Справа № 820/2741/15
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2015-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

06 травня 2015 р. № 820/2741/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Зінченка А.В.,

при секретарі - Алавердян Е.А.

за участі представників сторін:

позивача - Малахової Н.В.

відповідача - Гаєвської І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут Градінвестбуд» до державної податкової інспекції у Дзержинському районі м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Інститут Градінвестбуд», звернувся до суду з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного Управління Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ у Дзержинському районі м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області: № від 16.02.2015р., яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму - 87700,50грн., з яких за основним платежем - 58457,50грн., за штрафними (фінансовими санкціями) 29233,50грн. та № від 16.02.2015р., якім збільшено суму грошового зобов'язання за платежем адміністративні штрафи на загальну суму 510,0грн.

Позивач вважає рішення відповідача неправомірними, необґрунтованими, безпідставними через відсутність доказів порушення підприємством податкового законодавства, а тому просить задовольнити позов в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інститут Градінвестбуд» взято на податковий облік 12.10.2012 року за №75257, і станом на даний час перебуває на обліку в державній податковій інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного Управління Міндоходів у Харківській області.

На підставі наказу на проведення перевірки від 13.01.2015 року №16 та направлення від 13.01.2015 року №45 виданих ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області, головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок платників податків управління податкового аудиту Малишко Ігорем Анатолійовичем, згідно із п. 78.1.1 ст. 78 Податкового кодексу України, проведено перевірку з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТИТУТ ГРАДІНВЕСТБУД» податковий номер 38383419, з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «УНІВЕРСАЛ МОНОЛІТ» ( 38946781) за вересень 2014 року.

За результатами вказаної перевірки ДПІ складено акт від 23.01.2015 року №173/20-30-22-03/38383419, яким зафіксовані наступні порушення: п.44.6 ст.44, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту з ПДВ за перевіряє мий період на суму 58467,0 грн. та в наслідок чого занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету в розмірі 58467,00 грн.

На підставі вказаного акту перевірки 16.02.2015 року ДПІ були винесені податкові повідомлення рішення, а саме: №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму - 87700,50грн., з яких за основним платежем - 58457,50грн., за штрафними (фінансовими санкціями) 29233,50грн. та №, якім збільшено суму грошового зобов'язання за платежем адміністративні штрафи на загальну суму 510,0грн.

Судом встановлено, що підставою для винесення податкового повідомлення-рішення № послугувало твердження ДПІ про те, що вказані порушення відбулись в результаті не підтвердження реальності здійснення господарських відносин із контрагентом - ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «УНІВЕРСАЛ МОНОЛІТ», що призвело до завищення підприємством податкового кредиту на загальну суму 58467,00грн.

Підставою застосування адміністративного штрафу в розмірі 510 грн. та винесення податкового повідомлення - рішення № стало твердження ДПІ про те, що до перевірки не було надано журнал реєстрації перевірок, не було надано документів, які б підтверджували реальність здійснення господарських операцій підприємства ТОВ «ІНСТИТУТ ГРАДІНВЕСТБУД» з підприємством ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «УНІВЕРСАЛ МОНОЛІТ» в перевіряємому періоді, а саме: не було надано договори між контрагентами, податкові накладних, акти виконаних робіт, інформацію щодо розрахунків між контрагентами та будь-які інші документи, які б підтвердили факт реальності здійснення операцій.

Таким чином, на думку ДПІ, платником податків не надано належного пояснення щодо причин ненадання документів, що є підставою вважати, що документи відсутні у такого платника податків.

Дослідивши надані до справи матеріали, судом встановлено що між позивачем та ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «УНІВЕРСАЛ МОНОЛІТ» було укладено наступні договори: №592/14-У від 06.08.2014 року, №628/14-У від 19.08.2014 року, №629/14-У від 19.08.2014 року, №633/14-У від 19.08.2014 року, №658/14-У від 27.08.2014 року, №693/14-У від 08.09.2014 року, №703/14-У від 12.09.2014 року, №704/14-У від 12.09.2014 року, №705/14-У від 12.09.2014 року, №707/14-У від 05.09.2014 року, №715/14-У від 18.09.2014 року, №730/14-У від 24.09.2014 року.

Виконання вказаних договорів підтверджено: технічними завданнями до кожного з договорів, актами здачи-приймання проектних робіт, податковими накладними, платіжними дорученнями та рахунками - фактурами.

Суд зазначає, що відповідно до приписів п.198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх ввезенні на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України;

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та у разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст. 198 визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Також, згідно з п. 198.3 ст. 198 ПКУ податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 ст.193, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 198.6 ПКУ не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 цього Кодексу).

Суд вказує, що відповідно до п. 200.1. ст.200 Податкового Кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно вимог п.200.2. ст.200 вказаного Кодексу при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Також п.200.3. ст.200 ПК України встановлено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Проаналізувавши наведені норми та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що укладені правочини є дійсними, виконаними сторонами в повному обсязі, без претензій та зауважень, не кім не оскарженими та у судовому порядку не визнані не дійсними.

Суд вказує, що про фактичне виконання вищезазначених робіт свідчать первинні бухгалтерські та податкові документи, виписані відповідно до п.9.2. ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансової звітності в Україні» і п.2.4. ст.2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку».

Суд зазначає, що статтею 1 розділу 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Також суд звертає увагу на те, що чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладено обов'язку перевірки відповідності законодавству установчих документів постачальників товару та дотримання ними вимог податкового законодавства.

Навіть якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Суд вваж є за необхідним вказати, що чинне податкове законодавство не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентом податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Угоди між позивачем та контрагентами за період перевірки були укладені у відповідності до норм чинного законодавства та є такими, що відповідають всім вимогам, що встановлюються до даного виду договорів доки зворотне не буде доведено в суді. Тому підстав для висновків щодо нікчемності або недійсності договору не було.

Чинне законодавство України встановлює принцип презумпції правомірності правочину, згідно якого, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Суд також вважає за необхідним зазначити, що на час укладення вищевказаних договорів контрагенти позивача були зареєстрованими як платники податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, мали індивідуальні податкові номери, що підтверджується Свідоцтвами про реєстрацію платника податку на додану вартість, отже, вони мали право видавати позивачу вищезазначені належним чином оформлені податкові накладні, котрі є підставою для формування позивачем податкового кредиту.

Таким чином, на думку суду, не має підстав стверджувати, що господарські взаємовідносини між підприємствами не були виконані, а первинні документи не відповідають вимогам діючого законодавства.

Вищевикладене свідчить про те, що позивачем правомірно, відповідно до норм чинного законодавства включило до складу податкового кредиту за перевіряємий період суми ПДВ за податковими накладними.

Щодо винесення податкового повідомлення про застосування адміністративного штрафу в розмірі 510,00 грн. то суд зазначає наступне.

На адресу ДПІ у Дзержинському районі надійшла інформація від ГУ Міндоходів у Харківській області від 24.12.2014 року №2123 7/7/20-40-20-03-04 „Про забезпечення контролю".

У зв'язку з отриманням зазначеної податкової інформації, яка свідчить про можливі порушення ТОВ «Інститут Градінвестбуд» вимог податкового законодавства, контролюючим органом було складено та направлено: лист-запит «Про надання пояснень та їх документального підтвердження» від 08.12.2014р. №20062/10/20-30-22-03 за вересень 2014року, (отриманий головним бухгалтером ОСОБА_4). Листом від 17.12.2014 року №566 надана відповідь ТОВ «Інститут Градінвестбуд» без надання документів.

Враховуючи зазначене, 13.01.2015р. керівником ДПІ у Дзержинському районі було прийнято рішення про проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Інститут Градінвестбуд », яке оформлено наказом за № 16, відповідно до вимог пп. 78.1.1 п. 78 ст. 78 Податкового кодексу України. Наказ №16 від 13.01.2015, направлення на перевірку 13.01.2015 №45, були отримані особисто під розпис головним бухгалтером підприємства ОСОБА_4 - 14.01.2015 року.

Судом також встановлено, що ТОВ „Інститут Градінвестбуд" звернулось з позовом до Харківського окружного адміністративного щодо про визнання дій протиправними та скасування наказу від 13.01.2015 №16 ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 10.02.2015 року по справі №820/338/15 відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Інститут Градінвестбуд». Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.03.2015 року, апеляційну скаргу ТОВ «Інститут Градінвестбуд» залишено без задоволення, Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.02.2015 року по справі №820/338/15 залишено без змін.

Суд вказує, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 6-14, 71, 94, 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут Градінвестбуд» до державної податкової інспекції у Дзержинському районі м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Дзержинському районі Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області № від 16.02.2015 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Постанову у повному обсязі складено 07 травня 2015 року.

Суддя А.В. Зінченко