Справа № 804/20100/14
Суддя: Чорна Валерія Вікторовна
Дата ухвалення: 2015-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 р. справа № 804/20100/14

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чорна В.В., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області до Приватного акціонерного товариства «Дніпрокульттовари» про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження майна, та зобов'язання допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу, -

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2014 року Державна податкова інспекція у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська) на виконання своїх владних повноважень звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить:

- зупинити видаткові операції на рахунках ПрАТ «Дніпрокульттовари»;

- заборонити відчуження ПрАТ «Дніпрокульттовари» майна;

- зобов'язати ПрАТ «Дніпрокульттовари» допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв'язку з наявністю у ПрАТ «Дніпрокульттовари» податкового боргу по орендній платі з юридичних осіб в сумі 146 603,23 грн., та з метою забезпечення виконання податковим керуючим своїх обов'язків, податковим органом запропоновано боржнику самостійно визначити перелік майна (виходячи з його ліквідності) для здійснення опису в податкову заставу, про що надіслано лист за місцезнаходженням підприємства (м. Одеса, вул. Єврейська, буд. 3). Проте, у зв'язку з відсутністю останнього за вказаною адресою, податковим керуючим складено акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу, що, відповідно до пп. 20.1.16 п. 20.1 ст. 20, п. 89.4 ст. 89 Податкового кодексу України, є підставою для звернення до суду (а.с. 1-3 ).

Ухвалою суду від 16.01.2015 р., після усунення позивачем недоліків позовної заяви, за даним адміністративним позовом відкрито провадження у справі, та призначено її до судового розгляду (а.с. 1).

В судове засідання, призначене на 12.02.2015 року, сторони не з'явились.

Від представника позивача за довіреністю Гулої І.В. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності в порядку письмового провадження (а.с. 32-33).

Відповідач, повідомлений про дату, час та місце судового засідання на адресу його державної реєстрації (а.с. 31), про причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень на позовну заяву не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався. При цьому, у відповідності до ч. 11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

За викладених обставин, у відповідності до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто без участі сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ПрАТ «Дніпрокульттовари» з 01.10.1998 року перебуває на податковому обліку в ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська як платник податків (а.с. 26).

03.06.2014 року проведено державну реєстрацію зміни до установчих документів юридичної особи ПрАТ «Дніпрокульттовари», та змінено її місцезнаходження, про що внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 10). Зокрема, юридичною адресою підприємства є: м. Одеса, вул. Єврейська, 3 (а.с. 7).

Матеріалами справи підтверджено, що ПрАТ «Дніпрокульттовари» має податковий борг перед бюджетом по орендній платі за землю з юридичних осіб у розмірі 117 282,49 грн. (а.с. 14). Борг утворився по декларації, самостійно поданій платником податків, за земельну ділянку по вул. Будівельників, 25б в м. Дніпропетровську (Красновгардійський район) (а.с. 11-12).

З метою погашення податкового боргу по орендній платі з юридичних осіб, у відповідності до ст. 59 Податкового кодексу України, на адресу ПрАТ «Дніпрокульттовари» направлялась податкова вимога № 2365-25 від 11.08.2014 р. на суму 29 320, 27 грн. (а.с. 13).

Згідно п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Відповідно до п.89.1 та п.89.2 ст. 89 ПК України, право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу. З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Пунктом 89.3 ст. 89 ПК України передбачено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Заступником начальника ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська на юридичну адресу ПрАТ «Дніпрокульттовари» (вул. Єврейська, 3, м. Одеса) надіслано лист від 12.08.2014 р. з пропозицією до 22.08.2014 року самостійно визначити перелік майна (виходячи з його ліквідності) для здійснення опису у податкову заставу (а.с. 19, 27).

Проте, ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська у вказані строки не отримала жодної відповіді від ПрАТ «Дніпрокульттовари», про що було складено акт №1/01552960 від 08.09.2014 року про відмову платника податків від опису майна у податкову заставу (а.с. 20).

Згідно п. 89.4 ст. 89 ПК України, у разі, якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов'язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна діють до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі. Податковий керуючий не пізніше робочого дня, що настає за днем складення цих актів, зобов'язаний надіслати банкам, іншим фінансовим установам, а також платнику податків рішення про складення актів, яке є підставою для поновлення видаткових операцій та скасування заборони на відчуження майна.

Пунктом 20.1.32 ст. 20 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган має право звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом.

З системного аналізу норм Податкового кодексу України вбачається, що зупинення видаткових операцій платника податку, заборона відчуження таким платником податків майна та зобов'язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу є виключним засобом забезпечення виконання податковим керуючим обов'язків щодо опису майна такого платника у податкову заставу з метою забезпечення погашення податкового боргу в повному обсязі. Проте, право на зупинення видаткових операцій на рахунках у банках обмежено нормою закону (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу).

Суд також враховує роз'яснення, викладені у листі Вищого адміністративного суду України від 29.04.2013 р. № 642/12/13-13 "Про застосування адміністративного арешту коштів", згідно яких, сума коштів, на яку накладається арешт, не повинна перевищувати суму податкового боргу, право на стягнення якої наявне в органу державної податкової служби на момент прийняття судом рішення про застосування адміністративного арешту. Наведене пояснюється похідним характером адміністративного арешту майна (у тому числі коштів) як засобу забезпечення виконання платником податків своїх зобов'язань. Отже, арешт може стосуватися лише того майна (коштів), яке є необхідним для виконання певних зобов'язань платника податків, зокрема, щодо погашення податкового боргу.

При цьому, в усіх випадках суд постановляє рішення про зупинення видаткових операцій платника податків шляхом накладення арешту на кошти платника податків у відповідній сумі. Зазначені варіанти змісту резолютивної частини судового рішення є еквівалентними за своїми правовими наслідками. Ці наслідки полягають у виникненні арешту коштів і зупиненні через цю обставину видаткових операцій. При цьому суди не повинні обмежуватися констатацією в резолютивній частині судового рішення лише факту зупинення видаткових операцій, оскільки такий наслідок на вимогу органу державної податкової служби може виникати тільки в разі накладення арешту на кошти платника податків.

За викладених обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково: зупинити видаткові операції на рахунках відповідача у банках (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу) та в межах суми податкового боргу, підтвердженого матеріалами справи, у розмірі 117 282,49 грн.; заборонити відчуження відповідачем майна в межах суми податкового боргу у розмірі 117 282,49 грн., та зобов'язати відповідача виконати вимоги податкового керуючого, а саме, допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу та подати документи, необхідні для опису активів у податкову заставу.

При цьому, вимоги податкового органу про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків без обмеження по сумі, яка відповідає сумі податкового боргу, а також вимоги про заборону відчуження всього майна платника податків, без урахування тих самих обмежень, є безпідставними.

На підставі викладеного, керуючись ч. 6 ст. 128, ст.ст. 160-162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області - задовольнити частково.

Зупинити видаткові операції Приватного акціонерного товариства «Дніпрокульттовари» () шляхом накладення арешту на кошти на рахунках у банках (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу) в межах суми податкового боргу по орендній платі за землю з юридичних осіб у розмірі 117 282,49 грн. (сто сімнадцять тисяч двісті вісімдесят дві гривні сорок дев'ять копійок).

Заборонити відчуження Приватним акціонерним товариством «Дніпрокульттовари» майна в межах суми податкового боргу орендній платі за землю з юридичних осіб у розмірі 117 282,49 грн. (сто сімнадцять тисяч двісті вісімдесят дві гривні сорок дев'ять копійок).

Зобов'язати Приватне акціонерне товариство «Дніпрокульттовари» допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу та подати документи, необхідні для опису активів у податкову заставу.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, а також в разі прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.В. Чорна