Справа № 335/3770/14-а(2а/335/118/2014)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"10" березня 2015 р. справа № 335/3770/14-а (2а/335/118/2014)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 02.06.2014 р. у справі № 335/3770/14-а(2а/335/118/2014)

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення індексації,-

встановив:

У вересні 2012 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив зобов'язати відповідача виплатити суму індексації утриманої за період з 01.02.2012 р. по 30.04.2012 р. та не нарахованої з 01.05.2012 р..

Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 02.06.2014 р. в задоволені позову відмовлено повністю. Постанова мотивована тим, що позивач працевлаштувався з 25.02.2012 року, тому відповідно до п.5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, індексація пенсії позивачу не повинна була проводитись. Індексація грошових доходів населення не є складовою пенсії, а є встановленим законами та іншими нормативно-правовими актами України механізмом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг, тому відповідач правомірно стягнув з позивача безпідставно нараховану індексацію пенсії у період з лютого 2012 року по квітень 2012 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин по справі та невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема позивач зазначив, що відповідно до копії листа відповідача від 17.04.2012 р. № 2731/04 розмір пенсії, без суми індексації, станом на 01.02.2012 р. складав 1087, 37 грн., тобто на рівні 01.01.2008 р.. Отже, збільшення пенсії не було, тому позивач не міг та не мав права отримувати фіксовану індексацію. Поняття "фіксованої величини індексації" було введено Постановою КМУ "Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення" від 13.06.2012 р. № 526 (набрання чинності 21.06.2012 р.). Отже, з

01.02.2014 р. по 30.04.2012 р. відповідач не міг виплачувати фіксовану суму індексації пенсії, так як на час виникнення спірних відносин дана норма не діяла. Статтею 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлено, що "пенсії, що призначаються відповідно до цього Закону, виплачуються без урахування одержуваного заробітку (прибутку)". Відповідно до ст. 5 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" джерелами коштів на проведення індексації підприємства, є власні кошти; індексація пенсій проводиться за рахунок Пенсійного фонду України. Отже, ніякого відношення для визначення базового місяця для індексації заробітної плати відповідач не має. Що стосується індексації заробітної плати, то позивач був новоприйнятим працівником. Отже, ніякого зростання доходу, тобто підвищення заробітної плати в лютому не було. На час виникнення спірних відносин "Порядок проведення індексації грошових доходів населення", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, не передбачав механізму нарахування сум індексації для новоприйнятих працівників. Рішення щодо визначення базового місяця - місяць прийняття на роботу або місяць підвищення заробітної плати, при проведенні індексації заробітної плати новоприйнятого працівника, підприємство приймало самостійно. Отже, саме підприємство, а не відповідач, приймало рішення про встановлення базового місяця. Так як факт зростання грошових доходів позивача відсутній, перевищення порогу індексації, встановленого в розмірі 101% не було, тому індексацію заробітної плати не проводилося. Розмір пенсії позивача з січня 2012 р. не збільшувався, в тому числі не було збільшення розміру індексації. Позивач наголошує, що суть спору в тому, що відповідач зменшив щомісячний розмір пенсії на суму раніше проведеної індексації з 01.01.2010 р. по 01.02.2012 р., тобто на нараховані суми індексації, які були збережені у складі пенсії. На думку позивача розмір пенсії розмір пенсії має зберегтися на рівні 01.02.2012 року.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про задоволення позову.

Представники сторін по справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_1 є військовим пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

З 25.02.2012 ОСОБА_1 працює сторожем на Профспілкових курсах Запорізької обласної ради профспілок.

Листом від 17.04.2012 №2731/4 відповідач повідомив позивача про те, що у зв'язку з його працевлаштуванням у 25.02.2012 виникла переплата пенсії за період з 01.02.2012 по 30.04.2012 у сумі 529,48 грн.. Відповідно до рішення відповідача протягом травня-липня вказана переплата пенсії була стягнута з ОСОБА_1

24.07.2012 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку неправомірно зменшеної пенсії.

Листом від 07.08.2012 №1226/К-9; 1227/К9 відповідач відмовив позивачу у задоволенні заяви про перерахунок пенсії.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність дій відповідача та відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача, з наступних підстав.

Статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що пенсіонери зобов'язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

В разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з ним зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду.

Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім'ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.

Відповідно до положень статті 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за ним Законом, та членам їх сімей підвищуються відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Стаття 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" передбачає, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Відповідно до етапі 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Пунктом 9 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року N1078, встановлено, що працюючим пенсіонерам в першу чергу індексується сума оплати праці. Індексація пенсії, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачуються замість пенсії, провадиться після індексації суми оплати праці на підставі довідки підприємства, установи, організації, де працює пенсіонер, в якій зазначається розмір оплати праці працюючого пенсіонера, проіндексована її сума і сума індексації.

У всіх випадках загальний дохід працюючого пенсіонера, який підлягає індексації, не повинен перевищувати прожиткового мінімуму, встановленого для працездатної особи.

Частина 3 статті 10 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначає, що пенсія працюючих пенсіонерів індексується в розмірі, що з урахуванням оплати праці не перевищує прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Отже, якщо працюючий пенсіонер отримує за місцем роботи заробітну плату, яка встановлена на рівні прожиткового мінімуму для працездатної особи і вище, то підстави для індексації пенсії відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, з 1 квітня 2009 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2009 №198 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", до основного розміру пенсії позивачу, як не працюючому пенсіонеру, було встановлено підвищення у розмірі 7,50 грн., яке з 1 липня 2009 року збільшене до 14,20 грн., а з 1 жовтня 2009 - до 28,40 грн. У зв'язку з тим, що позивач не повідомив про факт працевлаштування, за період з 01.02.2012 року по 30.04.2012 року виникла переплата позивачу пенсії на суму індексації в розмірі 444,28 грн. та зазначеного підвищення в розмірі 85,20 грн., всього на суму 529,48 грн.

Згідно довідки, профспілкових курсів Запорізької обласної ради профспілок від 14.02.2015 року №3 позивач з 25.02.2012 року працює сторожем. У період з 25.02.2012 року по 30.04.2012 року отримав 3120,73 грн. заробітної плати, а саме: з 25.03.2012 року по 29.02.2012 року - 189,51 грн.; з 01.03.2012 року по 31.03.2012 року - 1513,46 грн.; з 01.04.2012 року по 30.04.2012 року - 1417,76 грн.. Індексація заробітної плати з 25.02.2012 року по 30.04.2012 року не проводилась, оскільки індекс інфляції не перевищував 101%.

Статтею 12 Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" встановлено, що у 2012 році прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць становить з 1 січня - 1073 гривні, з 1 квітня - 1094 гривні, з 1 липня - 1102 гривні, з 1 жовтня - 1118 гривень, з 1 грудня - 1134 гривні.

З наведеного вбачається, що позивач отримував заробітну плату в більшому розмірі, ніж прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений Законом України "Про Державний бюджет України на 2012 рік". Про своє працевлаштування позивач відповідача не повідомив.

Отже, рішення відповідача про стягнення з позивача надмірно виплачених сум підвищення до пенсії та індексації за період з 01.02.2012 р. по 30.04.2012 р. є правомірним.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги.

Так, позивач вважає, що відповідачем безпідставно зменшено пенсію на суму раніше проведеної індексації, що нарахована з 01.01.2008 року. Проте, "Порядком проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року N1078, не розрізняються суми раніше нарахованої індексації за попередні роки та індексації, що нарахована після працевлаштування та жодних застережень стосовно цього в зазначеному положенні не міститься, тому відповідач діяв відповідно до вимог ст.19 Конституції України та не мав повноважень для збереження суми індексації в складі пенсійних виплат.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для здійснення індексації пенсії позивачу.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому постанову слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 02.06.2014 р. у справі № 335/3770/14-а(2а/335/118/2014) залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун