Справа № 0670/11164/11
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2011-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2011 р. м. Житомир

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Панкеєвої В.А. ,

при секретарі - Антощук Є.С.,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Житомирі адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт" до Державної податкової інспекції у м.Житомирі про визнання протиправними та недійсними податкових повідомлень-рішень від 10.10.2011 р. № НОМЕР_1, № НОМЕР_2,-

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Стандарт" звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та недійсними податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 10.10.2011 р., яким підприємству збільшено грошове зобовязання з податку на додану вартість в сумі 16335,00 грн. за основним платежем та 1152,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями та № НОМЕР_2 від 10.10.2011 р., яким позивачу збільшено грошове зобовязання з податку на прибуток в сумі 93551,00 грн. за основним платежем та 17510,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями. В обґрунтування позову зазначає, що Державною податковою інспекцією у м. Житомирі було проведено планову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 30.06.2010 р. по 30.06.2011 р., валютного та іншого законодавства за період з 30.06.2010 р. по 30.06.2011 р., за результатами перевірки складено акт № 4231/23-1/20429478/0110 від 22.09.2011 р., на підставі якого винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Позивач не погоджується з зазначеними рішеннями, вважає їх такими, що прийняті з порушенням норм чинного законодавства та зазначає, що надані послуги товариством з обмеженою відповідальністю "Стандарт" відповідають витратам на перепродажні та рекламні заходи та їх фактичне надання підтверджено актами приймання наданих послуг, які відповідають вимогам законодавства. Вказані витрати є економічно обґрунтованими, тобто спрямовані на підтримку та підвищення попиту на товари. Крім того, надання маркетингових послуг, послуг по передпродажній підготовці товарів, надання рекламних та інших послуг з просування товару не суперечить чинному законодавству України, оскільки не існує нормативно-правового акту який би забороняв або обмежував таку діяльність.

Представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі і просили їх задовольнити.

Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог, з підстав, викладених у письмових запереченнях, які приєднані до матеріалів справи.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю "Стандарт" зареєстроване як субєкт підприємницької діяльності - юридична особа виконавчим комітетом Житомирської міської ради 02.02.1995 р., ідентифікаційний номер 20429478 та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у м.Житомирі.

Відповідно до ст.3 Господарського кодексу України від 16.01.2003 р. 436-IV, із змінами і доповненнями (далі ГК України) під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом. Підприємництво здійснюється на основі вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності; самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону; вільного найму підприємцем працівників; комерційного розрахунку та власного комерційного ризику; вільного розпорядження прибутком, що залишається у підприємця після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених законом; самостійного здійснення підприємцем зовнішньоекономічної діяльності, використання підприємцем належної йому частки валютної виручки на свій розсуд (ч.1 ст.43, ст.44 ГК України).

Крім того, ч.2. ст.67 ГК України передбачено, що підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Пунктом 1.32. ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 р. № 334/94-ВР, із змінами і доповненнями (далі - Закону) передбачено, що господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Під безпосередньою участю слід розуміти зазначену діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи.

Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у м.Житомирі було проведено планову виїзну перевірку товариство з обмеженою відповідальністю "Стандарт" з питань дотримання податкового законодавства за період з 30.06.2010 р. по 30.06.2011 р., валютного та іншого законодавства за період з 30.06.2010 р. по 30.06.2011 р., за результатами якої складено акт № 4231/23-1/20429478/0110 від 22.09.2011 р.

За результатами перевірки податковий орган прийшов до висновку про порушення позивачем, зокрема, п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5, п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємства" від 22.05.1997 р. № 283/97-ВР (із змінами і доповненнями) та п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755 (зі змінами та доповненнями), в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток на загальну суму 93551,00 грн., у т. ч.: 9 місяців 2010 р. - 38220,00 грн.; за 2010 р. - 70037,00 грн.; за 1 квартал 2011 р. - 19089,00 грн.; за 2 квартал 2011 р. - 4425,00 грн. та порушення п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР (зі змінами та доповненнями) та п.198.1, п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість в сумі 16335 грн., у т.ч. по періодах: липень 2010 р. - 1369,00 грн.; вересень 2010 р. - 858,00 грн.; жовтень 2010 р. - 788,00 грн.; грудень 2010 р. - 1572,00 грн.; лютий 2011 р. - 992 грн.; березень 2011 р. - 6908,00 грн.; квітень 2011 р. - 924,00 грн.; травень 2011 р. - 2774,00 грн.; червень 2011 р. - 150,00 грн.

Відповідно до акту перевірки Державною податковою інспекцією винесено податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 10.10.2011 р., яким підприємству збільшено грошове зобовязання з податку на додану вартість в сумі 16335,00 грн. за основним платежем та 1152,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями та № НОМЕР_2 від 10.10.2011 р., яким позивачу збільшено грошове зобовязання з податку на прибуток в сумі 93551,00 грн. за основним платежем та 17510,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Рішенням Державної податкової адміністрації України у Житомирській області від 07.11.2011 р. № 23390/Б-С/25-009 вказані податкові повідомлення-рішення залишені без змін.

