Справа № 754/4437/15-а
Суддя: Таран Н. Г.
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/196/15
Справа №754/4437/15-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

30.04.2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Таран Н.Г.

при секретарі - Чернишовій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, про визнання дій неправомірними та зобов'язання призначити пенсію за віком з застосуванням середньої заробітної плати на одну застраховану особу в цілому в Україні, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, про визнання дій неправомірними та зобов'язання призначити пенсію за віком з застосуванням середньої заробітної плати на одну застраховану особу в цілому в Україні, в якому просить:

- «Визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва щодо переведення позивача, з пенсії за вислугу років, яку він отримував згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

- «Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва признати пенсію позивачу за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з застосуванням середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески , за 2011-2013 роки, на підставі його заяви від 22.09.2014 року та наданих до неї документів».

Позивач позовну заяву обґрунтовує тим, що 12.10.1993 року перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного України м. Києва, отримував пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 22.09.2014 року звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком, згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 23.09.2014 року звернувся до відповідача з заявою, в якій просив надати роз'яснення, щодо розрахунку призначеної пенсії. Відповідач надав відповідь від 08.10.2014 року про те, що при призначенні пенсії було застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях України за 2007 рік в сумі 1197,97 грн., а не показник середньої заробітної плати за 2011-2013 роки, з посиланням на те, що він отримував до часу звернення пенсію, яку було призначено у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». В даному випадку відбувається перехід з пенсії за вислугою років, як військовослужбовця, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військовослужбовців та деяких інших осіб» на пенсію за віком на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне старування». Тобто умови й порядок обчислення цих пенсій визначені різними законодавчими актами.

У ході розгляду справи представник позивача - ОСОБА_3 подала до суду заяву, в якій уточнила зміст позовних вимог та просила суд:

· «Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва щодо застосування показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України в сумі 1197,91 грн. за 2007 рік при призначенні пенсії у 2014 році ОСОБА_1.».

· «Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва провести перерахунок та виплату пенсії позивачу за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три роки, що передують року звернення, тобто за 2011-2013 роки, починаючи з 22.09.2014 року».

Позивач - ОСОБА_1 повідомлений про час та дату розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причину неявки до суду не повідомив.

Представник позивача - ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримала, просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва - Мних-Котляр Н.М. у судовому засіданні проти позову заперечувала, стверджувала, що Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва правомірно здійснило переведення ОСОБА_1 з одного виду пенсії на інший та правильно застосувало положення ст. ст. 40, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при розрахунку її розміру, а тому просила суд відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог вповному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Судом було встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Деснянському район м. Києва та раніше отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

22.09.2014 року позивач звернувся до відповідача Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва з заявою про призначення пенсії за віком, згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

23.09.2014 року позивач звернувся до відповідача Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва з заявою, в якій просив надати роз'яснення, щодо розрахунку призначеної пенсії.

Відповідачем було переведено позивача з пенсії за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і розмір його пенсії складає 3566,59 грн.

Відповідно до Атестату про зняття з обліку позивачу припинено виплата пенсії за вислугою років у зв'язку з переходом на пенсію за іншим законом.

Відповідно до відповіді Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва від 08.10.2014 року, при призначенні пенсії позивачу було застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України за 2007 рік в сумі 1197,91 грн., а не показник середньої заробітної плати за 2011-2013 роки, з посиланням на те, що він отримував до часу звернення пенсію, яку було призначено у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 02.02.2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії адміністративний позов задоволено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2015 року була скасована постанова Деснянського районного суду м. Києва від 02.02.2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певніта прийнята нова постанова, якою позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Обставини щодо перерахунку пенсії позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2011-2013 роки, були предметом дослідження під час розгляду справи Київським апеляційним адміністративним судом, яким за відсутністю правових підстав для цього позовні вимоги позивача залишено без задоволення постановою від 12.03.2015 року, що має преюдиційне значення в даному спорі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність у відповідача правових підстав для перерахунку пенсії із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три роки, що передують року звернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19, 22 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, при цьому права громадян не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав.

Згідно із ч. 2 ст. 152 Конституції України закони та інші нормативно правові акти, які визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскаржень дій чи бездіяльності, рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1/ на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2/ з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3/ обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4/ безсторонньо (неупереджено); 5/ добросовісно; 6/ розсудливо; 7/ з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8/ пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь - якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; 9/ з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10/ своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

З урахуванням вищевикладеного та вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 9, 11, 69-71, 86, 94, 97, 158-163, 167 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва, про визнання дій неправомірними та зобов'язання призначити пенсію за віком з застосуванням середньої заробітної плати на одну застраховану особу в цілому в Україні - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва.

Суддя Н.Г. Таран