Справа № 817/813/15
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/813/15

30 квітня 2015 року 12год. 45хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М. за участю секретаря судового засідання Демчук І.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1,

представник позивача: ОСОБА_2,

відповідача 1: представник Пасека К.Г.,

відповідача 2: представник Мидловець Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

доРівненської митниці Державної фіскальної служби України, Державної податкової інспекції у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області
про скасування наказу, визнання незаконним висновку та скасування висновку, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу , -
ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Рівненської митниці Державної фіскальної служби України, Державної податкової інспекції у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області, відповідно до якого, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд, визнати незаконним та скасувати висновок Державної податкової інспекції у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області від 04.02.2015 року №2386/17-16/17-03-09 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади" та довідку про результати перевірки передбаченої Законом України "Про очищення влади" щодо ОСОБА_1. Скасувати наказ начальника Рівненської митниці Державної фіскальної служби України №52-к від 27.02.2015 року про звільнення ОСОБА_1 з посади головного державного інспектора сектора чергових. Поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора сектора чергових Рівненської митниці Державної фіскальної служби України. Стягнути з Рівненської митниці Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 27.02.2015 року до моменту фактичного поновлення на роботі в Рівненській митниці Державної фіскальної служби України.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні надали пояснення аналогічні позовній заяві, зокрема пояснили суду, що ОСОБА_1 не мав на меті приховати факт наявності у нього земельної ділянки площею 0,06 га (600 кв.м.), а помилково вніс зазначені дані у іншу графу декларації. Вказали, що у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2010, 2011, 2012 роки ОСОБА_1 зазначався садовий (дачний) будинок у с. Нова Українка, Рівненського району на 6 сотих землі у графі 26 розділу ІІІ, при цьому, не вказуючи окремо земельну ділянку у графі 23 декларації. Крім того, вказали, що наказ начальника Рівненської митниці Державної фіскальної служби України №52-к від 27.02.2015 року про звільнення ОСОБА_1 з посади головного державного інспектора сектора чергових є незаконним та протиправним, та таким, що суперечить Конституції України та нормам трудового законодавства. Просили позов задовольнити повністю.

Відповідач 1 - Рівненська митниця Державної фіскальної служби України позов не визнав, про що подав письмові заперечення. Представник відповідача 1 в судовому засіданні надав пояснення аналогічні поданим запереченням, зокрема пояснив суду, що відповідно до частини 14 статті 5 Закону України "Про очищення влади" у разі отримання негативного висновку про результати перевірки достовірності відомостей, керівник органу зобов'язаний звільнити працівника, щодо якого встановлено недостовірні відомості. Вказав, що під час звільнення ОСОБА_1 Рівненською митницею Державної фіскальної служби України було дотримано встановленого чинним законодавством України порядку, не допущено жодних порушень норм матеріального та процесуального права, а відтак, наказ начальника Рівненської митниці Державної фіскальної служби України №52-к від 27.02.2015 року про звільнення ОСОБА_1 з посади головного державного інспектора сектора чергових є правомірним. Просив в задоволенні позову відмовити.

Відповідач 2 - Державна податкова інспекція у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області позов не визнав, про що подав письмові заперечення. Представник відповідача 2 в судовому засіданні надав пояснення аналогічні поданим запереченням, зокрема пояснив суду, що в процесі здійснення перевірки декларації ОСОБА_1 було встановлено факт не зазначення ним в пункті 23 розділу ІІІ декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, земельної ділянки загальною площею 600 кв.м., розташованої на території Новоукраїнської сільської ради Рівненського району, яка належить йому на праві власності. Вказав, що висновок Державної податкової інспекції у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області від 04.02.2015 року №2386/17-16/17-03-09 про результати перевірки достовірності відомостей є таким, що відповідає чинному законодавству України. Просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх в сукупності, відповідно до вимог чинного законодавства, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 09.12.2002 року працював у відділі митної варти Служби боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил, відділі контролю за переміщенням товарів. В січні 2007 року переведений на посаду інспектора відділу оперативних чергових. 30 січня 2012 року ОСОБА_1 переведений на посаду головного інспектора відділу оперативних чергових. З 12 листопада 2013 року призначений на посаду головного державного інспектора відділу організацій митного контролю Рівненської митниці Міндоходів. 20 лютого 2014 року переведений на посаду головного спеціаліста відділу технічних систем митного контролю Адміністративно - господарського управління. З 03 грудня 2014 року і по день звільнення працював на посаді головного державного інспектора сектора чергових (а.с.8-12).

З матеріалів справи вбачається, що 26.02.2014 року ОСОБА_1 подано декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік та заяву про надання згоди на проведення перевірки передбаченої Законом України "Про очищення влади" (а.с.26-30, 84).

На виконання п.2 ч.5 ст.5 Закону України "Про очищення влади" Державною податковою інспекцією у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області проведено перевірку достовірності відомостей зазначених ОСОБА_1 в декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, за результатами якої складено висновок від 04.02.2015 року №2386/17-16-17-03-09 (а.с.13-14).

Згідно висновку Державної податкової інспекції у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області від 04.02.2015 року №2386/17-16-17-03-09 ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік вказано недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав) набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону України "Про очищення влади".

На підставі висновку Державної податкової інспекції у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області від 04.02.2015 року №2386/17-16-17-03-09 Рівненською митницею ДФС винесено довідку про результати перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади" (а.с.131-133).

Наказом Рівненської Митниці ДФС України від 27.02.2015 року №52-к ОСОБА_1 звільнено з посади головного державного інспектора сектора чергових, із займаної посади 27 лютого 2015 року відповідно до п.7.2 статті 36 Кодексу Законів про працю України, з підстав передбачених Законом України "Про очищення влади" (а.с.15).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд вважає за необхідне врахувати наступні вимоги чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства.

Правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні визначаються Законом України «Про очищення влади».

Відповідно до п.2 ч.5 ст.5 Закону України "Про очищення влади" перевірці підлягає достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Процедура проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", зазначених особами, перелік яких наведено у пунктах 1 - 11 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, за формою, встановленою Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", визначена Порядком проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", затвердженим Наказом Міністерства фінансів України 03 листопада 2014 року №1100 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04 листопада 2014 року за №1385/26162 (далі - Порядок).

Відповідно до п.6 Порядку для перевірки використовуються дані, що зазначені у відповідних розділах декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, зокрема про: джерела отримання доходів; об'єкти оподаткування; суму нарахованих та/або виплачених доходів.

Недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо особою, стосовно якої проводиться перевірка, не вказано або вказано неповну інформацію про таке майно (майнові права) у декларації.

Відповідно до п.9 Порядку у розділі IV декларації перевірці підлягають: достовірність відомостей щодо наявності транспортних засобів, вказаних у декларації, набутих особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, наявній податковій інформації про транспортні засоби такої особи; відповідність вартості транспортних засобів, вказаних у декларації, набутих особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел.

З системного аналізу вказаних норм, суд робить висновок, що органи Державної фіскальної служби України здійснюють перевірку осіб, зазначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону України «Про очищення влади», за двома критеріями: 1) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру. Тобто, чи все майно, набуте особою вказане у декларації; 2) відповідність вартості майна (майнових прав), набутого за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Так, перевіркою достовірності відомостей, зазначених позивачем у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, встановлено, що ОСОБА_1 вказав недостовірні відомості щодо наявного майна, набутого за час перебування на займаних посадах. Зокрема, в пункті 26 розділу ІІІ декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік вказано садовий (дачний) будинок за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею шість соток, в той час, як згідно з інформацією з реєстру прав власності на нерухоме майно (індексний номер 32098828) від 12.01.2015 року повідомлено про наявність у ОСОБА_1 прав власності на садовий будинок з надвірними будівлями (будинок одноповерховий, цегляний з масардою) за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 59,4 кв.м. (а.с.45-47). Даний факт не заперечувався позивачем у судовому засіданні.

Поряд з тим, листом ГУ Держземагенства у Рівненській області від 16.12.2014 року №24600/10/17-16-17-02-08 надано інформацію щодо зареєстрованої земельної ділянки за ОСОБА_1 загальною площею 0,0606 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, дата державної реєстрації державного акту 23.12.2008 року серія НОМЕР_1. Дана обставина підтверджується наявним в матеріалах справи рішення Виконавчого комітету Новоукраїнської сільської ради від 28.12.2007 року №106.

Крім того, як вбачається з письмових пояснень від 31.01.2015 року, наданих ОСОБА_1 Державній податковій інспекції у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області, позивачу було відомо про наявність у його власності земельної ділянки загальною площею 0,06 га. Дана обставина підтверджується також наявними в матеріалах справи замовленнями Рівненського ОБТІ №693 та 694 від 05.12.2007 року (а.с.115-116).

