05 травня 2015 р. № 820/3334/15

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Самойлової В.В.

за участю секретаря судового засідання - Таранової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Україна Нова" до Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

СТОВ Агрофірма "Україна Нова" звернулось до належного суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 18.03.2015 р., прийняте відносно нього.

Позивач обґрунтовує свої вимоги наступним чином.

Так, він посилається на те, що при проведенні перевірки податковим органом та при оформленні її результатів мало місце не дотримання вимог податкового законодавства, висновки акту перевірки базуються на припущеннях і не підтверджуються об'єктивними даними, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте з порушенням норм діючого законодавства України, що є підставою для його скасування.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Гордєєв С.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача за довіреністю Погодіна І.В. проти позову заперечувала, посилаючись на те, що під час проведення вказаної перевірки та складанню акту перевірки фахівці відповідного податкового органу діяли згідно до вимог чинного податкового законодавства, а прийняте за результатами перевірки рішення є законним, у зв'язку з тим, що у складеному за результатами перевірки акті були зафіксовані порушення вимог податкового законодавства, за що згідно до Податкового кодексу України позивачу було визначене відповідне податкове зобов'язання на підставі оскаржуваного рішення.

Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що фахівцями Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області була проведена позапланова невиїзна документальна перевірка СТОВ Агрофірма "Україна Нова" з питань дотримання вимог податкового законодавства при відображенні в податковому обліку фінансово-господарських операцій з платниками податків ТОВ "Європейський фонд розвитку" за серпень 2014 р., за результатами якої 24.02.2015 р. був складений акт за № 235/20-27-22-12/00707231, де були зафіксовані порушення вимог податкового законодавства, а саме:

- п. 198.1, п.198.2, п. 198.3, п. 198.6, ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту по взаємовідносинам з контрагентом-постачальником: ТОВ "Європейський фонд розвитку" у серпні 2014 р. на суму ПДВ 367091,00 грн., в результаті чого завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду по скороченій декларації за серпень 2014 р. на суму 367091,00 грн.

За наслідками вказаного акту перевірки 18.03.2015 року відповідачем стосовно позивача було прийняте податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ в розмірі 367091,00 грн.

Із зазначеним рішенням суб'єкта владних повноважень суд не погоджується, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, де передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідач не надав належних доказів правомірності оскаржуваного рішення, оскільки, як вбачається з наявних письмових доказів факт вказаних порушень позивачем вимог податкового законодавства не знайшов свого підтвердження при судовому розгляді та спростовуються наступним.

Так, перевіркою встановлено, що у перевіряємому періоді між СТОВ АГРОФІРМА "УКРАЇНА НОВА" - покупець та ТОВ "Європейський фонд розвитку" - постачальник укладено договір поставки № 01/01/11УН від 01.01.2011 р., на підставі якого постачальник поставив товар, гербіцид Скорпіон в.р.к. у кількості 13 380 л та протруйник Контадор Макси к.с. 1 180 л.

Зазначений товар, був переданий підприємству позивача, що підтверджується видатковою накладною № ПЕ- від 06.08.2014 р..

Відповідно до цієї поставки виписана податкова накладна № 91 від 06.08.2014 р., яка позивачем включена до складу податкового кредиту.

Так, розрахунки між позивачем та вказаним контрагентом було здійснено в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 31 від 17.12.2014 р., банківською випискою від 17.12.2014 р. та протоколом № 21/08-04 від 30.09.2014 року про взаємні зарахування, до чого зауважень під час перевірки не було.

Також, при судовому розгляді встановлено, що отримані інсектициди та десиканти від ТОВ "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ФОНД РОЗВИТКУ" використані для обробітку ґрунтів та рослин для виробничих потреб СТОВ АГРОФІРМА "УКРАЇНА НОВА", що підтверджено відповідними актами про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів захисту рослин.

Окрім того, факт транспортування та поставки Контадор Макси к.с. та Скорпіон в.р.к., підтверджуються ТТН № 19 від 06 серпня 2014 року.

Також, з акту перевірки вбачається, що ТОВ "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ФОНД РОЗВИТКУ" - (постачальник позивача) придбав Скорпіон та Контадор Макси у ТОВ "Нертус", який дані препарати придбав у ТОВ "Декомп", який в свою чергу придбав їх у ПП КФ "Укрмельмаш".

Тобто, відповідач зазначає, що при проведенні аналізу ланцюга постачання препаратів Скорпіон в.р.к., та Контадор Макси встановлено, що ТОВ "Нертус ЛТД", якому видано посвідчення про державну реєстрацію препаратів, не здійснював постачання будь-якому контрагенту з дослідженого ланцюга постачання (ТОВ "Нертус", ТОВ "Декомп", ПП КФ "Укрмельмаш"), також не здійснював ввезення даних препаратів на митну територію України протягом терміну придатності препарату (три роки).

