Справа № 279/11338/14-а
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2015-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Волкова Н.Я.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"07" травня 2015 р. Справа № 279/11338/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Зарудяної Л.О.

Малахової Н.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Коростені та Коростенському районі Житомирської області на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "15" січня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області, Управління Пенсійного фонду України в м.Коростені та Коростенському районі Житомирської області про визнання дій протиправними і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 січня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково, визнано дії відповідачів протиправними.

Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населеннявиконавчого комітету Коростенської міської ради виплатити ОСОБА_4 щомісячну грошову допомогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до ст.37 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 40 відсотків мінімальної заробітної плати за період з 18.05.2014 року по 03.08.2014 року з урахуванням виплачених сум, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленого Законом України "Про державний бюджет України на 2014 рік" на відповідний час.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в місті Коростені та Коростенському районі нарахувати ОСОБА_4 доплату до пенсії за роботу у зоні гарантованого добровільного відселення на територіях радіоактивного забруднення відповідно до ст.39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі двох мінімальних заробітних плат за період з 18.05.2014 року по 03.08.2014 року з урахуванням виплачених сум, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленого Законом України "Про державний бюджет України на 2014 рік" на відповідний час, надбавки до пенсії у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру мінімальної пенсії, передбаченого ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 18.05.2014 року по 03.08.2014 року з врахуванням виплачених коштів.

В решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, відповідач - Управління Пенсійного фонду України в місті Коростені та Коростенському районі подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Встановлено, що позивачка є пенсіонером має 2 групу інвалідності, що пов'язана з наслідками Чорнобильської катастрофи, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Коростені та Коростенському районі Житомирської області, Житомирської області, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 року віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, а також є потерпілим від аварії на ЧАЄС 1-ї категорії, що підтверджується відповідним посвідченням.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ передбачено, що пенсії особам віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 50 зазначеного Закону встановлено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам 2-ї групи - у розмірі 75 % мінімальної пенсії з віком. Як передбачено статею 53 того самого Закону, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, згідно ст.39 Закону - пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, підвищуються у розмірі: в зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи та порядок обчислення підвищення до пенсії визначається Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу, Кабінетом Міністрів України на виконання вказаного положення ст.50 та ст. 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» 23.11.2011 року прийнято постанову № 1210 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У відповідності до вказаної постанови Кабінету Міністрів України, позивачу провадиться нарахування і виплата додаткової пенсій та підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Положення п.28 розділу II Закону України „Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №107-VI, яким були внесені зміни до ст.39 та ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" і які обмежували права інвалідів 2 групи, віднесених до категорії 1 потерпілих від Чорнобильської катастрофи щодо призначення щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком та призначення підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території радіоактивного забруднення, Рішенням Конституційного суду України у справі №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, визнано неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їхні окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, вище наведені положення ст.39 та ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» є чинними у редакції до внесення змін до них Законом України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

На даний час Закони України «Про державний бюджет України на 2011 рік», «Про державний бюджет України на 2012 рік» та «Про державний бюджет України на 2013 рік» втратили чинність.

Законом України «Про Державний бюджет на 2014 рік» від 16 січня 2014 року №719-VII, що набрав чинності з 1 січня 2014 року (п.1 Прикінцевих положень Закону) такі обмеження не встановлені.

Проте, згідно Закону України від 31 липня 2014 року "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", який набув чинності 03 серпня 2014 року, "Прикінцеві положення " Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" були доповнені п. 6-7, за яким було встановлено, що норми і положення ст. ст. 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. ст. 5, 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Таким чином, починаючи з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року є чинними і підлягають застосуванню: ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції, відповідно до якої інвалідам 2 групи, віднесеним до категорії 1 потерпілих від Чорнобильської катастрофи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком та ст.39 цього Закону України, в редакції, відповідно до якої підвищення до пенсії як непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, зокрема у зоні гарантованого добровільного відселення не може бути нижчим ніж дві мінімальні заробітні плати.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів на фінансування виплат в порядку статей 39, 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів Управлінню для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядалися.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог, не містять фактів невірного застосування судом норм матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів не вбачає підстав, визначених ст. 202 КАС України, для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Коростені та Коростенському районі Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "15" січня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: Л.О. Зарудяна

Н.М. Малахова

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1,11500

3- відповідачу Управління Пенсійного фонду України в м.Коростені та Коростенському районі Житомирської області вул.Грушевського, 16/1,м.Коростень,Коростенський район, Житомирська область,11501

- ,