Справа № 577/1683/15-а
Суддя: Разумова І. Є.
Дата ухвалення: 2015-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 577/1683/15-а
Провадження № 2-а/577/46/15
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"07" травня 2015 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого-судді Разумової І.Є.,

при секретарі Цукановій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Конотопі та Конотопському районі, третя особа: публічне акціонерне товариство Конотопагротехсервіс про визнання протиправною відмову в призначенні пенсії та зобов`язання призначити пенсію із зниженням пенсійного віку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому після уточнення позовних вимог просить визнати протиправною відмову відповідача в призначенні йому пенсії зі зниженням пенсійного віку, зобов`язати відповідача з 17 лютого 2015 року призначити йому пенсію із зменшенням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що він являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії. Під час загальновідомих подій на ЧАЕС він працював водієм в Конотопському районному ремонтно-транспортному підприємстві, на підставі наказу від 2 травня 1986 року № 31 був відряджений в складі бригади водіїв для виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які виконував з 3 травня по 7 травня 1986 року включно. В той час він приймав участь в евакуації державного майна та худоби колгоспу Прогрес, землі якого розташовані в Чорнобильському районі Київської області, в тому числі в м.Чорнобиль та сел.Речиця, які знаходились в зоні відчуження та відносилися до ІІ зони небезпеки. В червні 1986 року за основним місцем роботи він отримав заробітну плату за роботу в зоні відчуження в трикратному розмірі. Йому була встановлена 2 категорія учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, видане відповідне посвідчення. Тому на підставі ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право на пенсію зі зниженням пенсійного віку на 10 років. Після досягнення 50 років він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, надав підтверджуючі документи. При цьому листом від 6 березня 2015 року йому відмовлено у призначенні пенсії, оскільки надані ним документи не підтверджують факт роботи в зоні відчуження під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а на підприємстві відсутній оригінал відрядного посвідчення. Однак така відмова відповідача є неправомірною, бо були надані всі необхідні документи, які посвідчують його особливий статус. Вимагання відповідачем надання довідки форми 122 є неправомірним, тому що вона була прийнята Державним комітетом СРСР по праці та соціальним питанням 9 березня 1988 року, тобто після його відрядження, тому довідок встановленої форми він не отримував.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити та пояснили, що в травні 1986 році він працював у зоні відчуження 5 днів.

Представник відповідача управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі за довіреністю Тарасенко О.М. проти позову заперечує та пояснила, що 4 червня 2013 року при першому зверненні до управління із заявою про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 надав ряд документів, але вони не підтверджували його право на пенсію згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки копія посвідчення № НОМЕР_1 про відрядження в Чорнобиль не відповідає вимогам загального діловодства, бо не містить штампу підприємства, яким видана, не зазначені дата видачі, записи про вибуття з одного населеного пункту та прибуття в інший населений пункт, належним чином не завірені копії підписами відповідальних осіб та печаткою, а наказ № 31 про відрядження на підприємстві відсутній. В копії довідки №3287 від 3 листопада 1992 року, виданої Конотопським підприємством Агротехсервіс, вказано, що позивачу за роботу в населених пунктах Чорнобиль, к-п Прогрес за місцем його роботи виплачена заробітна плата в сумі 157,36 крб. (відомості за червень (номер відомості та рік не зазначені), сама відомість на підприємстві відсутня. Довідки від 6 березня 1991 року № 382, від 28 листопада 1991 року №274, від 4 грудня 1991 року № 451 видані Конотопським підприємством Агротехсервіс на підставі посвідчення про відрядження № 281, що не відповідає вимогам оформлення документів. В копії табеля обліку робочого часу за травень 1986 року вказано про відрядження позивача з 2 по 8 травня, а в інших документах - з 3 по 7 травня 1986 року. Надані позивачем документи також містять суперечливі дані щодо місця перебування у відрядженні. 12 вересня 2013 року позивач ще додатково надав довідку № 295 від 31 липня 2013 року, видану ПАТ Конотопагротехсервіс, яка не може бути врахована для призначення пенсії, оскільки також видана на підставі копії про посвідчення про відрядження № 281, що не відповідає вимогам діловодства, довідка форми 122 видається лише на підставі первинних документів. 17 лютого 2015 року позивач втретє подав заяву про призначення пенсії, при цьому надав копії довідок від 6 березня 1991 року № 382 та від 4 грудня 1991 року № 451, виданих Конотопським Райагротехсервіс на підставі вищезазначеної копії посвідчення про відрядження № 281. Тому підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії зі зменшенням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС немає. Крім того, вимога позивача про зобов`язання управління ПФУ в м. Конотопі та Конотопському районі здійснити призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку є неправомірною, оскільки суд не може перебирати на себе повноваження органів державної влади, які чітко визначені законодавством.

Представник третьої особи: ПАТ Конотопагротехсервіс в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлені у встановленому порядку, заяви про відкладення розгляду справи не надали.

Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 , вважає, що позов підлягає задоволенню таким чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16), 18 травня 2013 року йому виповнилось 50 років.

17 лютого 2015 року ОСОБА_1 втретє звернувся до управління ПФУ в м. Конотопі та Конотопському районі із заявою про призначення йому пенсії за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії (а.с.23), про що пояснила в судовому засіданні і представник відповідача ОСОБА_3 .

З листа управління ПФУ в м. Конотопі та Конотопському районі від 6 березня 2015 року № 3664/05-11 видно, що ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у звязку з тим, що надані ним документи не підтверджують факт його роботи в зоні відчуження під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986 році (а.с.15), що підтвердила представник управління Тарасенко О.М.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 вищевказаного Закону особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в т.ч. на 10 років - учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів.

Пенсії вказаним особам призначаються відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно п. 2 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії є особи, які працювали у зоні відчуження: - з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; - з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів.

Крім того, ч.1,4 ст. 15 вказаного Закону визначено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1-3 ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. При зміні категорії, а також у випадках, передбачених ст. 17 цього Закону, посвідчення підлягає заміні. Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Згідно п. 3 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року - не менше 5, а у 1987 р. - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору. серія А; при цьому у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору «Перереєстровано» і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації. Починаючи з 1 жовтня 1998 року зазначене посвідчення без такого штампу вважається недійсним.

Відповідно до п. 2. Порядку посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії, що підтверджується дублікатом посвідчення серії НОМЕР_2 , виданим 2 березня 2001 року. Вказане посвідчення перереєстроване у встановленому законодавством України порядку (а.с. 4), є дійсним, проти чого не заперечувала і представник відповідача Тарасенко О.М.

Відповідно до під. ґ) п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, в редакції, що діяла на час звернення позивача з приводу призначення пенсії, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (при призначенні пенсії із застосуванням норм ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Згідно трудової книжки ОСОБА_1 з 29 грудня 1985 року по 13 січня 1987 року працював водієм у Конотопському районному виробничому обєднанні з виробничо-технічного обслуговування сільського господарства (Райсільгосптехніка) (а.с.5).

Відповідно до довідки ПАТ Конотопагротехсервіс Райсільгосптехніка на підставі Постанови ЦК КПСС і Ради Міністрів СРСР від 14.11.1985 №1114, Указу Президії Верховної Ради УРСР від 23.11.1985, наказу Сумської облсільгосптехніки від 30.12.1985 № 439, наказів Сумського обласного агропромислового комітету від 27.03.1986 № 64, від 20.02.1986 № 27, наказу Конотопського РАПО від 28.03.1986 № 11 перейменована в Конотопське районне ремонтно-транспортне підприємство Конотопського РАПО, на базі якого з 1 січня 1991 року створене Конотопське районне державне підприємство Агротехсервіс, на основі якого згідно наказу регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області від 07.12.1995 №1437 створене ВАТ Конотопське підприємство Агротехсервіс, яке згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 5 квітня 2011 року перейменоване у ПАТ Конотопагротехсервіс, котре являється правонаступником вищевказаних підприємств (а.с.13).

