Справа № 804/2544/15
Суддя: Чорна Валерія Вікторовна
Дата ухвалення: 2015-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 р. справа № 804/2544/15

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чорна В.В., одноособово розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Східно-Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

встановив:

10 лютого 2015 року Східно-Дніпровська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на виконання своїх владних повноважень звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з єдиного податку на загальну суму 991 грн. 34 коп.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що відповідач має податковий борг з єдиного податку в сумі 991 грн. 34 коп., який утворився внаслідок несплати до бюджету у встановлені строки суми єдиного податку за серпень - грудень 2014 року, що є порушенням вимог Податкового кодексу України. В добровільному порядку суму податкового боргу відповідач не сплачує, що стало підставою для звернення податкового органу до суду з даним адміністративним позовом.

Позивач про відкриття скороченого провадження за адміністративним позовом був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 26.02.2015 р., яке міститься в матеріалах справи (а.с. 13 ).

На адресу відповідача, зазначену у позовній заяві, судом було направлено копію ухвали про відкриття скороченого провадження за цим адміністративним позовом, однак, поштове відправлення 24.04.2015 р. повернулося на адресу суду з відміткою поштового відділення про причини невручення поштового відправлення адресату - «за закінченням терміну зберігання». Заперечень проти позову до суду від відповідача не надійшло (а.с. 14).

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 183-2 КАС України, справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого для надання заперечень або заяви про визнання позову, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку у Східно-Дніпровській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності та є платником податків.

Підпунктами 16.1.3, 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України встановлено обов'язок платників податків подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, а також сплачувати податки та збори у строк та в розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами з питань митної справи.

Статтею 36 Податкового кодексу України визначено поняття податкового обов'язку, зокрема, це обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно п. 291.3 ст. 291 Податкового кодексу України, юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Пунктом 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України передбачено сім груп, на які в залежності від кількості найманих працівників, виду діяльності та обсягу доходу за календарний рік поділяються суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності.

Відповідно до п.п. 298.1.1 п. 298.1 ст. 298 Податкового кодексу України, для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб'єкт господарювання подає до органу державної податкової служби заяву.

За заявою від 28.03.2012 р. фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 з 01.04.2012 р. зареєстровано платником єдиного податку другої групи за основним видом діяльності: інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (а.с. 9-10).

Відповідно до п. 293.1 ст. 293 Податкового кодексу України, ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки), та залежать від групи платників єдиного податку.

Так, для платників єдиного податку другої групи фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб-підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 р. № 719-VII, мінімальна заробітна плата з 1 січня встановлена на рівні 1 218 гривень.

Згідно заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, платником обрано ставку єдиного податку у розмірі 20 відсотків від мінімальної заробітної плати (а.с. 9), що на 2014 рік становить 243 грн. 60 коп. на місяць.

Отже, податкові зобов'язання позивача зі сплати єдиного податку з фізичних осіб у вказаному розмірі є узгодженими.

Згідно п. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України, платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Пунктом 300.1 ст. 300 передбачено, що платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Відповідно до п.п. 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Матеріалами справи підтверджується, що фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 не сплачено узгоджені податкові зобов'язання з єдиного податку за серпень - грудень 2014 року на загальну суму 991 грн. 34 коп., а саме:

- по строку сплати до 20.08.2014 р. в розмірі 16 грн. 94 коп.;

- по строку сплати до 20.09.2014 року в розмірі 243 грн. 60 коп.;

- по строку сплати до 20.10.2014 року в розмірі 243 грн. 60 коп.;

- по строку сплати до 20.11.2014 року в розмірі 243 грн. 60 коп.;

- по строку сплати до 20.12.2014 року в розмірі 243 грн. 60 коп..

Згідно п.п. 95.1-95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

23.09.2013 р., відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, Східно-Дніпровською об'єднаною державною податковою інспекцією винесено податкову вимогу № 25116-04 від 30.10.2014 року на суму 504 грн. 14 коп., яка вручена особисто ОСОБА_1 під підпис (а.с. 8).

Враховуючи, що ст. 59 Податкового кодексу України передбачено вручення боржнику тільки однієї податкової вимоги, не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання, інші податкові вимоги податковим органом не формувались та не надсилались.

Не зважаючи на вжиті заходи, податковий борг відповідачем сплачений не був.

Відповідно до п.п. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

З огляду на сукупність викладених обставин, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160-162, 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов Східно-Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь місцевого бюджету податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 991 грн. 34 копійки (дев'ятсот дев'яносто одна гривня тридцять чотири копійки).

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, а також в разі прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.В. Чорна