Справа № 817/1036/15
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2015-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1036/15

07 травня 2015 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області
доФізичної особи - підприємця ОСОБА_1
про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ :

Державна податкова інспекція у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області звернулася до суду з адміністративним позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості на суму 52921,89 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за ФОП ОСОБА_1 рахується заборгованість по податку з доходів фізичних осіб в сумі 52921,89 грн., виникла на підставі:

- податкового повідомлення рішення форма "Р" № від 09.09.2014 року за основним платежем на суму 42 337,51 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 10 584,38 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив розгляд справи здійснити без участі представника податкової інспекції.

Відповідач у судове засідання не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив. Про дату, час і місце судового розгляду, з урахуванням вимог ст.ст. 33,35 Кодексу адміністративного судочинства України, повідомлений належним чином.

У відповідності до вимог ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому проваджені у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За наведених обставин, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності представника відповідача в порядку письмового провадження.

Розглянувши позовну заяву по суті, дослідивши наявні у справі матеріали, оцінивши їх в сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, у відповідності до норм чинного законодавства, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

ФОП ОСОБА_1 зареєстрована розпорядженням виконавчого комітету Рівненської міської ради, як платник податків знаходиться на обліку в ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області.

Судом встановлено, що за ФОП ОСОБА_1 рахується заборгованість в сумі 52921,89 грн.

Заборгованість по податку з доходів фізичних осіб виникла на підставі податкового повідомлення - рішення форма Р № від 09.09.2014 за основним платежем на суму 42 337,51 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 10 584,38 грн. (а.с.4) прийнятого на підставі ату перевірки №178/17-16-17-01/НОМЕР_1 від 26.08.2014 року (а.с.5-9).

Відповідно до пп.4 п.1 ст. 16, ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, проте відповідач у строк, встановлений Податковим кодексом України, заборгованість не сплатив.

Відповідно до п.59.1 ст. 59 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В зв'язку з несплатою боргу Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області для ФОП ОСОБА_1 надіслано податкову вимогу форми "Ф" від 22.09.2014 року №3749-25 (а.с.10), однак відповідач належним чином не відреагував, на даний час борг не сплатив.

Відповідно до п.5 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Якщо, згідно з нормами статті 54 Податкового кодексу України, сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом (п. 54.5 ст. 54 Податкового кодексу України).

Податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк (п.36.1 ст. 36, п. 38.1. ст. 38 ПК України).

Згідно п.п.20.1.18 п.20.1. ст.20 ПК України, позивач наділений повноваженнями на звернення до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку. Пункт 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України передбачає, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду.

Відповідно до пп.41.1.1 п.41.1 ст.41 ПК України органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.

Підпунктом 41.5 статті 41 ПК України передбачено, що органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Відповідно до ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Як вбачається з розрахунку суми податкового боргу по ОСОБА_1 станом на 20.01.2015 року відповідачем не виконано обов'язок щодо сплати боргу (а.с3).

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані, а тому позов підлягає до задоволення повністю.

Судові витрати по справі згідно ч.4 ст.94 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) податкову заборгованість в сумі 52 921,89 грн.

Податкову заборгованість в сумі 52921,89 грн. перерахувати: рахунок 0002, код платежу 11010500, одержувач - місцевий бюджет, банк ГУ ДКС в Рівненській області, МФО 833017, ЗКПО 38012714.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Нор У.М.