Щодо податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 10.10.2011 р., яким підприємству збільшено грошове зобовязання з податку на додану вартість в сумі 16335,00 грн. за основним платежем та 1152,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Перевіркою встановлено, що за період з 01.07.2010 р. по 30.06.2011 р. ТОВ «Стандарт» задекларовано суму податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 6476851 грн. Перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.07.2010 р. по 30.06.2011 р. встановлено його завищення на загальну суму 16335 грн., у т.ч. по періодах: липень 2010 р. - 1369,00 грн.; вересень 2010 р. - 858,00 грн.; жовтень 2010 р. - 788,00 грн.; грудень 2010 р. - 1572,00 грн.; лютий 2011 р. - 992 грн.; березень 2011 р. - 6908,00 грн.; квітень 2011 р. - 924,00 грн.; травень 2011 р. - 2774,00 грн.; червень 2011 р. - 150,00 грн.

Перевіряючими зазначено що в порушення п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» та п.198.1, п.198.3 ст.198 ПК України підприємством до складу податкового кредиту віднесено ПДВ по отриманих послугах по передпродажній підготовці товарів від ТОВ «ЕКО», послуг по просуванню товару в мережі покупця від ЗАТ «Ритейлингова компанія «Євротек» та інформаційно-консультаційні та маркетингові послуги від ДП «Гарантія-Маркет», які вже були реалізовані, всього у сумі 16335 грн.

Встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, що 16.10.2007 р. між ТОВ «ЕКО», як постачальником, та ТОВ «Стандарт», як покупцем, було укладено договір про поставку № 8-ж/3771 К від 16.10.2007 р. до 31.12.2008 р., за яким постачальник зобовязався передати товари у власність покупця, а останній в порядку і строки, встановлені договором, зобовязався прийняти товари та оплатити їх. Ціни на товари, які постачаються постачальником у відповідності до договору, вказані в додатку № 1 або прайс-листі до договору, які є невідємною частиною договору.

За договором № 01/03/10 про надавання послуг від 01.03.2010 р. ТОВ «ЕКО», як виконавець, взяло на себе зобовязання надати ТОВ «Стандарт», як замовнику, маркетингові послуги та послуги по передпродажній підготовці товару, поставленого замовником згідно договору поставки № 3771к від 16.10.2007 р. в торговій мережі виконавця за напрямками, погодженими сторонами в цьому договорі, а замовник зобовязується своєчасно прийняти такі послуги та оплатити їх відповідно до умов договору. Предметом надання послуг є товар торгівельної марки Грінфілд, Жокей, Жардин, ОСОБА_1, Гіта, Канді, Ява, Тесс (надалі товар). Строк надання послуг дорівнює строку дії договору. Надання послуг проводиться виконавцем у відповідності до умов даного договору, додаткових угод та додатків до нього. У разі надання додаткових послуг, не передбачених даним договором, сторони підписують додаткові угоди, в яких вказуються назва, торговий знак товару, порядок, умови, строки, надання послуг, вартість послуг та умови розрахунків та інше. При здачі результатів виконання послуг виконавець та замовник підписують акт виконаних робіт, який є невідємною частиною цього договору. Факт надання послуг засвідчується підписаним уповноваженими представниками сторін актом виконаних робіт. Оплата послуг виконавця здійснюється замовником у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця, вказаний у цьому договорі на підставі виставленого рахунку. До даного договору складений сторонами протокол розбіжностей від 01.03.2010 р., за яким виконавець, на вибір замовника, надає наступні маркетингові послуги та послуги по передпродажній підготовці товару (надалі-послуги): послуги по розміщенню продукції в місцях продажу, послуги по розміщенню продукції на додатковому обладнанні, оперативного поповнення обсягів товарів та стелажах, розміщення інформації про товар, найбільш вигідне порівняно з конкурентами розміщення або позиціювання товарів на торгівельному, касовому та іншому обладнанні або конструкціях. Крім того, до даного договору укладено додаткову угоду від 01.02.2011 р., якою внесено зміни щодо оплати послуг та порядку розрахунків.

Угодами про зарахування зустрічних однорідних вимог від 05.03.2011 р. сторони шляхом проведення заліку зустрічних однорідних вимог зменшили взаємні заборгованості на суму 37163 грн., в т.ч. ПДВ 6193,83 грн.; від 05.04.2011 р. - на суму 5545,82 грн., в т.ч. ПДВ 924,30 грн.; від 05.03.2011 р. - на суму 4282,26 грн., в т.ч. ПДВ 713,71 грн.; від 05.05.2011 р. - на суму 4301,78 грн., в т.ч. ПДВ 716,98 грн.; від 05.06.2011 р. - на суму 897,34 грн., в т.ч. ПДВ 149,56 грн.

Факт надання послуг підтверджується податковими накладними № 458 від 05.03.2011 р. на суму ПДВ 6193,83 грн.; № 512 від 05.04.2011 р. на суму ПДВ 924,3 грн.; № 562 від 05.03.2011 р. на суму ПДВ 713,76 грн.; № 394 від 05.05.2011 р. на суму ПДВ 716,96 грн.; № 323 від 05.06.2011 р. на суму ПДВ 149,56 грн.; актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) ЭК-0003575, ЭК-0005618, ЭК-0003920, ЭК-0007080, ЭК-0009408; рахунками-фактурами ЭК-019462 від 05.03.2011 р., ЭК-021073 від 05.04.2011 р., ЭК-019724 від 05.03.2011 р., ЭК-021867 від 05.05.2011 р., ЭК-023603 від 05.06.2011 р.

Додатковою угодою № 1 від 31.12.2009 р. до договору про надання маркетингових, рекламних та інших послуг № М0108/09 від 02.04.2009 р. сторони ЗАТ «Ритейлингова компанія «Євротек» та ТОВ «Стандарт» дійшли згоди розірвати договір, у звязку з чим припинити надання послуг за договором з 01.01.2010 р.

01.01.2010 р. між ЗАТ «Ритейлингова компанія «Євротек» та ТОВ «Стандарт» був укладений договір № М 0277/10 про надання маркетингових, рекламних та інших послуг, за яким ЗАТ «Ритейлингова компанія «Євротек» (виконавець) взяло на себе зобовязання надавати позивачу послуги з реклами, маркетингового дослідження ринку товарів, що поставляються останнім за договором поставки № Т 0269/09 від 02.04.2009 р. та інші послуги, а позивач зобовязався такі послуги оплатити. Для цілей даного договору під маркетинговим дослідженням розуміється комплекс заходів, що включає збір і аналіз інформації з метою дослідження споживчого ринку Житомирської області та/або України й виявлення факторів попиту споживача на товару (групу товарів) з метою мінімізації ризиків у господарській діяльності замовника, тобто ТОВ «Стандарт». Під рекламними послугами в даному договорі сторони розуміють наступні послуги: розміщення рекламних матеріалів про товари замовника в рекламно-інформаційних друкованих матеріалах; поширення рекламно-інформаційних друкованих матеріалів у торгівельних точках виконавця з метою популяризації й просування товарів замовника; розсилання й поширення рекламно-інформаційних друкованих матеріалів потенційним споживачам товарів замовника; розміщення реклами товарів замовника в торговельному залі (на касах, пакетах, чеках, монетницях і т.п.); здійснення аудіо-, відео реклами, реклами га зовнішніх носіях (лайтбоксах, бордах і т.п.) для просування товарів замовника; розміщення рекламної інформації про товари замовника в засобах масової інформації, радіо й телебаченні, на web-сайті виконавця. До інших послуг за даним договором відносяться: формування повноцінної асортиментної присутності товарів, які поставляються замовником у торговельних точках виконавця, оформлення їхнього первинного експонування; проведення виконавцем, або разом із замовником, промо-акцій товарів замовника й інших послуг згідно додатків до цього договору; організація передпродажної підготовки товару замовника. Перелік рекламних, маркетингових та інших послуг, наданих виконавцем за даним договором, обсяг послуг і терміни їхнього виконання, ціну й загальну вартість послуг сторони погоджують у додатках до даного договору, що є невідємною частиною. Додатками № 1, № 2, № 3 від 01.01.2010 р. визначено перелік, вартість і умови надання, виконавцем маркетингових, рекламних послуг і послуг із просування товару, строки, умови оплати наданих виконавцем послуг до договору про надання маркетингових, рекламних та інших послуг № М 0277/10 від 01.01.2010 р.

Факт надання послуг підтверджується податковими накладними № 61 від 01.02.2011 р. на суму ПДВ 992,13 грн.; № 20624 від 26.10.2010 р. на суму ПДВ 788,48 грн.; № 1122 від 24.05.2011 р. на суму ПДВ 795,74 грн., № 13740 від 26.07.2010 р. на суму ПДВ 694,62 грн.; актами надання послуг № 58059 від 01.02.2011 р., № 48803 від 26.10.2010 р., № 38842 від 26.07.2010 р.; рахунками на оплату № М0277-4 від 19.01.2011 р.; № М0277-3 від 12.10.2010 р.; № М0277-2 від 05.07.2010 р.; платіжними дорученнями № 74 від 01.02.2011 р.; № 1288 від 26.10.2010 р.; № 895 від 26.07.2010 р.

За договором № ВЗ 689 про надання послуг від 01.01.2010 р. в порядку та на умовах визначених цим договором позивач (замовник) доручає ДП «Гарантія-Маркет» (виконавцеві), а виконавець зобовязується надати замовнику за плату інформаційно-консультаційні, організаційні та маркетингові послуги стосовно товарів (далі товар), поставлених замовником згідно з договором № 689 від 01.01.2010 р. (далі договір постачання) в мережу магазинів виконавця «Фуршет» вказаних в Додатку № 1 до цього договору та виконати ряд певних дій по просуванню цього товару на ринок України. До даного договору складено Додаток № 2.

Факт надання послуг підтверджується податковими накладними № БГМ 17458 від 31.07.2010 р. на суму ПДВ 300,33 грн.; № БГМ 17457 від 31.07.2010 р. на суму ПДВ 374,53 грн.; № БГМ 20252 від 31.08.2010 р. на суму ПДВ 246,45 грн.; № БГМ 20253 від 31.08.2010 р. на суму ПДВ 226,13 грн.; № БГМ 20254 від 31.08.2010 р. на суму ПДВ 153,7 грн.; № БГМ 23428 від 30.09.2010 р. на суму ПДВ 231,43 грн.; № НОМЕР_3 від 30.11.2010 р. на суму ПДВ 1121,83 грн., № НОМЕР_4 від 30.10.2010 р. на суму ПДВ 450,5 грн., № НОМЕР_4 від 31.10.2010 р. на суму ПДВ 450,5 грн.; № 4951 від 31.03.2011 р. на суму ПДВ 10,04 грн.; № 4950 від 31.03.2011 р. на суму ПДВ 175,5 грн.; № 2610 від 28.02.2011 р. на суму ПДВ 1605,77 грн.; № 705 від 31.05.2011 р. на суму ПДВ 24,69 грн.; № 706 від 31.05.2011 р. на суму ПДВ 1059,79 грн.; № 1400 від 30.04.2011 р. на суму ПДВ 176,67 грн.; актами здачі-прийому виконаних робіт (наданих послуг) № БГМ17458 від 31.07.2011 р.; № БГМ17457 від 31.07.2011 р.; № БГМ20252 від 31.08.2011 р.; № БГМ20253 від 31.08.2011 р.; № БГМ20254 від 31.08.2011 р.; № БГМ23428 від 30.09.2011 р.; № НОМЕР_5 від 31.03.2011 р.; № НОМЕР_6 від 31.03.2011 р.; № НОМЕР_7 від 28.02.2011 р.; № НОМЕР_8 від 31.05.2011 р., № НОМЕР_9 від 31.05.2011 р., № НОМЕР_10 від 30.04.2011 р.

30.12.2010 р. за договором поставки № Т0852/10 (бакалія і продовольчі товари) позивач, як постачальник, прийняв на себе зобовязання поставляти і передавати у власність покупцеві (ЗАТ «Ритейлингова компанія «Євротек»), а покупець зобовязується приймати і оплачувати товари за ціною та в асортименті, погоджених сторонами в комерційних специфікаціях, що є невідємною частиною даного договору і в кількості, передбаченій замовленнями на товар. Додатковою угодою від 30.12.2010 р. сторони визначили особливі умови поставки товару. Відповідно до умов даного договору сторони склали графік поставки товару, комерційні специфікації на товар № 1, № 2, № 3.

За договором № М 0428/11 про надання маркетингових, рекламних та інших послуг від 01.01.2011 р. ЗАТ «Ритейлингова компанія «Євротек» (виконавець) взяло на себе зобовязання надавати позивачу послуги з реклами, маркетингового дослідження ринку товарів, що поставляються останнім за договором поставки від 01.01.2011 р. та інші послуги, а позивач зобовязався такі послуги оплатити. Предмет договору відповідає предмету договору № М 0277/10 про надання маркетингових, рекламних та інших послуг від 01.01.2010 р. Додатками № 1, № 2, № 3 від 01.01.2011 р. визначено перелік, вартість і умови надання, виконавцем маркетингових, рекламних послуг і послуг із просування товару, строки, умови оплати наданих виконавцем послуг до договору про надання маркетингових, рекламних та інших послуг № М 0428/11 від 01.01.2011 р.

Факт надання послуг підтверджується податковою накладною № 1122 від 24.05.2011 р. на суму ПДВ 795,74 грн.; актом надання послуг № 69661 від 24.05.2011 р., рахунком на оплату № М0428-1 від 16.05.2011 р., платіжним дорученням № 472 від 24.05.2011 р.

Перевіряючими зазначено, що в ході перевірки по вищевказаним послугам підприємством надано лише рахунки-фактури, акти виконаних робіт, в яких не зазначено, які конкретно надавались послуги, податкові накладні та первинні банківські документи, що підтверджують сплату будь-яких інших документів, які підтверджують доцільність, обґрунтованість, необхідність та економічну ефективність послуг по передпродажній підготовці вже проданих товарів для використання у господарській діяльності підприємством не надано. В результаті перевірки посадові особи контролюючого органу дійшли висновку, що по отриманих послугах по передпродажній підготовці, послуг по просуванню товару в мережі покупця та інформаційно-консультаційних та маркетингових послуг вже проданого товару ТОВ «Стандарт» не надано обґрунтованого підтвердження доцільності, економічної ефективності та необхідності їх використання у господарській діяльності протягом періоду, який був охоплений перевіркою та не доведено взагалі факти отримання вищевказаних послуг перед продажем товарів, а не після реалізації.

Такий висновок контролюючого органу є неправильним, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п.7.4.1. п.7.4. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР, із змінами і доповненнями, чинного до 01.01.2011 р. податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 % від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.6.1 ст.6 та ст.81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Якщо у подальшому такі товари (послуги) починають використовуватися в операціях, які не є об'єктом оподаткування згідно зі статтею 3 цього Закону або звільняються від оподаткування згідно зі статтею 5 цього Закону, чи основні фонди переводяться до складу невиробничих фондів, то з метою оподаткування такі товари (послуги), основні фонди вважаються проданими за їх звичайною ціною у податковому періоді, на який припадає початок такого використання або переведення, але не нижче ціни їх придбання (виготовлення, будівництва, спорудження).

Підпунктом 7.4.5. пункту 7.4. статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Відповідно до підпункту 7.5.1. пункту 7.5. ст.7 «Про податок на додану вартість» датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

- або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

- або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п.198.1., 198.2. ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше;

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями згідно з п.187.8 ст.187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.

Датою виникнення права орендаря (лізингоотримувача) на збільшення податкового кредиту для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об'єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою виникнення права замовника на віднесення сум до податкового кредиту з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (п.198.3. ст.198 ПК України).

Згідно п.198.6. ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст.201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст.201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної.

Платники податку, що застосовували касовий метод до набрання чинності цим Кодексом або застосовують касовий метод, мають право на включення до податкового кредиту сум податку на підставі податкових накладних, отриманих протягом 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку.

Для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно з метою подальшого продажу таке право зберігається до моменту продажу такого заставленого майна.

Відповідно до п.201.1. ст.201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: порядковий номер податкової накладної; дата виписування податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; вид цивільно-правового договору; код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Аналізуючи норми податкового законодавства суд приходить до висновку, що нарахування податкового кредиту здійснюється лише на підставі податкової накладної, яка сама по собі є єдиною підставою для нарахування податкового кредиту за умови її відповідності вимогам законодавства.

Податковий кредит позивача по отриманим послугам повністю підтверджено податковими накладними, які відповідають вимогам податкового законодавства та відображають зміст господарських операцій, в результаті яких вони складені, а тому позивачем правомірно віднесено до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість, сплачену за отримані послуги по передпродажній підготовці товарів від ТОВ «Еко», послуг по просуванню товару в мережі покупця від ЗАТ «Ритейлінгова компанія «Євротек» та інформаційно-консультативні та маркетингові послуги від ДП «Гарантія-Маркет» .

Щодо податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 10.10.2011 р., яким позивачу збільшено грошове зобовязання з податку на прибуток в сумі 93551,00 грн. за основним платежем та 17510,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Відповідно 5.1. ст.5 Закону валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Підпунктом 5.2.1. пункту 5.2. статті 5 Закону до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Виплату винагород або інших видів заохочень пов'язаним з таким платником податку фізичним чи юридичним особам у разі, якщо немає документальних доказів, що таку виплату або заохочення було проведено як компенсацію за фактично надану послугу (відпрацьований час). За наявності зазначених документальних доказів віднесенню до складу валових витрат підлягають фактичні суми виплат (заохочень), але не більші ніж суми, розраховані за звичайними цінами.

Не підлягають віднесенню до складу валових витрат суми збитків платника податку, понесених у зв'язку з продажем товарів (робіт, послуг) або їх обміном за цінами, що нижчі за звичайні, пов'язаним з таким платником податку особам.

У разі коли сума виплат (заохочень) або її частина пов'язаним фізичним особам не визнаються валовими витратами, така сума (або її частина) є базою для нарахування внесків на соціальні заходи, передбачені пунктом 5.7 цієї статті.

Не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

У разі втрати, знищення або зіпсуття зазначених документів, платник податку має право письмово заявити про це податковому органу та здійснити заходи, необхідні для поновлення таких документів. Письмова заява має бути надіслана до/або разом з поданням розрахунку податкових зобов'язань звітного періоду. Якщо платник податку не подасть у такий строк письмову заяву та не поновить зазначених документів до закінчення податкового періоду, що настає за звітним, непідтверджені відповідними документами витрати не визнаються валовими витратами і на суму недосплаченого податку нараховується пеня у розмірі облікової ставки Національного банку України, збільшеної в 1,2 раза.

Якщо платник податку поновить зазначені документи у наступних періодах, підтверджені витрати (з урахуванням сплаченої пені) включаються до валових витрат податкового періоду, на який припадає таке поновлення (підпунктом 5.3.9. пункту 5.3 статті 5 Закону).

Підпунктом 5.4.4. пункту 5.4. статті 5 Закону передбачено, що до валових витрат включаються витрати платника податку на проведення передпродажних та рекламних заходів стосовно товарів (робіт, послуг), що продаються (надаються) такими платниками податку. Витрати на організацію прийомів, презентацій і свят, придбання і розповсюдження подарунків, включаючи безоплатну роздачу зразків товарів або безоплатне надання послуг (виконання робіт) з рекламними цілями, але не більше двох відсотків від оподаткованого прибутку платника податку за попередній звітний (податковий) рік.

Підпунктом 14.1.27. пункту 14.1. ст.14 ПК України передбачено, що витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до підпункту 138.10.3. пункту 138.10. ст.138 ПК України до складу інших витрат включаються витрати на збут, які включають витрати, пов'язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг: витрати на пакувальні матеріали для затарювання товарів на складах готової продукції; витрати на ремонт тари; оплата праці та комісійні винагороди продавцям, торговим агентам та працівникам підрозділів, що забезпечують збут; витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг), на передпродажну підготовку товарів; витрати на відрядження працівників, зайнятих збутом; витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів, пов'язаних зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг (оперативна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона); витрати на транспортування, перевалку і страхування товарів, транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів) відповідно до умов договору (базису) поставки; витрати на гарантійний ремонт і гарантійне обслуговування; витрати на транспортування готової продукції (товарів) між складами підрозділів підприємства; інші витрати, пов'язані зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Згідно п.139.1.9. п.139.1. ст.139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

У разі втрати, знищення або зіпсуття зазначених документів платник податку має право письмово заявити про це органу державної податкової служби та здійснити заходи, необхідні для поновлення таких документів. Письмова заява має бути надіслана до/або разом із поданням розрахунку податкових зобов'язань за звітний податковий період. Платник податків зобов'язаний відновити втрачені, знищені або зіпсовані документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження такої заяви до органу державної податкової служби, митного органу.

Якщо платник податку поновить зазначені документи в наступних податкових періодах, підтверджені витрати включаються до витрат за податковий період, на який припадає таке поновлення.

Відповідно до п.19 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 р. N 318, із змінами і доповненнями витрати на збут включають такі витрати, пов'язані з реалізацією (збутом) продукції (товарів, робіт, послуг): витрати пакувальних матеріалів для затарювання готової продукції на складах готової продукції; витрати на ремонт тари; оплата праці та комісійні винагороди продавцям, торговим агентам та працівникам підрозділів, що забезпечують збут; витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг); витрати на передпродажну підготовку товарів; витрати на відрядження працівників, зайнятих збутом; витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів, пов'язаних зі збутом продукції, товарів, робіт, послуг (операційна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона); витрати на транспортування, перевалку і страхування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів) відповідно до умов договору (базису) поставки; витрати на гарантійний ремонт і гарантійне обслуговування; витрати на страхування призначеної для подальшої реалізації готової продукції (товарів), що зберігається на складі підприємства; витрати на транспортування готової продукції (товарів) між складами підрозділів (філій, представництв) підприємства; інші витрати, пов'язані зі збутом продукції, товарів, робіт, послуг.

До складу витрат на збут у торговельних організаціях включаються витрати обігу, за винятком витрат, наведених у пунктах 18, 20 і 27 цього Положення (стандарту).

Наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 22.05.2002 р. N 145 (у редакції наказу Міністерства економіки України 02.03.2010 р. N 226) затверджено Методичні рекомендації з формування складу витрат та порядку їх планування в торговельній діяльності, якими визначено номенклатуру статей витрат звичайної та надзвичайної діяльності підприємств торгівлі, зокрема ст.3.8 «Витрати на проведення маркетингових заходів». До ст.3.8 відносять витрати на проведення маркетингових досліджень ринку, конкурентних переваг, перспектив розвитку товарного асортименту; на оформлення вітрин, виставок - продажу, кімнат, де знаходяться зразки товарів (продукції), відрядження працівників підприємства на виставку - продаж і вартість зразків товарів (продукції), які передані безпосередньо покупцям або посередницьким організаціям відповідно до контрактів і угод безоплатно і які не підлягають поверненню; на розроблення і видання рекламних виробів (ілюстрованих прейскурантів, каталогів, брошур, альбомів, проспектів, плакатів, афіш, рекламних листів, листівок тощо); на розроблення і виготовлення ескізів етикеток, зразків фірмових пакетів та упаковки; на рекламу в засобах масової інформації (оголошення в пресі, теле- і радіопередачах); на придбання, виготовлення, копіювання, дублювання рекламних кіно-, відео- і діафільмів; на оформлення світлової, щитової, комп'ютерної, транспортної та іншої зовнішньої реклами; на утримання автовідповідачів для покупців; на проведення інших маркетингових заходів, пов'язаних зі збутом товарів.

Перевіряючими в ході перевірки зазначено про заниження податку на прибуток на загальну суму 93551,00 грн., у т. ч.: 9 місяців 2010 р. - 38220,00 грн.; за 2010 р. - 70037,00 грн.; за 1 квартал 2011 р. - 19089,00 грн.; за 2 квартал 2011 р. - 4425,00 грн.

Судом встановлено, що у 2010 р. позивачем укладено договори про надання інформаційних послуг з фізичними особами-підприємцями ОСОБА_2 (№ 2-н від 01.01.2010 р., № 2-4 від 01.01.2011 р.), ОСОБА_3 (№ 1-м від 01.01.2010 р.), ОСОБА_4 (№ 3-м від 01.01.2010 р.), ОСОБА_5 (№ 9-м від 01.01.2010 р.), ОСОБА_6 (№ 8-м від 01.01.2010 р.), ОСОБА_7 (№ 4-м від 01.01.2010 р.), ОСОБА_8 (№ 5-м від 01.01.2010 р., № 1/м від 01.01.2011 р.), ОСОБА_9 (№ 6-м від 01.01.2010 р.) .

Згідно предмету вказаних договорів виконавці зобовязалися надати інформаційно-дослідницькі послуги та послуги з мерчандайзингу. Територією надання послуг були різні райони Житомирської області Коростенський Овруцький, Лугинський згідно маршрутного листа, який є невідємною частиною договорів. Предметом надання послуг є продукція торгових марок ТМ «Грінфілд», ТМ «Жокей», ТМ «Jardin», ТМ «Гіта», ТМ «Канді», ТМ «Нурі», ТМ «Ява», ТМ «TESS», ТМ «Приправка», ТМ «КАМА», ТМ «Помідора», ТМ «Chibo», ТМ «Холідей», ТМ «Квітень», ТМ «Київська макаронна фабрика», ТМ «La Festa», ТМ «Реґіна», ТМ «Диканька», ТМ «Майола», що поставляється позивачем по всій території Житомирської області.

Напрямками надання послуг є: збір, ведення та підготовка статистичної звітності по реалізації замовником товарів, а також своєчасне оформлення документів стосовно недоїмки, псування матеріальних цінностей і передача відповідної інформації до бухгалтерії та до відділу збуту Замовника; надання інформації щодо запланованого продажу товару та про фактичні обсяги продажу товару; контроль за роботою торгових агентів, контроль за розповсюдженням товару, цінами на товар та дотримання правил та порядку розміщення товару у контрагентів; можливість, доцільність та ефективність проведення рекламних компаній по відношенню до товару; розширення групи клієнтів, що споживають товар, забезпечення нових замовлень на поставку товарів, щоденний прийом та формування замовлень на поставку товарів та контроль за їх виконанням; розробка найефективнішого плану відвідування клієнтів торговими агентами, пошук та вивчення потенційних споживачів товару.

Основним завданням надання вказаних послуг щодо продажу товару, що поставляється замовником, є збільшення замовником обємів продажу товару, підготовка до продажу та організації продажу товару, отримання замовником максимального прибутку, зростання іміджу замовника.

До вказаних договорів долучені маршрутні листи.

Факт надання послуг за вказаними договорами підтверджується актами приймання наданих послуг від 31.07.2010 р., 31.08.2010 р., 30.09.2010 р., 31.10.2010 р., 30.11.2010 р., 31.12.2010 р., 31.01.2011 р., 28.02.2011 р., 31.03.2011 р.; звітами по проведеній приватних підприємців; видатковими касовими ордерами від 13.08.2010 р., 18.08.2010 р., 19.08.2010 р., 31.08.2010 р., 10.09.2010 р., 29.09.2010 р., 30.09.2011 р., 22.10.2010 р., 26.10.2010 р., 17.11.2010 р., 18.11.2010 р., 19.11.2010 р., 13.12.2010 р., 16.12.2010 р., 21.12.2010 р., 23.12.2010 р., 29.12.2010 р., 30.12.2010 р., 25.02.2011 р., 11.03.2011 р., 31.03.2011 р.

В акті перевірки зазначено, що в актах виконаних робіт фізичними особами-підприємцями не конкретизовано, які саме послуги надавались, чи були вони повязані з господарською діяльністю ТОВ «Стандарт», яка кількість продукції була реалізована, відсутні дані про кількість розміщення товару у торговельних залах, відсутня інформація стосовно періодів проведення рекламних заходів в торгівельних мережах, немає підтвердження того, що при проведенні рекламних заходів знайшли нових покупців для ТОВ «Стандарт», в результаті чого збільшиться дохід підприємства, відсутня інформація щодо зміни попиту на товар, в актах виконаних робіт не відображено аналіз результатів маркетингових досліджень та товарообігу, відсутні будь-які висновки по наданню послуг по розміщенню товарів, що постачаються підприємством та рекомендації щодо поліпшення асортименту товарів і щодо формування асортиментного переліку товарів, а також відсутні дані про фактичну кількість та вартість реалізованої продукції, реалізованої ТОВ «Стандарт», всі акти виконаних робіт однотипні.

Крім того, перевіряючими зазначено, що в ході перевірки по отриманим послугам від ТОВ «ЕКО», ЗАТ «Ритейлингова компанія «Євротек», ДП «Гарантія-Маркет» підприємством надано лише рахунки-фактури, акти виконаних робіт, в яких не зазначено, які конкретно надавались послуги та первинні банківські документи, що підтверджують сплату будь-яких інших документів, в яких відображено перелік отриманих послуг, та які підтверджують доцільність, обґрунтованість, необхідність та економічну ефективність послуг по передпродажній підготовці, послуг по просуванню товару в мережі покупця та інформаційно-консультаційних та маркетингових послуг вже проданих товарів для використання у господарській діяльності підприємством не надано. У звязку з чим відповідач дійшов висновку про те, що по отриманих по передпродажній підготовці, послуг по просуванню товару в мережі покупця та інформаційно-консультаційних та маркетингових послуг вже проданого товару ТОВ «Стандарт» не надано обґрунтованого підтвердження доцільності, економічної ефективності та необхідності їх використання у господарській діяльності протягом періоду, який був охоплений перевіркою та не доведено взагалі факти отримання вищевказаних послуг перед продажем товарів, а не після його реалізації.

Відповідно до п.5.2 розділу 5 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 N 984, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень, зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення.

Проте, зазначаючи про вказані порушення відповідачем не зазначено конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків.

Крім того, встановлено, що за наслідками роботи фізичних-осіб підприємців, за договорами купівлі-продажу № 7/1-к від 14.01.2010 р., № 3к від 25.03.2010 р., 01-к від 24.01.2011 р., 02-к від 04.01.2011 р., 08-к від 07.03.2011 р., № 15-к від 18.03.2011 р., 18-к від 05.04.2011 р., № 21/11 від 18.02.2011 р., 2-н від 05.02.2010 р. 7-н від 27.01.2010 р., 8-н від 15.02.2010 р., № 12-ПП від 24.02.2010 р., 10-ПП від 22.02.2010 р., № 6-ПП від 11.02.2010 р., № 5-ПП від 26.01.2010 р., № 32/2-Ж від 25.01.2010 р., від 22.01.2010 р., № 9-ЖР від 14.04.2010 р., № 9-ПП від 22.02.2010 р., № 22-Ж від 14.12.2010 р., № 21-Ж від 01.10.2010 р., № 20-Ж від 15.10.2010 р., № 19-Ж від 28.09.2010 р., № 17-Ж від 11.06.2010 р., № 7-Ж від 11.03.2010 р., № 3-Ж від 31.02.2010 р., № 05-Жр від 28.01.2011 р., № 2-Жр від 19.02.2010 р., № 4-Жр від 24.02.2010 р., № 26-ЖР від 25.08.2010 р. ТОВ «Стандарт» зобовязалося передати у власність ТОВ «Гудок», ТОВ ТД «Укрбакалія», колективному виробничому торговому підприємству кафе «Полісянка», Коростенська райспоживспілка, ВАТ «Коростенський хлібозавод», КВТП «Коростеньхарч», малому приватному підприємству «Алекс +», багатогалузевому приватному малому підприємству «Агро», ТОВ «Верес», ТОВ «Ювілейне», міському споживчому товариству (м.Новоград-Волинський), ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ВАТ «Новоград-Волинський мясокомбінат», Житомирському кооперативному коледжу бізнесу і права, ФОП ОСОБА_14, ОСОБА_15, ТОВ «Айс Тім», приватному підприємству «Бренд-Сервіс», ТОВ «КОН БРІО», КП ЖТТУ, ТОВ фірма «Віка-21» ЛТД, ФОП ОСОБА_16, ВАТ «Житомирський комерційний центр громадського харчування», Ружинському коопунівермагу, Карповецькому споживчому товариству, Чуднівському споживчому товариству, ПП Волотовській ОСОБА_17 товар на умовах, встановлених даними договорами.

Надані послуги вказаними фізичними особами-підприємцями відповідають витратам на передпродажні та рекламні заходи у розумінні п.п.5.4.4. п.5.4. ст.5 Закону та їх фактичне надання підтверджено актами приймання наданих послуг, вказані витрати є економічно обґрунтованими, тобто спрямовані на підтримку та підвищення попиту на товари, та безпосередньо повязані з господарською діяльністю позивача.

Згідно довідки позивача від 16.11.2011 р. № 147 вбачається, що за період ІІ півріччя 2010 р. ТОВ «Стандарт» співпрацювало з близько 900 покупцями, з них було поновлено, укладено нових, укладено угод купівлі-продажу з близько 200 покупцями (було укладено 57 нових угод). При цьому товарообіг з ними склав 879,1 тис. грн. (це склало 4,4 % до всього товарообігу за 2 півріччя 2010 р.). За І квартал 2011 р. в Новоград-Волинському районі зявилося 10 нових покупців, що склало 2,3 % товарообігу в цьому районі та дало приріст 13,3 % порівняно з аналогічним періодом 2010 р. За І квартал в Коростенському районі було укладено 8 нових угод, що склало 1,4 % загального товарообігу цього району. Крім того, товарообіг збільшився на 27 % порівняно з аналогічним періодом 2010 р. та 2,6 % порівняно з 4 кварталом 2010 р. Аналіз фінансового результату (економічної вигоди) від продажу товару свідчить про зростання прибутку.

Виходячи з вкладеного суд приходить до висновку, що правильність формування платником валових витрат вимагає наявності звязку витрат платника податків на придбання послуг з його господарською діяльністю, що полягає у намірі платника податку отримати користь від придбаних послуг.

Крім того, послуги, які надавалися згідно договору поставки і договору про надання маркетингових послуг та послуги по передпродажній підготовці товарів з ТОВ «Еко», договору поставки і договору про надання маркетингових, рекламних та інших послуг з ЗАТ «Ритейлінгова компанія «Євротек», договору поставки та договору про надання інформаційно-консультативних, організаційних та маркетингових послуг з ДП «Гарантія-Маркет» стосовно продукції (товарів), які поставлялись позивачем до вказаних мереж супермаркетів під вказаними торговими марками, які повязані з продажем продукції товариства та стосуються продукції (товару), постачання якої є господарською діяльністю товариства, що дає підстави для віднесення їх вартості до складу валових витрат підприємства.

З укладених договорів вбачається, що послуги, які надавалися ТОВ «Еко», ЗАТ «Ритейлингова компанія «Євротек», ДП «Гарантія-Маркет» стосувалися товарів, поставка/продаж яких є господарською діяльністю підприємства, придбані послуги безпосередньо впливали на результати діяльності підприємства з продажу товарів та були направлені на отримання доходу.

Надання маркетингових послуг, послуг по передпродажній підготовці товарів, надання рекламних та інших послуг з просування товару не суперечить чинному законодавству України та не заборонена або обмежена ним.

Послуги надані мережами супермаркетів підтверджені платіжними документами, які були надані перевіряючим під час проведення перевірки.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Отже, сплачений судовий збір в розмірі 56,46 грн., що підтверджується платіжним дорученням підлягає відшкодуванню на користь позивача з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, 159-163, 167, 254 КАС України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Житомирі від 10.10.2011 р. № НОМЕР_1, № НОМЕР_2.

Відшкодувати з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт" 56,46 грн. понесених судових витрат.

Постанова суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя: В.А. Панкеєва