Справа № 826/18277/13-а
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 квітня 2015 року № 826/18277/13-а

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі Головуючого судді Погрібніченка І.М., суддів Іщука І.О., Шулежка В.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Петротрейд-С»
до Державної архітектурно-будівельної інспекції України
третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві, -
про визнання протиправним та скасування наказу від 26 липня 2013 року № 25-Л в частині, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

18 листопада 2013 року до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Петротрейд-С» (далі - ТОВ «Петротрейд-С», позивач) з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - відповідач) про:

- визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 26 липня 2013 року № 25-Л в частині анулювання ліцензії на провадження позивачем господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури;

- зобов'язання відповідача внести відповідний запис до Єдиного ліцензійного реєстру.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2013 року у справі за позовом ТОВ «Петротрейд-С» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, за участю третьої особи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві про визнання протиправним та скасування наказу від 26 липня 2013 року № 25-Л в частині анулювання ліцензії на провадження ТОВ «Петротрейд-С» господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури; зобов'язання Державної архітектурно-будівельної інспекції України внести відповідний запис до Єдиного ліцензійного реєстру в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2014 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2013 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 лютого 2015 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2014 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Позовні вимоги товариство обґрунтовує тим, що висновки відповідача є хибними та не відображають дійсний стан речей. Констатує, що під час перевірки було проігноровано господарські договори, за якими позивач отримує послуги екскаваторів та бульдозерів. Також позивач посилається на гарантійні талони і свідоцтва, сервісні сертифікати та посібники з експлуатації як на докази наявності в нього орендованої будівельної техніки. Крім того, зауважує на наявності в перевіряємому періоді працівників поза межами штату, а також тимчасово найнятих працівників для виконання разових робіт. А відтак, на думку позивача, не підтверджується висновок відповідача про порушення ТОВ «Петротрейд-С» ліцензійних умов, у зв'язку із чим спірний наказ в частині анулювання ліцензії позивача підлягає скасуванню разом із внесенням відповідного запису до Єдиного ліцензійного реєстру.

Представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що при анулюванні ліцензії позивача він діяв у чіткій відповідності до приписів норм чинного законодавства, а оскаржуваний наказ виданий на підставі висновку (протоколу) ліцензійної комісії, прийнятого за результатами розгляду, зокрема, позапланової перевірки позивача (проведеної на підставі звернення фізичної особи), яка в повній мірі відображає порушення товариством ліцензійних умов.

Представники третьої особи - Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві у судове засідання не з'явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, заперечень та будь-яких письмових пояснень щодо змісту позовних вимог до суду не подали.

Відповідно до вимог частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, в зв'язку з неявкою в судове засідання 24 березня 2015 року представника третьої особи, суд дійшов висновку про розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві проведено позапланову перевірку додержання позивачем ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, за результатами якої складено акти від 17 липня 2013 року № 7/4пп та № 7/4-1пп.

На підставі акту від 17 липня 2013 року № 7/4-1пп відповідачем прийнято наказ від 26 липня 2013 року № 25-Л «Про результати розгляду питань щодо ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури», яким анульовано ліцензії переліку суб'єктів господарювання, в тому числі позивачу.

Незгода з вказаним наказом про анулювання виданої ліцензії обумовила позивача звернутися до адміністративного суду з позовом.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд не погоджується з доводами ТОВ «Петротрейд-С», виходячи з наступного.

Правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності визначає Закон України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 № 687-XIV (далі - Закон № 687-XIV).

Статтею 17 Закону № 687-XIV передбачено ліцензування та професійну атестацію виконавців робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єктів архітектури.

Зокрема, господарська діяльність, пов'язана із створенням об'єкта архітектури, підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства.

Органом ліцензування є орган державного архітектурно-будівельного контролю.

Порядок ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 05.12.2007 № 1396 затверджений Порядок ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, який встановлює загальні вимоги до ліцензування господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури (далі - Порядок № 1396), який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності (далі - будівельна діяльність).

Як передбачено пунктом 2 Порядку № 1396, юридична особа та фізична особа (підприємець) - суб'єкти господарської діяльності (далі - суб'єкти будівельної діяльності), що мають намір провадити будівельну діяльність, повинні отримати ліцензію згідно з цим Порядком.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1396 ліцензування будівельної діяльності та контроль за додержанням ліцензійних умов здійснюється Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (далі - орган ліцензування).

Кваліфікаційні, організаційні та інші вимоги щодо провадження господарської діяльності у будівництві встановлюються ліцензійними умовами провадження такої діяльності, які затверджуються в установленому законодавством порядку.

Зокрема, наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 27.01.2009 № 47, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.03.2009 за № 226/16242, затверджені Ліцензійні умови провадження господарської діяльності у будівництві, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури (далі - Ліцензійні умови), які є обов'язковими для всіх суб'єктів господарської діяльності незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності (далі - суб'єкти господарської діяльності), які виконують роботи, пов'язані із створенням об'єктів архітектури, відповідно до Переліку робіт провадження господарської діяльності у будівництві, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури (далі - Перелік робіт), згідно з додатком 1.

Відповідно до пункту 2.2 Ліцензійних умов господарську діяльність у будівництві, пов'язану із створенням об'єктів архітектури, здійснюють суб'єкти господарської діяльності за дотримання таких умов:

- організаційних (підпункт 2.2.1): наявність затвердженої організаційної структури підприємства відповідно до Переліку робіт, що заявляються; наявність у організаційній структурі підприємства підрозділів та/або спеціалістів, які забезпечать виконання адміністративно-керівних, виробничо-технічних, планово-договірних, виробничих, юридичних і допоміжних функцій та функцій з контролю якості, промислової безпеки та охорони праці, ведення та збереження нормативної та виконавчої документації; наявність затверджених положень про відповідні структурні підрозділи та посадових інструкцій працівників згідно з розподілом обов'язків, повноважень та відповідальності осіб, штатного розпису; укомплектованість підприємства інженерно-технічними працівниками і робітниками необхідних професій та кваліфікацій відповідно до організаційної структури підприємства, положень Класифікатора професій (ДК 003:2010), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 28.04.2010 № 327 (далі - КП), та вимог Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників (Випуск 64), затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 13.10.99 № 249; дотримання установленого чинним законодавством порядку прийняття та оформлення громадян на роботу відповідно до вимог глави III Кодексу законів про працю України (укладання трудового договору з найманим працівником); при наявності у підприємства відокремлених структурних підрозділів дані надаються з урахуванням їх можливості виконувати роботи, що заявляються; наявність державних стандартів, інших нормативних документів та нормативно-правових актів; виробничі приміщення, засоби виробництва повинні бути власні або орендовані, що підтверджується відповідними документами; наявність документа, що підтверджує впровадження системи управління якістю продукції суб'єкта господарської діяльності;

- кваліфікаційних (підпункт 2.2.2): керівники та виконавці робіт залежно від видів виконуваних робіт повинні мати відповідні освітні та освітньо-кваліфікаційні рівні; кваліфікаційний склад повинен відповідати організаційній структурі підприємства та мати одного з керівників (коди КП - 121, 1313), професіоналів (коди КП - 122, 123), фахівців (коди КП - 122, 123, 214, 2114.2) згідно з вимогами розділу 4 КП; керівник підприємства або його заступник (коди КП - 121, 1313) повинні мати повну або базову вищу освіту відповідного напряму підготовки (магістр, спеціаліст, бакалавр). Стаж роботи за посадою нижчого рівня повинен становити: для магістра або спеціаліста - не менше 2 років, бакалавра - не менше 3 років; головний інженер (код КП - 122) повинен мати повну вищу освіту відповідного напряму підготовки (магістр, спеціаліст). Стаж роботи за посадою нижчого рівня повинен становити: для магістра - не менше 2 років, спеціаліста - не менше 3 років; начальник виробничо-технічного відділу, технічного відділу (код КП - 122) повинен мати повну вищу освіту відповідного напряму підготовки (магістр, спеціаліст). Стаж роботи за професією - не менше 2 років; керівники підприємства (коди КП - 121, 1313) і керівники виконавчих та функціональних підрозділів (коди КП - 122, 123) повинні працювати у суб'єкта господарської діяльності за основним місцем роботи відповідно до класів об'єктів або споруд: класу СС1 - не менше 30%, класу СС2 - не менше 50%, класу СС3 - не менше 80% відповідно до штатного розпису; керівники, професіонали та фахівці повинні своєчасно проходити спеціальне навчання, зокрема для територій з підвищеною сейсмічністю та із складними інженерно-геологічними умовами, з періодичністю та термінами, визначеними в програмах навчання; спеціалізація фахівців може бути поширена на фахівців іншої освітньої спеціалізації у разі відповідності навчальних програм учбових закладів. На посади, що визначено вище, можуть бути призначені фахівці із неповною вищою освітою (молодшого спеціаліста), які мають відповідний досвід роботи;

- технологічних (підпункт 2.2.3): наявність техніки, обладнання, устаткування, приладів та інструментів відповідно до технологічних вимог виконання робіт за умов дотримання вимог ДБН Г.1-5-96 «Нормативна база оснащення будівельних організацій (бригад) засобами механізації, інструментом і інвентарем»; виконання робіт здійснюється згідно з нормативно-технічними документами (ДБН, СНиП, ГОСТ, ДСТУ); дотримання вимог із забезпечення промислової безпеки та охорони праці.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі - Порядок № 553).

Підпунктом 6 пункту 11 Порядку № 553 передбачено, що посадові особи інспекцій мають право здійснювати контроль за додержанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Згідно із пунктом 7 Порядку № 553 однією з підстав для проведення позапланової перевірки є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

За результатами перевірки суб'єкта господарювання, який провадить господарську діяльність, пов'язану з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності, складається відповідний акт у двох примірниках. Зазначений акт є підставою для прийняття органом ліцензування рішення щодо спроможності суб'єкта господарювання провадити господарську діяльність, пов'язану з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності (пункт 8 Порядку № 553).

Згідно із пунктом 20 Порядку № 1396 орган ліцензування має право:

- анулювати видану ліцензію;

- зупинити дію ліцензії;

- прийняти рішення про усунення суб'єктом будівельної діяльності порушень, пов'язаних з додержанням ліцензійних умов провадження будівельної діяльності.

Підставами для анулювання ліцензії, відповідно до пункту 21 Порядку № 1396, є:

- заява суб'єкта будівельної діяльності про анулювання ліцензії;

- рішення про скасування державної реєстрації суб'єкта господарювання;

- нотаріально засвідчена копія свідоцтва про смерть фізичної особи (підприємця);

- акт про виявлення недостовірних відомостей у документах, поданих суб'єктом будівельної діяльності для отримання ліцензії;

- акт про невиконання рішення органу ліцензування про усунення порушень, пов'язаних з додержанням ліцензійних умов провадження будівельної діяльності, вимог нормативно-правових актів, що були підставою для прийняття рішення про усунення таких порушень;

- акт про повторне протягом року порушення суб'єктом будівельної діяльності ліцензійних умов провадження будівельної діяльності або вимог нормативно-правових актів;

- акт про встановлення факту передачі ліцензії або її копії іншій юридичній або фізичній особі для провадження господарської діяльності;

- акт комісії з розслідування причин аварії на будівництві об'єкта, що призвела до загибелі людей або тяжких екологічних наслідків;

- неможливість суб'єкта будівельної діяльності забезпечити виконання ліцензійних умов;

- акт про відмову суб'єкта будівельної діяльності від проведення органом ліцензування перевірки.

Прийняття рішень органом ліцензування про зупинення та анулювання ліцензії здійснюється за результатами розгляду зазначених питань на засіданні ліцензійної комісії (пункт 23 Порядку № 1396).

Аналогічні норми містяться в Законі України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» від 01.06.2000 № 1775-III (далі - Закон № 1775-III), зі змісту статті 20 якого вбачається, що контроль за додержанням ліцензіатами ліцензійних умов здійснюють органи ліцензування та спеціально уповноважений орган з питань ліцензування в межах своїх повноважень шляхом проведення планових і позапланових перевірок. Позапланові перевірки здійснюють органи ліцензування або спеціально уповноважений орган з питань ліцензування лише на підставі надходження до них у письмовій формі заяви (повідомлення) про порушення ліцензіатом ліцензійних умов або з метою перевірки виконання розпоряджень про усунення порушень ліцензійних умов. Ліцензіат під час перевірки дотримання ним ліцензійних умов надає всі необхідні для проведення перевірки документи та забезпечує умови для її проведення. За результатами перевірки орган ліцензування в останній день перевірки складає акт у двох примірниках. Один примірник акта видається керівнику суб'єкта, який перевірявся, другий - зберігається органом ліцензування.

Однією з підстав для анулювання ліцензії, відповідно до статті 21 Закону № 1775-III, є акт про неможливість ліцензіата забезпечити виконання ліцензійних умов, встановлених для певного виду господарської діяльності.

Орган ліцензування приймає рішення про анулювання ліцензії протягом десяти робочих днів з дати встановлення підстав для анулювання ліцензії, яке вручається (надсилається) ліцензіату із зазначенням підстав анулювання не пізніше трьох робочих днів з дати його прийняття.

Як вбачається з матеріалів справи, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві видано позивачу ліцензію від 13 грудня 2011 року серії АВ № 601124 на провадження господарської діяльності у будівництві, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури (за переліком робіт згідно з додатком). Наказом від 07 червня 2013 року № 17-Л до переліку робіт внесено зміни (доповнення).

На підставі звернення гр. Петренко Н.С. від 10 липня 2013 року б/н Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві проведено позапланову перевірку додержання позивачем ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, результати якої оформлені актом від 17 липня 2013 року № 7/4пп.

Під час перевірки виявлено порушення позивачем ліцензійних умов, що виявились у наступному.

Трудові книжки не ведуться належним чином (відсутні записи в трудових книжках і відсутні номери наказів про прийняття на роботу ІТП та робітників).

Відповідно до штатного розкладу від 20 червня 2013 року, наданого товариством для проведення перевірки, відсутні ІТП відповідної кваліфікації для виконання заявлених робіт (пункти 4.00.00 - 5.00.00 ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури), а саме: начальник будівельно-монтажної дільниці (ПЦБ), виконроб (інженер-механік), виконроб (водопостачання та каналізація), виконроб (теплогазопостачання та вентиляція), майстер (інженер-будівельний технолог), майстер (інженер-системотехнік), майстер (інженер-електрик).

Відсутні робітники для виконання робіт, заявлених в ліцензії, а саме: налагоджувальник приладів, апаратури та систем автоматичного контролю регулювання та керування, монтажник систем вентиляції та кондиціювання повітря, електромонтажник з кабельних мереж, монтажник приладів та апаратури автоматичного контролю, регулювання та керування.

Виявлено порушення технологічних умов, а саме: відсутня будівельна техніка для виконання будівельних робіт (екскаватор, бульдозер, віброрейка, насос, апарат повітряно-плазмової різки, кутова шліфувальна машинка, електрорубанок, магомметр, індикатори напруги, дифманометр, стропи, підмости).

Суд констатує, що пред'явлені позивачем договори про надання послуг, акт надання послуг, посібники з експлуатації, сервісний сертифікат, інструкція з експлуатації, гарантійні талони, гарантійне свідоцтво, договір на виконання періодичних випробувань, не спростовують висновки перевіряючих про порушення позивачем ліцензійних умов, оскільки вказані документи не підтверджують наявність у позивача власних або орендованих техніки, обладнання, устаткування, приладів та інструментів.

Так, доказом перебування у власності або користуванні позивача зазначених засобів могли б слугувати платіжні документи, що підтверджують придбання або передачу в оренду, а також бухгалтерські документи, що підтверджують оприбуткування та амортизацію техніки, обладнання, устаткування, приладів та інструментів.

Однак, відповідних документів позивачем надано не було.

Крім того, надані позивачем дипломи підтверджують лише присвоєння фізичним особам кваліфікації інженера-будівельника, інженера-електрика та техніка-будівельника, проте не доводять факт перебування вказаних осіб у трудових відносинах з позивачем.

За результатами перевірки інспекцією встановлено неможливість ТОВ «Петротрейд-С» забезпечити виконання ліцензійних умов, про що складено акт від 17 липня 2013 року № 7/4-1пп.

Примірники актів від 17 липня 2013 року № 7/4пп та № 7/4-1пп були отримані уповноваженим представником ТОВ «Петротрейд-С» за довіреністю 22 липня 2013 року, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення, копія якого наявна в матеріалах справи.

Таким чином, доводи позивача про порушення порядку проведення позапланової перевірки та оформлення її результатів не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

В подальшому на підставі висновку Ліцензійної комісії (протокол від 19 липня 2013 року № 13) видано наказ від 26 липня 2013 року № 25-Л, яким анульовано позивачу ліцензію від 13 грудня 2011 року серії АВ № 601124.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наказ від 26 липня 2013 року № 25-Л в частині анулювання ліцензії на провадження ТОВ «Петротрейд-С» господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури, прийнятий відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства, отже позовні вимоги про визнання його протиправним, скасування та зобов'язання відповідача внести відповідний запис до Єдиного ліцензійного реєстру не підлягають задоволенню.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 69, 70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час розгляду справи доводи позивача були спростовані.

Враховуючи вищезазначене, суд всебічно, повно та об'єктивно, за правилами, встановленими статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення представників сторін по справі, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Враховуючи положення статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відшкодування судового збору позивачу не підлягає.

Керуючись ст. ст. 69-71, ст. 94, ст. 128, ст. ст. 158-163, ст. 167, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Петротрейд-С» відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя І.М. Погрібніченко
Судді: І.О. Іщук
В.П. Шулежко