Проте, в пункті 23 декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік позивачем не зазначено даної земельної ділянки (а.с.65-66, 111-117).

З огляду на наведене, в пунктах 23 та 26 розділу ІІІ декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік ОСОБА_1 вказано недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав) набутого (набутих) за час перебування на посадах, а відтак, висновок Державної податкової інспекції у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області від 04.02.2015 року №2386/17-16-17-03-09 є законним та обґрунтованим.

Відтак, адміністративний позов в частині скасування висновку Державної податкової інспекції у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області від 04.02.2015 року №2386/17-16/17-03-09 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади" не підлягає до задоволення.

Окрім того, твердження позивача та представника позивача про те, що ОСОБА_1 було подано уточнюючу декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік не заслуговують на увагу, оскільки Порядком проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", затвердженим Наказом Міністерства фінансів України 03 листопада 2014 року №1100 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04 листопада 2014 року за №1385/26162, не передбачено подання уточнюючих декларацій, у тому числі після завершення перевірки, про що позивача було повідомлено листом Державної податкової інспекції у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області №3818-17-16-17-03-09 від 23.02.2015 року (а.с.38).

Не заслуговують на увагу, також, твердження позивача, про те, що у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2010, 2011, 2012 роки ОСОБА_1 зазначався садовий (дачний) будинок у с. Нова Українка, Рівненського району на 6 сотих землі у графі 26 розділу ІІІ, при цьому, не вказуючи окремо земельну ділянку у графі 23 декларації, оскільки, факт не зазначення у поданих раніше деклараціях земельної ділянки розміром 0,06 га у графі 23 розділу ІІІ декларації, не звільняє позивача від відповідальності за подання недостовірних відомостей у декларації за 2013 рік.

Відповідно до частини 14 статті 5 Закону України "Про очищення влади" керівник органу, передбачений частиною четвертою цієї статті, на підставі висновку про результати перевірки, яким встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 частини п'ятої цієї статті, не пізніше ніж на третій день з дня отримання такого висновку, керуючись положеннями частини третьої або четвертої статті 1 цього Закону, звільняє таку особу із займаної посади або не пізніше ніж на третій день з дня його отримання надсилає такий висновок керівнику органу, до повноважень якого належить звільнення та ініціювання звільнення з посади особи, стосовно якої було здійснено перевірку, для її звільнення з посади у встановленому законом порядку не пізніше ніж на десятий день з дня отримання висновку.

Виходячи з наведеної норми, у разі отримання висновку, яким встановлено недостовірність відомостей зазначених у поданій декларації, зобов'язаний звільнити особу щодо якої встановлено недостовірні відомості.

Згідно з пунктом 7.2 статті 36 Кодексу Законів про Працю України підставами припинення трудового договору є, зокрема, підстави передбачені Законом України "Про очищення влади".

Оскільки, висновком Державної податкової інспекції у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області від 04.02.2015 року №2386/17-16-17-03-09 встановлено зазначення позивачем недостовірних відомостей у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, то начальником Рівненської митниці ДФС на підставі ч.14 ст.5 Закону України "Про очищення влади" правомірно винесено довідку про результати перевірки передбаченої Законом України "Про очищення влади" та наказ від 27.02.2015 року №52-к про звільнення ОСОБА_1 з посади головного державного інспектора сектора чергових.

З огляду на наведене, адміністративний позов в частині скасування довідки про результати перевірки передбаченої Законом України "Про очищення влади" та наказу начальника Рівненської митниці Державної фіскальної служби України №52-к від 27.02.2015 року про звільнення ОСОБА_1 з посади головного державного інспектора сектора чергових задоволенню не підлягає.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні позову в частині скасування наказу №52-к від 27.02.2015 року про звільнення позивача з посади головного державного інспектора сектора чергових, задоволенню також не підлягають позовні вимоги про поновлення ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора сектора чергових Рівненської митниці Державної фіскальної служби України та стягнення з Рівненської митниці Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Рівненська митниця Державної фіскальної служби України та Державна податкова інспекція у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області надали суду достатні та беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються їх заперечення і довели правомірність прийнятих ними рішень.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, а відтак, у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Рівненської митниці Державної фіскальної служби України, Державної податкової інспекції у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області про скасування наказу, визнання незаконним висновку та скасування висновку, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Нор У.М.