Справа № 425/36/15-а
Суддя: Коваленко Д. С.
Дата ухвалення: 2015-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08.05.2015 Провадження №2-а/425/8/15

Справа №425/36/15-а

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі головуючого судді Коваленка Д.С., секретар Томко Л.А., за участю позивача: ОСОБА_1 та представника відповідача: ОСОБА_2,

розглядаючи адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжне Луганської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Кабінет Міністрів України, про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії, а також про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивач надав до суду клопотання від 05 січня 2015 року та 21 січня 2015 року про витребування письмових доказів, які суд, з огляду на мотивувальну частину ухвали Рубіжанського міського суду Луганської області від 09 квітня 2015 року розглянув.

Так, відповідно до мотивувальної частини ухвали Рубіжанського міського суду Луганської області від 09 квітня 2015 року, вирішуючи клопотання позивача про витребування у відповідача письмових доказів правових підстав змін персональних даних заробітку позивача та його дискримінації (а.с.150-152 тому 1), суд виходив з наступного:

«Положеннями частини 2 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд може витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

За визначенням цієї норми, для витребування будь-яких доказів, останні, повинні реально існувати та знаходитись у певної особи чи у певному місці.

Однак, позивач у своєму клопотанні, не зміг довести наявність у відповідача тих доказів, які він просить витребувати у клопотанні (а.с.150-152 тому 1). При цьому судом враховано, що згідно пояснень представника відповідача докази та відомості, які просить витребувати позивач, у відповідача відсутні. А список усіх відповідей відповідача на усі скарги позивача, суд вже зобовязав відповідача надати до початку розгляду справи по суті.

Тому, у задоволенні зазначеного клопотання слід відмовити.»

А вирішуючи клопотання позивача про витребування у відповідача додаткових письмових доказів (а.с.141-143 тому 1), відповідно до мотивувальної частини ухвали Рубіжанського міського суду Луганської області від 09 квітня 2015 року, суд виходив з такого:

«Під час проведення попереднього судового засідання, після розяснення позивачем заявлених ним позовних вимог, які сформульовані вище і вимог, що заявлені ним у клопотанні, судом було зясовано, що частина з них є ідентичними (а.с.141-143). Головуючий, неодноразово, розяснював позивачу, що розгляд позовних вимог судом та їх задоволення можливе тільки за наслідком проведення встановленої Кодексом адміністративного судочинства України процедури, якщо суд дійде висновку при наявність підстав для задоволення таких вимог; а задоволення клопотання, яке містить частину вимог, які фактично є позовними, без проходження зазначеної процедури, буде порушенням процесуального закону України. Через що, головуючий пропонував позивачу визначитись. Однак позивач, наголошував на необхідності розгляду судом і позовних вимог і заявленого ним клопотання, а також вказував на те, що задоволення останнього не заважає суду розглядати ці ж вимоги у встановленому порядку, як позовні.

Але, з огляду на вказані вище мотиви, суд знову вимушений констатувати, що задоволення клопотання позивача, фактично, призведе до задоволення судом частини його позовних вимог, без проведення встановленої процесуальним законом процедури та без реалізації права відповідача на оскарження прийнятого судом рішення, чого суд не може допустити.

При цьому, суд не може погодитись з доводами позивача, що незадоволення його клопотання позбавить його можливості довести перед судом ті обставини, на які він посилається як на підставу для своїх вимог, оскільки ті розрахунки та ті відомості, які він просить витребувати (а фактично зобовязати відповідача їх спочатку зробити, а потім витребувати) не являються єдиними доказами тих обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Тут, суд має на увазі те, що жоден доказ не має для суду наперед встановленої сили і ті обставини, які суд бажає довести перед судом можуть бути доведені й іншими засобами доказування.

Тому, у задоволенні зазначеного клопотання слід відмовити.».

Таким чином, Рубіжанський міський суд Луганської області ухвалою від 09 квітня 2015 року розглянув і вирішив клопотання позивача від 05 січня 2015 року та 21 січня 2015 року про витребування письмових доказів шляхом відмови у їх задоволенні, але з огляду на резолютивну частину цієї ж ухвали, рішення з цього приводу не ухвалив.

І оскільки відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може з власної ініціативи постановити додаткову ухвалу у випадку, якщо щодо одного з клопотань не ухвалено рішення, у справі слід постановити додаткову ухвалу про відмову у задоволенні клопотань позивача від 05 січня 2015 року та 21 січня 2015 року про витребування письмових доказів.

Отже, враховуючи викладене та керуючись статтями 23,71,133,165,168, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Постановити додаткову ухвалу.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотань від 05 січня 2015 року та 21 січня 2015 року про витребування письмових доказів.

Ухвала, в частині відмови у витребуванні письмових доказів, оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. В цій частині, ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення.

Ухвала, в частині постановлення додаткової ухвали, може бути оскаржена протягом пяти днів з дня її проголошення. Ухвала, в цій частині, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя - Д.С. Коваленко