Справа № 806/1216/15
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року м.Житомир справа № 806/1216/15

час прийняття: 09 год. 55 хв. категорія 12.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лавренчук О.В.,

секретар судового засідання Карплюк А. І.,

за участю: позивача,

представників відповідача Бондар О. О., Марченко О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Відділу Держземагентства у Брусилівському районі Житомирської області, за участю третьої особи ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування наказу №1 від 02.01.2013 р. та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправними та скасувати наказ №1 від 02.01.2013 р. Відділу Держземагентства у Брусилівському районі Житомирської області про призначення ОСОБА_4 на посаду Державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства у Брусилівському районі Житомирської області;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення та зобов'язати Головне управління Держземагенства у Житомирські області у місячний строк з моменту вступу постанови у законну силу подати звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позову зазначає, що на момент винесення оскаржуваного наказу і по даний час ОСОБА_4 не відповідає критеріям призначення на посаду Державного кадастрового реєстратора, оскільки не має стажу землевпорядної роботи або юридичної роботи або землевпорядної освіти.

Позивач в судовому засіданні просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача заперечували проти позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення позивача та заперечення представників відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Встановлено, що начальником відділу Держземагентства у Брусилівському районі Житомирської області видано наказ № 1 від 02.01.2013 року, яким покладено обов'язок Державного кадастрового реєстратора, зокрема, на ОСОБА_4, головного спеціаліста сектору державного земельного кадастру відділу Держземагентства у Брусилівському районі Житомирської області (а.с. 53).

Відповідно до п. 10 Положення про відділу Держземагентства у Брусилівському районі Житомирської області, затвердженого Наказом Державного агенства земельних ресурсів України від 05.09.2012, начальник відділу здійснює добір кадрів Відділу, формує кадровий резерв на відповідні посади; призначає на посади та звільняє з посад державних службовців працівників Відділу; підписує накази Відділу.

Отже, оскаржуваний наказ № 1 від 02.01.2013 видано та підписано уповноваженою особою та стосується виключно ОСОБА_4

Позивач в судовому засіданні зазначив, що порушення його прав зафіксовано в листі відділу Держземагентства у Брусилівському районі Житомирської області від 13.01.2015 року № 22-28-0.2-29/2-15, та підтверджується Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.02.2015 у адміністративній справі № К 800/21366/14.

Однак, при дослідженні зазначених документів, судом не вбачається порушення прав позивача, які б випливали безпосередньо з оскаржуваного наказу № 1 від 02.01.2013 року, оскільки зміст даного документу жодним чином не встановлює та не змінює прав позивача.

Окрім того, за змістом статті 6 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Водночас суб'єктивна оцінка порушення права не є абсолютною. В деяких випадках сам законодавець визначає коло осіб, права яких можуть бути порушені внаслідок бездіяльності, вчинення суб'єктом владних повноважень певних дій чи прийняття актів, правомірно обмежуючи право інших осіб на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод або інтересів.

Так, відповідно до частини другої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто оскаржити такий акт інші особи не можуть.

Зі змісту регулювання, яке міститься у Кодексі адміністративного судочинства України, також вбачається, що і право оскаржити індивідуальний акт має особа, якої він стосується.

ОСОБА_3 оскаржив наказ, який є правовим актом індивідуальної дії. Такі правові акти породжують права й обов'язки тільки тих суб'єктів (чи визначеного цим актом певного кола суб'єктів), яким його адресовано.

Право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Таким чином, відсутність у позивача прав чи обов'язків у зв'язку із оскаржуваними наказами не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 24.02.2015 у справі № 21-34а15.

Отже, посилання позивача на порушення його прав є безпідставними, оскільки зазначений наказ не стосуються ОСОБА_3 безпосередньо.

З огляду на викладене, суд вважає, що позов є необґрунтованим, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 158-163, 168, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Відділу Держземагентства у Брусилівському районі Житомирської області, за участю третьої особи ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування наказу №1 від 02.01.2013 р. та зобов'язання вчинити дії,-відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Лавренчук

Повний текст постанови виготовлено: 12 травня 2015 р.