Крім того, ДПІ зазначає, що ТОВ "Нертус", ТОВ "Декомп", ПП КФ "Укрмельмаш" не здійснювали ввезення препаратів Скорпіон та Контадор Макси на митну територію України на протязі останніх п'яти років.

Таким чином, підставою для висновку податкового органу стосовно вищевказаних порушень з боку позивача, є відсутність факту реального вчинення ним господарських операцій з його контрагентом, що базується на наступних актах:

1) акт ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова від 27.10.2014 року № 4382/20-30-22-03/33474155 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки приватного підприємства Комерційна фірма "Укрмельмаш", податковий номер 33474155, з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з іншими платниками податків за серпень 2014 року", згідно висновків якого були встановлені встановлено порушення:

- п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від ППКФ "УКРМЕЛЬМАШ" (податковий номер 33474155), в результаті чого завищено податковий кредит по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками, загалом на суму 6594874 грн. у серпні 2014 року;

- ст. 187 Податкового кодексу України, в результаті чого ППКФ "УКРМЕЛЬМАШ" (податковий номер 33474155) безпідставно сформовано суму податкових зобов'язань в частині взаємовідносин з контрагентами-покупцями на суму 6628112 грн.;

3) акт Основ'янської ОДПІ від 17.11.2014 року № 4845/20-38-22-01-04/39109332 "Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ "ДЕКОМП" щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ПП КФ "Укрмельмаш" за період серпень 2014 року, згідно висновків якого були встановлені встановлено порушення, а саме:

- неможливість реального здійснення фінансово-господарських операцій ТОВ "ДЕКОМП" з питань придбання товарно-матеріальних цінностей (робіт, послуг) у ППКФ "УКРМЕЛЬМАШ" на загальну суму 11221918,77 грн., в т.ч.1 ПДВ 1870319,26 за період серпень 2014 року та подальшої реалізації товарів ТОВ "ДЕКОМП" на адресу ТОВ "НЕРТУС" на загальну суму 11348107,00 грн., в т.ч. ПДВ 1908017,90 грн. за період серпень 2014 року.

Дані обставини були покладені відповідачем в обгрунтування порушень вимог податкового законодавства, допущених позивачем при здійсненні господарської діяльності, що на думку суду є безпідставним, з огляду на наступне.

Так, у п. 198.1 ст. 198. Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст. 198 визначено, - датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Також, відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

При судовому розгляді встановлено, що укладений між позивачем та вищевказаним контрагентом правочин є дійсним, виконаним сторонами в повному обсязі, без претензій та зауважень, ні ким не оскарженим та у судовому порядку не визнаний не дійсним.

Виконання умов договору підтверджується наданими до матеріалів справи первинними документами, бухгалтерської та податкової звітності, які виписані відповідно до п. 9.2. ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансової звітності в Україні" і п. 2.4. ст. 2 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку".

Статтею 1 розділу 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" дається поняття первинного документу - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо-безпосередньо після її закінчення.

В даному випадку позивачем такі документи в повному обсязі були надані як до перевірки так і до суду. При цьому відповідна сторона жодних зауважень до них не мала, а тому її твердження стосовно не дотримання позивачем вимог Податкового кодексу України є бездоказовими. А від так, суд не має підстав піддавати сумніву реальність вчинення позивачем господарських операцій в періоді, що перевірявся.

Також, суд вважає безпідставним посилання відповідача на акти перевірок від 27.10.2014 року №4382/20-30-22-03/33474155 ТОВ "ДЕКОМП" та від 17.11.2014 року № 4845/20-38-22-01-04/39109332 приватного підприємства Комерційна фірма "Укрмельмаш", які не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки нормами діючого законодавства України не передбачено можливість посилання ДПІ в ході проведення перевірки одного суб'єкта господарювання на акти перевірок інших суб'єктів господарювання.

Також, суд звертає увагу, що чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладено обов'язку перевірки відповідності законодавству установчих документів постачальників товару та дотримання ними вимог податкового законодавства.

Навіть якщо контрагент позивача не виконав своїх зобов'язань по сплаті податку, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Чинне податкове законодавство не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

А від так, суд не може погодитися, що оскаржуване рішення є законним та обгрунтованим.

Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 статті 9 КАСУ суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 ч. 1 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, в даному випадку відповідна сторона не дотримала вимоги закону про захист охороняємих прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому її оскаржуване рішення, як суб'єкта владних повноважень, є неправомірним, що дає суду підстави для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 94 КАСУ позивачу підлягають поверненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 487,20 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 94, 159, 160, 162 КАСУ, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 18.03.2015 р., прийняте щодо Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Україна Нова".

Стягнути з Державного бюджету України (УДКСУ в Червонозаводському районі міста Харкова, код: 37999628, р/р 4011, МФО 851011) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Україна Нова" (64150, Харківська область, Первомайський район, с. Закутнівська, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 487,20 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 07.05.2015 року.

Суддя Самойлова В.В.