Справа № 820/2616/15
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2015-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

05 травня 2015 р. № 820/2616/15

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Державної податкової інспекції у Балаклійському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про про стягнення податкового боргу ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості по сплаті єдиного податку у сумі 698,49 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачка перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції у Балаклійському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області та є платником єдиного податку. На момент звернення до суду за нею рахується податковий борг у розмірі 698,49 грн. В зв'язку з тим, що відповідачем у добровільному порядку суму податкового зобов'язання не сплачено, а проведені податковим органом дії щодо примусово стягнення суми не призвели до погашення податного боргу, то означена сума підлягає стягненню за рішенням суду.

Відповідачка адміністративний позов не визнала, просила у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що з 30.09.2014 року припинила підприємницьку діяльність.

В судове засідання сторони не прибули, надавши суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Розглянувши заяви представника позивача та відповідачки про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній документами.

Дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлена, що ОСОБА_1 пройшовши визначену діючим законодавством процедуру державної реєстрації набула статусу суб'єкта господарювання-фізичної особи-підприємця та перебувала на обліку як платник податків та зборів в Державній податковій інспекції у Балаклійському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області, а отже згідно п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України зобов'язана сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Враховуючи положення п. 291.3. ст.291 ПК України відповідачкою обрано спрощену систему оподаткування та звітності за другою групою платників єдиного податку згідно заяви від 23.01.2012 року.

Рішенням Балаклійської міської ради від 08.12.2011 року № 700-VI встановлено, що для фізичних осіб-підприємців, що працюють за спрощеною системою оподаткування та відносяться до другої групи платників, ставка єдиного податку складає 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати - а.с.13

Приписами ст.295 ПК України визначено, що платники єдиного податку другої групи сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Із долученої до матеріалів справи обліком картки платника єдиного податку (а.с.10) встановлено, що податковим органом з урахуванням положень ст..295 ПК України нараховано єдиний податок по терміну сплати 20.10., 20.11., 20.12. 2014 року у розмірі 730,80 грн. та з урахуванням наявної переплати до сплати визначено 698,49 грн.

Внаслідок несплати податкового зобов'язання відповідачці з урахуванням положень ст.59 ПК України сформовано та направлено вимогу від 04.12.2014 року № 351-25. Вказана вимога відповідачкою отримана та не оскаржена. Проте, сума заборгованості не погашена, внаслідок чого керівництвом податкового органу прийняте рішення про опис майна відповідачки у податкову заставу (а.с.15-17).

Перевіряючи обґрунтованість вимоги податкового органу суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що 30.09.2014 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності відповідача за її рішенням а.с.18 (зворотній бік), а отже саме з цієї дати в силу положень ч.3 ст. 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" відповідачка позбавлена статусу суб'єкта господарювання - фізичної особи - підприємця.

Із долученої до матеріалів справи облікової картки платника податку судом встановлено, що податкове зобов'язання у розмірі 698,49 грн. нараховане відповідачці за період жовтень-грудень 2014 року, тобто після позбавлена її статусу підприємця.

Підставою нарахування заявленого до стягнення податкового зобов'язання податковим органом визначено абз.2 пп.65.10.8 п.65.10 ст.65 ПК України, якими передбачено, що реєстрація припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов'язань та застосування санкцій за їх невиконання. Крім того, позивач посилається на норми п.295.8. ст. 295 ПК України( в редакції, що діяла на час виникнення спірних відноси), згідно якої у разі припинення платником єдиного податку провадження господарської діяльності податкові зобов'язання із сплати єдиного податку нараховуються такому платнику до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому до контролюючого органу подано заяву щодо відмови від спрощеної системи оподаткування у зв'язку з припиненням провадження господарської діяльності.

Проте суд не погоджується з такою позицією позивача з огляду на наступне.

З урахуванням положень ст. ст. 51, 52, 598 - 609 ЦК України, ст..97 ПК України однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи - підприємця є те, що у випадку припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання, які виникли раніше, не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа - підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Виходячи зі змісту положень до абз.2 пп.65.10.8 п.65.10 ст.65 ПК України, суд приходить до висновку, що фізична особа-підприємець, діяльність якої припинена, виконує обов'язки та несе відповідальність, що передбачені для платника єдиного внеску, лише в частині діяльності, яка здійснювалася нею як фізичною особою - підприємцем.

За таких обставин, з огляду на те, що відповідачка з 30.09.14 не має статусу фізичної особи - підприємця, податковий борг у сумі 698,49 грн., нарахований вже після реєстрації припинення підприємницької діяльності, суд приходить до висновку про відсутність у відповідачки обов'язку сплачувати заявлену суму податкового нарахування.

Відповідно до ст. 11, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено правомірності заявленої вимоги, а отже позов не підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст..94 КАС України.

Керуючись ст..ст.9,11,160-163,185-186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Балаклійському районі Головного управління Міндоходів у Харківській області до фізичної осби ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу залишити без задоволення.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження

Суддя Рубан В.В.