Справа № 392/1398/14-а(2а/392/41/14)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"07" квітня 2015 р. справа № 392/1398/14-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Чередниченко В.Є.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Маловисківської міської ради

на постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 17.12.2014 р. у справі № 392/1398/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Маловисківської міської ради

про визнання протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинення певні дії, -

встановив:

У червні 2014 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив:

- визнати незаконними дії відповідача по розгляду звернення позивача від 21.11.2011р. вх.№524 щодо передачі у власність земельної ділянки;

- скасувати рішення Маловисківської міської ради від 20 травня 2014 року №745 та визнати безпідставною і такою, що не відповідає вимогам діючого законодавства вимога відповідача, щодо приведення у відповідність наявних у позивача документів;

- зобов'язати відповідача передати позивачу у власність земельну ділянку площею 1310 кв.м., згідно технічної документації та поданої заяви від 21.11.2011 року АДРЕСА_1;

- встановити межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріпити межовими знаками встановленого зразку, згідно технічної документації на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1;

- скасувати п.1 протоколу №7 від 10.07.2014 року та п.1 протоколу №8 від 16.07.2014 року засідання постійної комісії Маловисківської міської ради з агропромислового комплексу, земельних відносин, екології та раціонального використання земельних ресурсів як такі, що не відповідають нормативно-правовим актам;

- скасувати акт постійної комісії Маловисківської міської ради з агропромислового комплексу, земельних відносин, екології та раціонального використання земельних ресурсів від 16.07.2014 року як такий, що не відповідають нормативно-правовим актам.

Постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 17.12.2014 р. позов задоволено частково, а саме:

- визнано дії відповідача щодо розгляду заяви позивача від 21.11.2011 року № 524 про передачу безоплатно у приватну власність земельну ділянку - протиправними;

- скасовано рішення сесії Маловисківської міської ради від 20.05.2014 року за № 745 "Про

надання гр. ОСОБА_1 згоди на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність";

- зобов'язано відповідача винести на розгляд сесії питання щодо приватизації земельної ділянки, площею 1310 кв.м. позивачем, що перебуває у її користуванні, з урахуванням технічної документації та свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.04.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за № 680 та прийняти рішення в установленому законом порядку. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Постанова мотивована тим, що рішення від 20.05.2014 року за № 745 прийнято позивачем з порушенням положень ст.123 ЗК України. Зобов'язуючи відповідача винести на розгляд сесії питання щодо приватизації земельної ділянки та прийняти відповідне рішення суд, відповідно до ст.11 КАС України, вийшов за межі позову для повного захисту прав позивача.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зокрема, відповідач, зазначив, що в 1973 році рішенням виконавчого комітету Маловисківської міської ради за №20 від 15.02.1973 року громадянинуОСОБА_3, нині покійному, була виділена земельна ділянка загальною площею 600 кв.м. по АДРЕСА_1 під особисте будівництво. В 1990 року ОСОБА_3 звернувся до міської ради з проханням донаділити до його присадибної земельної ділянки додатково земельну ділянку площею 400 кв.м. 29 серпня 1996 року рішенням виконавчого комітету Маловисківської міської ради за №242 було донаділено ОСОБА_3 додатково, за рахунок земель колишнього колгоспу ДНЗ «Пролісок» 400 кв.м земельної ділянки. Тому, загальний розмір присадибної земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до рішень міської ради складає 1000 кв.м. Комісією відповідача було встановлено, що ширина земельної ділянки з фасадної сторони по АДРЕСА_1, відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи становить 31,20 м., по факту становить 30,60 м. Ширина в кінці присадибної земельної ділянки становить 30,40 м. Довжина - відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи - 42 м., в дійсності 40 м. Площа земельної ділянки згідно матеріалів інвентаризаційної справи становить 1310 кв.м., по факту - 1220 кв.м., а за рішеннями виконавчого комітету 1000 кв.м. Судом першої інстанції не було враховано те, що підтверджуючими документами про розмір земельної ділянки, є документи, що посвідчують права на землю - це рішення владних органів, витяги з реєстрових, погосподарських, земельно-шнурових книг тощо, а не дані БТІ. Дані БТІ, зокрема, технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду, не вважається «технічними матеріалами» та «документами» в розумінні ч.2 ст.118 Земельного кодексу України.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про відмову в задоволенні позову.

Представники сторін по справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.04.2004 року, позивач прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_3, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться на АДРЕСА_1.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1, виданого 15.08.1997 року, площа земельної ділянки, що перебуває у користуванні позивача, складає 1310 кв.м..

У листопаді 2011 році ОСОБА_1 звернулася до Маловисківської міської ради з заявою про передачу їй у власність земельної ділянки, що перебуває у її користуванні, а саме: 1000 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку та 310 кв.м. для ведення особистого селянського господарства.

На виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2013 року, Маловисківська міська рада рішенням тридцятої сесії шостого скликання від 20.05.2014 року № 745 "Про надання гр. ОСОБА_1 згоди на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність", відмовила в наданні згоди на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 1310 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 та рекомендувала користувачу земельної ділянки привести у відповідність до рішень виконавчого комітету технічний паспорт на присадибну земельну ділянку.

Судом першої інстанції в судовому засіданні під час огляду інвентаризаційної справи на домоволодіння по АДРЕСА_1 встановлено, що під час проведення органом БТІ державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, що перебував у власності фізичних осіб ОСОБА_3 та вподальшому ОСОБА_1, було зафіксовано розмір земельної ділянки, яка перебувала в користуванні, станом на серпень 1997 року та квітень 2004 року, площею 1310 кв.м., тобто на момент прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_3, позивач також користувалася земельною ділянкою площею 1310 кв.м.. Даний факт підтверджує довідка від 11.05.2011 року № 436, видана міським головою, в якій голова Маловисківської міської ради зазначив, що комісією проведено обмір земельної ділянки ОСОБА_1 і встановлено межу згідно технічної документації.

