Справа № 822/4952/14
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/4952/14 Головуючий у 1-й інстанції: Козачок І.С.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

30 квітня 2015 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю., суддів: Ватаманюка Р.В., Мельник-Томенко Ж. М.,

за участю: секретаря судового засідання: Майданюк Я.Л.,

представника позивача - Яроша Олександра Михайловича,

представника відповідача - Федючок Віталія Миколайовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС та Товариства з обмеженою відповідальністю "Летичівський комбікормовий завод" на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Летичівський комбікормовий завод" до Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ "Летичівський комбікормовий завод" звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області, в якому з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 10.07.2014 року в частині зменшення розміру від'ємного значення сум ПДВ на суму 328 497, 08 грн. та податкове повідомлення - рішення № від 10.07.2014 року в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ за квітень 2014 року в розмірі 653 грн. за основним платежем та 326,5 грн. штрафних санкцій.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 січня 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми В4 Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції № від 10.07.2014 року в частині зменшення розміру від'ємного значення податку на додану вартість в сумі 198 617 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми В1 Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції № від 10.07.2014 року в частині зменшення суми бюджетного відшкодування на 653 грн. за основним платежем та 326,5 грн. штрафних санкцій.

У задоволенні решти вимог позову відмовлено.

Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Летичівський комбікормовий завод" з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 350 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем та відповідач оскаржено його в апеляційному порядку.

Під час судового засідання задоволено клопотання відповідача щодо заміни сторони та замінено відповідача з Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області на належного - Хмельницьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС.

Заслухавши суддю-доповідача та думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи наступне.

Відповідачем проведена документальна позапланова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю "Летичівський комбікормовий завод" () з питань достовірності заявленого до відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за квітень 2014 року.

За результатами перевірки складений акт №392/15/04330728 від 23.06.2014 року.

Податковим органом зроблений висновок про завищення позивачем залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за квітень 2014 року по господарських операціях з ТОВ "Пол-Пром Сервіс", ТОВ "Вармбуд", ТОВ "Нарс - Авто", ПП "Окко - Бізнес", ТОВ "Епіцентр К", ТОВ "Поділля Кабель-1", ПП "БудМаксПлюс", ТОВ "Гама інжиніринг".

Так, у висновках акту перевірки зазначено, що позивачем порушено вимоги:

- п.187.8 ст. 187, п.190.2 ст. 190, п.198.6 ст. 198, п.200.1, п. 200.3 ст. 200, абз. "а", п. 200.4 ст. 200, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201, п.208.2 ст. 208 Податкового кодексу України, що виявилось у завищенні суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на рахунок платника у банку за квітень 2014 року у розмірі 9 610 грн.;

- п.187.8 ст. 187, п.190.2 ст. 190, п. 198.2, п.198.6 ст. 198, п.200.1, п. 200.3 ст. 200, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201, п.208.2 ст. 208, п. 11 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, що виявилось у завищенні від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ за квітень 2014 року в розмірі 61 917 грн.;

- п. 198.2, п.198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, п. 4.6 Наказу Міністерства доходів і зборів України від. 13.11.2013 року №678 "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість", що виявилось у завищенні залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24 податкової декларації з ПДВ) за квітень 2014 року у розмірі 325 813 грн.;

- п.1 розділу ІV Наказу Міністерства доходів і зборів України від 25.11.2013 року №708 "Про затвердження форми реєстру виданих та отриманих податкових накладних та порядку його ведення", що виявилось у порушенні податкового обліку в частині ведення реєстру виданих і отриманих податкових накладних за квітень 2014 року.

На підставі акту перевірки прийняті оскаржувані податкові повідомлення - рішення:

- форми "В4" № від 10.07.2014 року, яким зменшено суму від'ємного значення податку на додану вартість у розмірі 387 730 грн.;

- форми "В1" № від 10.07.2014 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 9 610 грн., та застосовані штрафні санкції на суму 4 805 грн.

Позивач, не погодившись із викладеними у акті перевірки висновками, звернувся зі скаргами до Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області та Державної фіскальної служби України. Як наслідок, скарги позивача залишені без задоволення, а оскаржувані податкові повідомлення - рішення - без змін. Відтак, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції частково задовольнив позовні вимоги, з чим колегія суддів погоджується та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній чи кримінальній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Так, ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28.01.2014 року, якою залишено без змін рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.12.2013 року у справі за позовом ТОВ «Летичівський комбікормовий завод» до Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ТОВ "Пол-Пром-Сервіс", про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, встановлено реальний характер господарських взаємовідносин позивача з ТОВ "Пол-Пром-Сервіс" щодо виконання будівельно-ремонтних робіт, підтверджена правомірність формування податкового кредиту.

Відтак, відповідачем у цій справі зроблений протиправний висновок про завищення підприємством від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту за квітень 2013 року в розмірі 19083 грн.

Також, посилання податкового органу на те, що за результатами відносин позивача з ТОВ "Пол-Пром-Сервіс, ним завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту за травень 2013 року у розмірі 37664 грн., спростовуються обставинами, встановленими вищезгаданим судовим рішенням, що стосуються реального характеру господарських операцій позивача з цим контрагентом.

Крім того, рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.11.2014 року, залишеним без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.01.2015 року, підтверджений факт виконання ПП "БудМаксПлюс" робіт з благоустрою на об'єкті позивача за адресою: Хмельницька обл., смт. Летичів, вул.50-річчя Жовтня, 101, передбачених договорами підряду №13/08-1 від 13.08.2013 року, №11/11-13 від 11.11.2013 року і №2/12 від 02.12.2013 року, по факту попередньої оплати яких позивач сформував податковий кредит у жовтні-грудні 2013 року, та факт використання результатів цих робіт в господарській діяльності позивача.

Так і, безпідставний висновок податкового органу щодо заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ за грудень 2013 року на суму 14 660 грн. у результаті взаємовідносин позивача з ТОВ "Нарс - Авто" спростовується рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.08.2014 року, яким встановлено правомірність формування податкового кредиту по операції з придбання транспортного засобу Mercedes Benz Sprinter. Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.10.2014 року зазначене рішення Хмельницького окружного адміністративного суду залишено без змін.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Так, господарська операція повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового Кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України передбачено, що не включаються до складу витрат, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Пункт 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачає, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не можуть бути підставою для висновків про відсутність господарської операції, або не підтвердження первинними документами вчинених операцій, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю дійсно мали місце.

Встановлено, що на виконання умов договору №22/04-13 від 22.04.2013 року, укладеного між позивачем та ТОВ "Вармбуд", сторонами оформлені акти приймання виконаних робіт форми КБ2в, довідки про вартість виконаних будівельних робіт, податкові накладні. Вартість виконаних робіт оплачена згідно з умовами договору. Розрахунки згідно із цим договором здійснювались у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підрядника, що підтверджується платіжними дорученнями і не заперечується податковим органом.

У зв'язку зі здійсненням вказаної господарської операції відбувався рух активів платника, оскільки він підтверджений платіжними документами та відображався у бухгалтерському обліку позивача.

Відтак, податковим органом зроблено безпідставний висновок про завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту за травень 2013 року у розмірі 37 664 грн.

Крім того, колегія суддів погоджується із позицією суду першої інстанції щодо безпідставності висновку податкового органу про завищення позивачем від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ за жовтень 2013 року внаслідок того, що номер наданої позивачем податкової накладної по взаємовідносинах із ПП "Окко - Бізнес" (№ 26916 на суму ПДВ 542,83 грн. від 30.10.2013 р.) не співпадає із номером податкової накладної (№ 26916 на суму ПДВ 542,83 грн. від 30.10.2013 р.), що міститься у реєстрі отриманих накладних за жовтень 2013 року, на загальну суму 3 257,00 грн. у тому числі ПДВ 542,83 грн., оскільки будь-які інші недоліки форми або змісту вказаної податкової накладної були відсутні.

Суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про безпідставне завищення позивачем залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за результатами господарських взаємовідносин із ТОВ «Неоліт», ТОВ "Гама інжиніринг".

Так, відповідно до даних акту перевірки від 18.03.2014 року встановлено, що позивачем був наданий ризиковий кредит (сума ПДВ 85 000 грн.) для ТОВ "Гама інжиніринг". Позивач добровільно задекларував 85 000 грн. як залишок від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ, а доказів протиправності рішення відповідача у цій частині позивачем не надано.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно із пункту 200.3 статті 200 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно із пп.. «а» пункту 200.4 статті 200 ПК України якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України.

