Справа № 804/4861/14
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2015 рокусправа № 804/4861/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Ясенової Т.І.

суддів: Головко О.В. Суховарова А.В.

секретар судового засідання: Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2014 року у справі № 804/4861/14 за позовом Міського фінансового управління Вільногірської міської ради Дніпропетровської області до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області, третя особа Вільногірська міська рада Дніпропетровської області про скасування вимог, -

ВСТАНОВИВ:

Міське фінансове управління Вільногірської міської ради Дніпропетровської області зернулось до суду з позовом до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області, третя особа Вільногірська міська рада Дніпропетровської області, в якому просило визнати вимоги відповідача в частині п.6 незаконними та скасувати їх.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2014 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними та скасовано п.6 вимог Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області №04-08-05-15/2624 від 14.03.2014 року.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області, відповідно до п.2.1. Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області на ІV квартал 2013 року та на підставі направлення від 12.12.2013 №1913, виданого начальником ДФІ в Дніпропетровській області Качаном Р.В., проведено ревізію бюджету міста Вільногірська та фінансово-господарської діяльності міського фінансового управління виконкому Вільногірська міської ради за період з 01.01.2010 по 01.12.2013.

За результатами проведеної ревізії складено акт від 07.02.2014 року № 08-20/5, відповідно до пункту 7 якого встановлено, що в 2011 та 2012 роках заступнику міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради - начальнику міського фінансового управління ОСОБА_2, за розпорядженнями міського голови від 28.11.2011 року №260-ОС та від 23.11.2012 року № 186-ОС було нараховано та виплачено премії до професійного свята „День місцевого самоврядування", які мають одноразовий характер на загальну суму 700,0 грн., проте рішеннями міської ради від 13 січня 2011 року № 97-06/VI „Про умови оплати праці міського голови, заступників міського голови, секретаря ради та керуючого справами у 2011 році" та від 19 січня 2012 року № 592-28/VI „Про умови оплати праці міського голови, заступників міського голови, секретаря міської ради та керуючого справами та інших працівників органів місцевого самоврядування у 2012 році" надання заступникам міського голови одноразових премій до святкових дат не передбачено.

На підставі зазначеного акта ревізії міському фінансовому управлінню, в особі заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради - начальнику міського фінансового управління пред'явлена вимога № 04-08-05-15/2624 від 14.03.2014 року про усунення виявлених ревізією порушень.

Відповідно до пункту 6 зазначеної вимоги, ревізією встановлено зайве нарахування та виплату в 2011 та 2012 роках заступнику міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради - начальнику міського фінансового управління ОСОБА_2 одноразової премії до „Дня місцевого самоврядування", яку рішеннями міської ради не передбачено, на загальну суму 700,00 грн., що є порушенням абз.2 п.6 постанови Кабінету Міністрів України №268 від 09.03.2006 „Про упорядкування структури та мов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" із змінами та доповненями та, як наслідок, зайво перераховано до пенсійного онлу єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 254,10 грн., чим порушено ст.7-8 Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI.

У зв'язку з чим у вказаному пункті 6 пред'явлено вимогу стягнути з заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради - начальника міського фінансового управління ОСОБА_2, зайво виплачену заробітну плату в сумі 700, 00 грн. та провести коригування єдиного соціального внеску у сумі 2431,66 грн. з пенсійним фондом України. В іншому випадку стягнути з осіб, якими допущено порущення, шкоду у загальній сумі 954,1 грн. у порядку, встановленому законодавством з подальшим перерахуванням до міського бюджету.

Суд першої інстанції надавши правову оцінку фактам, встановленим під час проведення ревізії, дійшов висновку про правомірність дій позивача та відповідно протиправність пункту 6 вказаної вимоги.

Колегія суддів вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 26 січня 1993 року №2939-XII „Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" (далі - Закон №2939-XII) головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

У відповідності із Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 № 499/2011 (далі - Положення, Держфінінспекція відповідно) Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Підпунктом 4 пункту 4 Положення встановлено, що Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Положенням також установлено, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави. Вказане право Держфінінспекції закріплено і в пункті 50 Порядку.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону №2939-ХІІ, згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Враховуючи наведене, органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

Виявлені ревізією збитки, завдані державі чи об'єкту контролю, не можуть бути примусово стягнуті шляхом пред'явлення вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду органу державного фінансового контролю з відповідним позовом.

Отже, органу державного фінансового контролю надано право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавста і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В даній справі, відповідачем пред'явлено вимоги, які вказують на виявлені збитки, їх розмір та зобов'язання стягнення збитків.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність обчислення їх розміру та наявність підстав для стягнення збитків перевіряє суд, який розглядає такий позов.

Таким чином, виявлені під час ревізії збитки не можуть бути примусово відшкодовані шляхом пред'явлення вимоги про зобов'язання забезпечити стягнення чи повернення коштів.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України у постанові від 20 січня 2015 року у справі за позовом державного підприємства „Український державний геологорозвідувальний інститут" до Державної фінансової інспекції в м.Києві про часткове скасування вимоги.

Суд першої інстанції, надаючи оцінку встановленим в ході ревізії фактам та вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення збитків, не врахував вказаних норм законодавства.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що допущене судом першої інстанції порушення норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи є підставою, для скасування оскаржуваної постанови суду із прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог, але з інших підстав.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст.202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2014 року у справі № 804/4861/14 - скасувати із прийняттям нової постанови.

Позов Міського фінансового управління Вільногірської міської ради Дніпропетровської області до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області, третя особа Вільногірська міська рада Дніпропетровської області про скасування вимог - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати п.6 вимог Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області №04-08-05-15/2624 від 14.03.2014 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров