Справа № 823/1026/15
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2015-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року справа № 823/1026/15

13 год. 00 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Шоколенко Т.М.,

представника позивача - не прибув,

відповідача - ОСОБА_1 (особисто),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом державної податкової інспекції у Черкаському районі Головного управління ДФС у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

23.04.2015 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов державної податкової інспекції у Черкаському районі Головного управління ДФС у Черкаській області (далі-позивач) про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі-відповідач) на користь державного бюджету через позивача податкового боргу на загальну суму 12094,22грн., з яких: єдиний податок - 2274,75грн.; податок на доходи фізичних осіб - 9819,47грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач у добровільному порядку не сплатив вищевказані узгоджені зобов'язання.

Представник позивача просив розглянути справу без його участі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази у матеріалах справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець з 19.01.2012 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), є платником єдиного податку відповідно до свідоцтва від 25.01.2012 НОМЕР_2. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач обрав 2 групу єдиного податку.

Відповідно до п.291.2 ст.291 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України) спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Згідно з п.291.3 ст.291 ПК України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою. Ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, та у відсотках до доходу (відсоткові ставки) відповідно до п.293.1. ст.293 ПК України.

З даних облікової картки відповідача з єдиного податку суд встановив, що він не сплачував цей податок за період жовтень 2012 року - грудень 2013 року, у зв'язку з чим виникла недоїмка за вказаний період в сумі 2274,75грн.

П.295.1 ст.295 ПК України встановлений обов'язок платника єдиного податку першої і другої груп сплачувати його шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Відповідно до п.295.2 ст.295 ПК України нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється органами державної податкової служби на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку. Сплата єдиного податку здійснюється за місцем податкової адреси згідно з п.295.4 ст.295 ПК України.

П.300.1 ст.300 ПК України встановлено, що платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку.

Тому, суд дійшов висновку, що грошове зобов'язання відповідача з єдиного податку з фізичних осіб жовтень 2012 року - грудень 2013 року в сумі 2274,75грн. станом на час судового розгляду справи є узгодженим.

Суд звернув увагу, що єдиний податок згідно з підп.10.1.2. п.10.1. ст.10 ПК України належить до місцевих податків та зараховується до бюджетів місцевого самоврядування, що передбачено п.2 ч.1 ст.71 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 № 2456-VI.

Крім того, відповідач не сплатив самостійно задекларовані зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб відповідно до декларації за 2012 рік №, якою платник самостійно визначив до сплати в бюджет суму 9819,47грн.

П.54.1. ст.54 ПК України визначено, що сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою, у разі якщо платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Грошове зобов'язання, яке самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає (п.56.11 ст.56 ПК України). Абз.1 п.57.1 статті 57 розділу II ПК України встановлено обов'язок платника податків самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з підп.14.1.175 п.14.1 статті 14 ПК України сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання визнається податковим боргом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що грошові зобов'язання, визначені вищевказаною декларацією, є податковим боргом відповідача.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Суд встановив, що у зв'язку з несплатою узгодженого зобов'язання позивач прийняв податкову вимогу форми "Ф" від 04.02.2015 №1148-25 на суму 12094грн. 22коп. Вказана вимога вручена відповідачу 06.02.2015, що підтверджується даними копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.15). В установленому законом порядку відповідач вимогу не оскаржив і до часу судового розгляду справи узгоджені зобов'язання не сплачував, що підтверджується даними зворотного боку облікових карток відповідача.

Згідно з п.95.2. ст.95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Суд встановив, що з часу прийняття податкової вимоги до часу судового розгляду справи заборгованість не переривалась, а недоїмка збільшувалась. Тому, погашенню підлягає вся сума податкового боргу відповідача.

Тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення податкового боргу відповідача з єдиного податку з фізичних осіб за жовтень 2012 року - грудень 2013 року та податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 12094,22грн. є обґрунтованими, а визнання відповідачем позову в цій частині не суперечить закону та не порушує чиї-небудь права та інтереси.

Водночас, щодо позовної вимоги стягнути податковий борг з відповідача через орган податкової служби (через позивача) суд акцентує.

Підп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України встановлено право контролюючого органу звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

На підставі п.87.11 ст.87 ПК України орган стягнення може звернутися до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. При цьому, за рішенням суду він стягується державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Отже зазначений позивачем спосіб виконання рішення не відповідає вищевказаній нормі ПК України. Тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 159 - 163, 254 - 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов державної податкової інспекції у Черкаському районі Головного управління ДФС у Черкаській області задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь бюджету податковий борг на загальну суму 12094,22грн. (дванадцять тисяч дев'яносто чотири грн. 22 коп.), з яких: на користь місцевого бюджету єдиний податок - 2274,75грн. (дві тисячі двісті сімдесят чотири грн. 75 коп.); на користь державного бюджету податок на доходи фізичних осіб - 9819,47грн. (дев'ять тисяч вісімсот дев'ятнадцять грн. 47 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з моменту отримання повного тексту постанови. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

3. Копію постанови направити сторонам.

Суддя А.М. Бабич

Повний текст постанови виготовлений 08.05.2015