У ході проведення перевірки (акт перевірки від 18.03.2014 року) податковим органом встановлено завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 7 916 грн. (різниця між сумою оплати придбаних у постачальників товарів (робіт, послуг), визначених за результатами перевірки (506 462 грн.) та сумою задекларованою ТОВ "Летичівський комбікормовий завод" за жовтень 2013 року (498 546 грн.)

На час складання акту перевірки від 23.06.2014 року №392/15/04330728 позивач не привів податковий облік до результатів попередньої перевірки.

Відповідно до пункту 14 розділу ІІІ Наказу Міністерства доходів та зборів України від 13.11.2013 року №678 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ» розрахунок коригування сум ПДВ є додатком до декларації.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 ПК України додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Відповідно до пункту 48.1 статті 48 ПК України податкова декларації складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

На час складання акту перевірки від 23.06.2014 року позивач не привів свій податковий облік до результатів попередньої перевірки. Перевіркою встановлене порушення п.198.2, 198.6 ст. 198, п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України, пункту 12 Наказу Міністерства фінансів України від 01.11.2011 року №1379 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» в результаті чого позивачем завищено суму податкового кредиту у лютому 2014 року на суму 34 280 грн. за рахунок віднесення до його складу суми ПДВ по податкових накладних з ТОВ «НЕОЛІТ», оформлених з порушенням статті 201 ПК України.

Крім того, апеляційний суд погоджується із позицією суду першої інстанції про те, що оскільки підтверджено реальний характер господарських операцій між позивачем та ТОВ "ПоділляКабель-1", ТОВ "Корвет" та з огляду на правильність заповнених податкових накладних, а тому недолік оформлення реєстру податкових накладних не впливає на право платника на податковий кредит.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції № від 10.07.2014 року в частині зменшення розміру від'ємного значення податку на додану вартість в сумі 198 617 грн., та № від 10.07.2014 року в частині зменшення суми бюджетного відшкодування на 653 грн. за основним платежем та 326,5 грн. штрафних санкцій.

Стосовно посилання апелента - ТОВ "Летичівський комбікормовий завод", що судом першої інстанції не надано оцінки по взаємовідносинам позивача із контрагентами ТОВ "Комел Електро" та ТОВ "Епіцентр - К", апеляційний суд зазначає наступне.

Відподачем в акті перевірки зазначено, що ТОВ "Летичівський комбікормовий завод" у Реєстрі отриманих та виданих податкових накладних вказано податкову накладну від 18.04.2014 року №8014/013 на загальну суму 2507,70 грн (в т.ч. ПДВ 417,95 грн.) та податкову накладну від 04.04.2014 року №10 на загальну суму 13594,50 грн. (в т.ч. ПДВ 2265,75 грн.). Проте, посадовими особами не надано перевіряючим податкової накладної від 04.04.2014 року №10 на загальну суму 13594,50 грн. (в т.ч. ПДВ 2265,75 грн.) саме із такою датою складення, а також податкової накладної від 18.04.2014 року №8014/013 на загальну суму 2507,70 грн. (в т.ч. ПДВ 417,95 грн.) саме із такою сумою, на яку була виписана податкова накладна.

Підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України передбачено, що не включаються до складу витрат, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Пункт 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачає, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не можуть бути підставою для висновків про відсутність господарської операції, або не підтвердження первинними документами вчинених операцій, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю дійсно мали місце.

Враховуючи наведене, помилки у оформленні податкових накладних від 18.04.2014 року №8014/013 на загальну суму 2507,70 грн. (в т.ч. ПДВ 417,95 грн.) та від 04.04.2014 року №10 на загальну суму 13594,50 грн. (в т.ч. ПДВ 2265,75 грн.) не є підставою для висновків про відсутність господарських операцій із контрагентами ТОВ "Комел Електро" та ТОВ "Епіцентр - К". Тому, суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги в цій частині дійшов правомірного висновку про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми В4 Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції № від 10.07.2014 року.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційні скарги Хмельницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС та Товариства з обмеженою відповідальністю "Летичівський комбікормовий завод" залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 січня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 07 травня 2015 року.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В.

Мельник-Томенко Ж. М.