Справа № 286/9343/14-а
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гришковець А.Л.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
УХВАЛА

іменем України

"28" квітня 2015 р. Справа № 286/9343/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Бондарчука І.Ф.

Хаюка С.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від "03" березня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області про зобов'язання провести донарахування та виплату коштів ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 3 березня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі провести ОСОБА_3 донарахування та виплату доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у відповідності до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.06.2014 року по 02.08.2014 року, виходячи з розміру 2-х мінімальних заробітних плат, розмір якої визначено Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», щомісячно, додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у відповідності до ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.06.2014 року по 02.08.2014 року, виходячи з розміру 30% мінімальної пенсії за віком, розмір якої дорівнює розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який визначено Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», щомісячно.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі відповідач - Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що скарга Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, ОСОБА_3 є непрацюючим пенсіонером, потерпілим від Чорнобильської катастрофи 2-ї категорії, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області, та проживає в зоні гарантованого добровільного відселення - м.Овруч Житомирської області.

Як вбачається із довідки Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області, передбачені ст.39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" доплати ОСОБА_3 здійснювались у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Відповідно до статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата - у зоні гарантованого (добровільного) відселення - у розмірі двох мінімальних заробітних плат.

Статтею 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", передбачено, що особам, віднесеним до 2 категорії, додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

У свою чергу, Кабінетом Міністрів України на виконання положення ст.ст.39, 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" 23.11.2011 прийнято постанову №1210 "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". У відповідності до вказаної постанови Кабінету Міністрів України, позивачу провадиться нарахування і виплата підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Закон України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має пріоритет над підзаконними актами - постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210.

Будь-яких законодавчих обмежень щодо застосування вказаних норм і положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як це було в 2011-2013 роках у 2014 році не має, тобто, Законом України "Про Державний бюджет на 2014 рік" від 16 січня 2014 року № 719-VII, що набрав чинності з 1 січня 2014 року (п. 1 Прикінцевих положень Закону) такі обмеження не встановлені.

Такі висновки є правильними і з ними погоджується суд апеляційної інстанції, приймаючи до уваги наступне.

Положення п.28 розділу II Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №107-VI, яким були внесені зміни до ст.ст.39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" і які обмежували права громадян, щодо виплати підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, Рішенням Конституційного суду України у справі №10-рп/2008 від 22.05.2008, визнано неконституційними.

Частиною 2 статті 152 Конституції України передбачено, що закони, інші правові акти або їхні окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, вище наведені положення ст.ст.39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" є чинними у редакції до внесення змін до них Законом України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

На даний час Закони України "Про державний бюджет України на 2011 рік", "Про державний бюджет України на 2012 рік" та "Про державний бюджет України на 2013 рік" втратили чинність.

Законом України "Про Державний бюджет на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що набрав чинності з 1 січня 2014 року (п.1 Прикінцевих положень Закону) такі обмеження не встановлені.

Обмеження, зокрема, ст.ст. 39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено пунктом 6 - 7 Прикінцевих положень Закону України №1622-VII від 31.07.2014 "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", який набрав чинності з 03.08.2014 року.

Чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції суд не знаходить.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Овруцького районного суду Житомирської області від "03" березня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: І.Ф.Бондарчук

С.М.Хаюк

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,11100

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області вул.Леніна, 12,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11100

4-третій особі: - ,