Постійною комісією Маловискївської міської ради з агропромислового комплексу, земельних відносин, екології та раціонального використання земельних ресурсів міської ради, на підставі подання виконуючого обов'язки прокурора Маловисківського району від 02.07.2014 року №2-1574 було складено акт від 16.07.2014 року, відповідно до якого площа земельної ділянки, яка фактично знаходиться у користуванні позивача складає 1220 кв.м., а площа земельної ділянки яка була передана рішеннями Маловисківської міської ради у користування попередньому власнику складала 1018 кв.м. Вільна земельна ділянка, за рахунок якої можливо збільшення земельної ділянки позивача до 1310 кв., що помилково зазначена у технічному паспорті, відсутня.

На думку суду першої інстанції, вказаний акт від 16.07.2014 року є неналежним доказом в справі, оскільки з показань свідків наданих в судовому засіданні, які були включені до складу постійної комісії, встановлено, що належним чином виміри земельної ділянки не проводилися, показання одних свідків суперечать показанням інших, крім того, даний акт було складено у відсутність позивача та користувачів суміжних земельних ділянок. Позивача не запрошували, а вказані в акті користувачі суміжних земельних ділянок взагалі не були присутні. Тому, комісією не з'ясовано фактичний розмір земельної ділянки, що використовує позивач, а інших доказів що спростовують твердження позивача, що вона користується земельною ділянкою площею 1310 кв.м. не надано.

Технічний паспорт на житловий будинок по АДРЕСА_1, на думку суду першої інстанції, підтверджує загальну площу земельної ділянки, що перебуває у користуванні позивача, розміром 1310 кв.м.. Відповідач не довів правомірність свого рішення від 20 травня 2014 року №745, тому воно прийнято з порушенням ст.123 ЗК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність рішення відповідача від 20 травня 2014 року №745, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 116 ЗК України, в редакції на час звернення позивача із заявою, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Частиною 2 та 3 даної статті встановлено, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Відповідно до ч.1 ст.118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. (ч. 7 ст. 118 ЗК України)

Отже, частиною 7 статті 118 ЗК України передбачений вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу проекту землеустрою.

Рішенням Маловисківської міської ради від 20.05.2014 року № 745 позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою з тих підстав, що колишньому власнику будинку за адресою АДРЕСА_1, відповідно до рішень виконавчого комітету Маловисківської міської ради від 15.02.1973 року №20 та від 29.08.1996 року №242 були передані у користування земельні ділянки загальною площею 1018 кв.м.. Положеннями ч.7 ст.118 ЗК України зазначені підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою непередбачені.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, рішення Маловисківської міської ради від 20.05.2014 року № 745 прийнято з порушенням положень ч.7 ст.118 ЗК України, що є підставою його скасування, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в цій частині. Проте, посилання суду першої інстанції на положення ст.123 ЗК України є помилковим, оскільки позивач не звертався до відповідача із заявою про передачу земельної ділянки у користування.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що технічна документація на будинок не є підставою для визначення площі земельної ділянки, що знаходиться у користуванні позивача, проте, зазначена обставина також не є підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

На думку колегії суддів, позовні вимоги позивача в частині визнання незаконними дій відповідача по розгляду звернення позивача від 21.11.2011 р. щодо передачі у власність земельної ділянки задоволенню не підлягають, оскільки розгляд вказаних заяв належить до компетенції відповідача, а позивач не навів суду обґрунтування протиправності зазначених дій.

Вимоги про скасування п.1 протоколу №7 від 10.07.2014 року, п.1 протоколу №8 від 16.07.2014 року та акту постійної комісії Маловисківської міської ради з агропромислового комплексу, земельних відносин, екології та раціонального використання земельних ресурсів від 16.07.2014 року задоволенню не підлягають, оскільки це не є рішеннями суб'єкта владних повноважень, які встановлюють права чи покладають певні обов'язки на позивача та є предметом оскарження в порядку адміністративного судочинства.

Вимоги позивача про встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення межовими знаками встановленого зразку є передчасними, оскільки дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивач не отримав та не розпочав процедуру погодження зазначеного проекту в передбаченому ЗК України порядку.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Зважаючи на обставини справи, з метою захисту прав позивача колегія суддів приходить до висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог та задовольнити позов в частині надання дозволу для розробки проекту землеустрою, оскільки саме під час його виготовлення буде вирішено питання щодо розміру вільної земельної ділянки, яка може бути надана позивачу з урахуванням її заяви на передачу 1310 кв.м..

Колегія суддів зазначає, що та обставина, що спадкодавцю було надано у користування земельну ділянку меншої площі, ніж просить передати у приватну власність позивач, не перешкоджає позивачу у здійсненні її права на приватизацію земельної ділянки більшого розміру, якщо це в межах визначеного ст.121 ЗК України розміру, є вільна земельна ділянка та є можливість її надати саме в цьому розмірі з урахуванням вимог ч.7 ст.118 ЗК України.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував обставин, що мають значення для справи; висновки суду не відповідають цим обставинам, що є підставою для скасування постанови суду з ухваленням нового рішення відповідно до ст. 202 КАС України.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 202 Кодексу адміністративного судочинства, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Маловисківської міської ради задовольнити частково.

Постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 17.12.2014 р. у справі № 392/1398/14-а скасувати.

Скасувати рішення тридцятої сесії Маловисківської міської ради шостого скликання від 20.05.2014 року №745.

Зобов'язати Маловисківську міську раду Кіровоградської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку технічної документації - проекту відведення земельної ділянки площею 1310 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

В решті позову - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: В.Є. Чередниченко