З копії командировочного посвідчення № 281 вбачається, що ОСОБА_1 був відряджений до м. Чорнобиль, 3 травня 1986 року вибув з м.Конотопа, з 4 по 6 травня 1986 року знаходився в с.Речиця, 7 травня 1986 року прибув до м.Конотопа (а.с.34).

З копії табеля за травень 1986 року видно, що позивач був у відрядженні з 2 по 8 травня 1986 року (а.с.41,42).

Згідно довідки Конотопського Райагротехсервіс від 6 березня 1991 року №382 ОСОБА_1 дійсно працював при Конотопському РТП та направлявся на автомашині КАМАЗ 27-27 до м. Чорнобиль по вивезенню худоби та майна з зони АЕС строком з 3 травня по 7 травня 1986 року (а.с.8).

Таке саме зазначене і в довідці Конотопського Райагротехсервіс від 28 листопада 1991 року №2747 (а.с.40).

Відповідно до довідки Конотопського районного державного підприємства Агротехсервіс від 3 листопада 1992 року №3287 ОСОБА_1 за роботу в населених пунктах Чорнобиль, к-п Прогрес, зони відчуження в період з 3 травня 1986 року по 7 травня 1986 року за місцем роботи по відомостях: м.Конотоп, Агротехсервіс за червень виплачена заробітна плата в сумі 157 крб. 36 коп. з урахуванням коефіцієнту 3 (а.с.33зв.)

В довідці ПАТ Конотопагротехсервіс від 31 липня 2013 року № 295 вказано, що ОСОБА_1 був безпосередньо зайнятий на роботах, передбачених Постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 29 грудня 1987 року № 1497-378 та Постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 5 червня 1986 року №665-195, що дають право на державну пенсію на пільгових умовах, з 3 травня по 7 травня 1986 року. Час зазначеної роботи до 1 січня 1988 року зараховується до стажу при призначенні пенсії у трикратному розмірі (а.с.12).

З листа ПАТ Конотопагротехсервіс від 13 лютого 2015 року № 39 вбачається, що ОСОБА_1 брав участь у вивезенні майна і худоби із зони Чорнобильської АЕС, а саме: м. Чорнобиль, з 3 травня по 7 травня 1986 року згідно відрядного посвідчення № НОМЕР_1 на підставі наказу від 12.05.1986 №31. Заробітна плата водіям за період роботи в зоні відчуження нараховувалась в підвищеному розмірі, про що свідчить довідка про нарахування заробітної плати за роботу в населених пунктах зони відчуження. На жаль, оплата за перебування в зоні відчуження по розрахунково-платіжним відомостям по заробітній платі за травень-червень 1986 року окремо не зазначена. Оплата праці водіїв по підвищених тарифних ставках і посадових окладах для відповідних зон небезпеки проводилась за фактично відпрацьований час у цих зонах. Облік робочого часу водіїв здійснювався на підставі табеля обліку робочого часу, шляхового листа і інших документів. На даний час надати довідку про підвищену оплату праці за роботу в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту неможливо за відсутності первинних документів, а саме: шляхових листів, в яких був зафіксований фактично відпрацьований час у зоні відчуження. Копію наказу про відрядження від 12.05.1986 № 31 підприємство надати не може, бо наказ дотепер не зберігся, так як на той час згідно чинного законодавства строк зберігання наказів про відрядження працівників складав 3 роки. Наказ про виплату заробітної плати в підвищеному розмірі з урахуванням коефіцієнту кратності на підприємстві на даний час не зберігся. На період виконання робіт в зоні відчуження ОСОБА_1 як водію згідно положення про оплату праці на підприємстві була встановлена відрядна система оплати праці. Тому зараз неможливо виділити розмір підвищеної оплати через відсутність первинних документів (а.с.35,36).

Відповідно до розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс з метою прискорення робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в розпорядження Міністерства енергетики СРСР був виділений додатковий фонд заробітної плати в розмірі 100 тис. крб. та дозволено керівникам міністерств та відомств, які приймають участь у ліквідації аварії, за погодженням з головою урядової комісії проводити у виключних випадках оплату праці працівників, зайнятих на вказаних роботах у ІІІ зоні небезпеки у 5-кратному розмірі у порівнянні з встановленими діючим законодавством розмірами; у ІІ зоні в 4-кратному розмірі; в І зоні у 3 кратному розмірі.

При цьому згідно абз. 5 п.п. 1 п. 1 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 5 червня 1986 року № 665-195, постанови Ради Міністрів УРСР та Укпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забруднення навколишнього середовища», оплата праці працівників підприємств, організацій і установ розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964 рс. Перелік населених пунктів і виробничих об`єктів, де оплата праці провадилась відповідно до зон небезпеки, затверджено рішеннями Урядової комісії від 7 серпня 1986 року № 87 (лист Держкомпраці УРСР від 13.08.1996 № 115), від 19 серпня 1986 № 108 (лист Держкомпраці УРСР від 26.08.1986 № 124), від 18 вересня 1986 року № 173 (лист Держкомпраці УРСР від 24.09.1986 № 140), від 5 січня 1987 № 339 (лист Держкомпраці УРСР від 09.01.1987 № 1). При цьому оплата праці працівників, зайнятих на роботах в третій, другій і першій зонах небезпеки, проводиться відповідно в 4-, 3- та 2-кратному розмірах, понад середньомісячну заробітну плату, виходячи з тарифної ставки (окладу), встановлених за основним місцем роботи.

В судовому засіданні було встановлено, що станом на 17 лютого 2015 року в управлінні Пенсійного фонду України в м.Конотопі та Конотопському районі, коли позивач втретє звернувся туди із заявою з приводу призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, в справі ОСОБА_1 знаходились копія посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії та всі зазначені вище документи.

Крім того, обидві сторони пояснили, що ОСОБА_1 мав достатній страховий стаж для призначення пенсії.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем станом на 17 лютого 2015 року були надані визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, необхідні документи на підтвердження того, що він брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працював у зоні відчуження Чорнобильської АЕС до 1 липня 1986 році (в даному випадку навіть не має значення кількість робочих днів), а тому він мав право на призначення йому пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку на 10 років.

Однак листом від 6 березня 2015 року управління ПФУ в м. Конотопі та Конотопському районі відмовило позивачеві в призначенні пенсії за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, про що пояснила представник відповідача ОСОБА_3 .

В той же час суд враховує, що відповідно до п. 2,3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, у разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. Крім того, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення реалізації права ОСОБА_1 на соціальний захист та повного захисту його прав і законних інтересів, суд вважає, що слід визнати протиправною відмову відповідача в призначенні позивачеві як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії державної пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку та зобов`язати управління ПФУ в м. Конотопі та Конотопському районі вчинити дії щодо призначення позивачеві державної пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку, починаючи з 17 лютого 2015 року, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Із заявою про призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян», які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1 звернувся до відповідача 17 лютого 2015 року (а.с.23).

Керуючись ст.ст.19,46 Конституції України, ст. ст. 14,15, 49, 55, 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. ст. 26, 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 № 22-1, Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51, розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс, постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 5 червня 1986 року № 665-195, постановою Ради Міністрів УРСР та Укпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7, ст. ст.7,9,11,14,69-71,86, 158-163,167 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі в призначенні ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії державної пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зниженням пенсійного віку.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі вчинити дії щодо призначення ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії державної пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зменшенням пенсійного віку, починаючи з 17 лютого 2015 року.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: І. Є. Разумова