Справа № 463/2014/15-а
Суддя: Гирич С. В.
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

у адміністративній справі

30 квітня 2015 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Гирич С. В., вивчивши матеріали адміністративного позову прокурора Личаківського району м. Львова в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 загальноосвітньої школи-інтернат №2, третьої особи: відділу у справах дітей Личаківської районної адміністрації ОСОБА_2 міської ради про визнання бездіяльності не законною, стягнення невиплаченої одноразової грошової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

прокурор Личаківського району м. Львова звернувся із адміністративним позовом в інтересах неповнолітньої дитини до відповідача, третьої особи про визнання незаконною бездіяльності ОСОБА_2 загальноосвітньої школи-інтернат №2 щодо невиплати випускнику школи, неповнолітній дитині позбавленій батьківського піклування ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, покладення обовязки нарахувати та виплатити неповнолітній ОСОБА_1 невиплачену одноразову грошову допомогу у розмірі 5716 грн.

Вивчивши матеріали адміністративного позову, вважаю, що слід відмовити у відкритті провадження у адміністративній справі з таких підстав.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

У відповідності до ч.7 ст.8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» передбачено, що випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку.

Відповідно до ч.1,2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пункт 1 частини 2 статті 17 КАС України визначає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Приписам наведених правових норм кореспондують положення ч.4 ст.21 Кас України, згідно з якими вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для однозначного висновку про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватись шкоди, завданої лише субєктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднані з вимогою про визнання протиправними публічно-правових рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень.

Однак, з матеріалів адміністративного позову вбачається, що прокурор заявив позов до відповідача ОСОБА_2 загальноосвітньої школи-інтернат №2, який в розумінні п.7 ч.1 ст.3 КАС України не являється субєктом владних повноважень, про відшкодування невиплаченої одноразової грошової допомоги неповнолітній особі, на яку вона має право виходячи із положень ч.7 ст.8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» та не поєднує заподіяну шкоду неповнолітній особі із публічно-правовим діянням відповідача, як субєкта владних повноважень.

А отже, з наведеного слідує, що правова природа вказаного спору носить виключно цивільно-правовий характер, а не публічно-правовий. Відтак, в розумінні положень ст.ст.2,17 КАС України вбачається переконливим висновок про те, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на зазначені правовідносини, у звязку із чим слід відмовити у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом.

Керуючись ст.ст. 2,17,109 КАС України, -

УХВАЛИВ:

відмовити у відкритті провадження за адміністративним позовом прокурора Личаківського району м. Львова в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 загальноосвітньої школи-інтернат №2, третьої особи: відділу у справах дітей Личаківської районної адміністрації ОСОБА_2 міської ради про визнання бездіяльності не законною, стягнення невиплаченої одноразової грошової допомоги.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга в строки і порядок передбачені ч.3 ст. 186 КАС України.

Суддя: Гирич С. В.