Справа № П/811/1680/14
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"14" квітня 2015 р. справа № П/811/1680/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 липня 2014 року у справі № П/811/1680/14

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до управління Укртрансінспекції у Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування рішення, -

встановив:

В червні 2014 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансінспекції у Кіровоградській області №027304 від 14.05.2014 року про застосування фінансових санкцій до ФОП ОСОБА_1 в сумі 1700 грн.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив, посилаючись на те, що на позивача розповсюджується дія Положення "Про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів", затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 07.06.2010 року №340, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 14 вересня 2010 року за №811/18106 та Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 24.06.2010 року №385 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2010 року за №946/18241 , тому до позивача застосовано фінансові санкції правомірно.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апелянт зазначав, що суд при прийнятті рішення не врахував обставини справи, зокрема, що розгляд акту про порушення законодавства про автомобільний транспорт, здійснювався без його участі; при перевірці документів інспектор не перевіряв наявність у водія чи власника транспортного засобу індивідуальної трудової книжки; Інструкція з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті від 24.06.2010 р. №385 не поширюється на суб'єктів господарювання при здійсненні внутрішніх перевезень. Також апелянт зазначав, що відповідно до норм п.2 Постанови КМУ від 22.02.2009 р. №207 "Про затвердження переліку документів, необхідних для здійснення перевезень вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні" особам, які уповноважені здійснювати

контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, забороняється вимагати у водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця документи, не передбачені Переліком, затвердженим цією постановою.

Позивач та відповідач, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець 26.10.2007 р., що підтверджується Випискою з ЄДРЮФОП Серія ААВ №702205 (а.с.8), основним видом діяльності якого є діяльність автомобільного вантажного транспорту (а.с.9).

16.04.2014 року державними інспекторами проведено рейдову перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автотранспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, в ході якої перевірено належний позивачеві транспортний засіб, який здійснював перевезення вантажу, за результатами якої складено Акт перевірки (а.с. 41).

Під час перевірки відповідачем було встановлено порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт позивачем, а саме: надання послуг з перевезення вантажів транспортним засобом без оформлених (відсутні) щоденні листи реєстрації режимів праці та відпочинку водія (тахокарти) у кількості, що передбачена ЄУТР.

14.05.2014 року відповідачем винесено постанову №027304 про застосування адміністративно-господарського штрафу до позивача у сумі 1700 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності і обґрунтованості рішення відповідача, з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 18, 34 Закону України "Про автомобільний транспорт" контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов'язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю. Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством. Також автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

У відповідності до положень статей 47, 49 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що до внутрішніх перевезень вантажів відносяться перевезення вантажів між пунктами відправлення та призначення, розташованими в Україні, та комплекс допоміжних операцій, пов'язаних з цими перевезеннями, а також технологічні перевезення вантажів, що здійснюються в межах одного виробничого об'єкта без виїзду на автомобільні дороги загального користування. Водій транспортного засобу зобов'язаний дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України №340 від 07 червня 2010р., який зареєстрований в Мін'юсті України за №811/18106 14 вересня 2010р., автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 24 червня 2010 року №385, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2010 року за №946/18241, затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (надалі - Інструкція №385), яка визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів та поширюється на суб'єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Згідно з пунктом 1.4 розділу І Інструкції №385 контрольний пристрій (тахограф) - це обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Згідно з пунктами 3.5, 3.6 розділу ІІІ Інструкції №385 перевізники: забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Позивачем до матеріалів справи не надано доказів, якими б спростовувалась наявність порушень зафіксованих в акті перевірки та не надано доказів наявності у позивача документів, які були відсутні при проведенні перевірки транспортного засобу марки DAF FT 95FX 480 номерний знак НОМЕР_1.

Крім того, відповідно до п.1.4 Інструкції №385 перевізники - суб'єкти господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільним транспортом, тобто вимоги даної Інструкції є обов'язковими для позивача.

Аналізуючи обставини справи та законодавство, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність рішення відповідача, оскільки позивачем підтверджено факт відсутності тахокарт взагалі, що свідчить про наявність в діях порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому постанову слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 липня 2014 року у справі № П/811/1680/14 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун