Справа № 565/1020/13-а
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" квітня 2015 р. м. Київ К/800/45773/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.,

Малиніна В.В.,

Швеця В.В.,

провівши попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Кузнецовської міської ради Рівненської області, ОСОБА_5 про визнання дій протиправними за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10 липня 2013 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до суду з адміністративним позовом до Кузнецовської міської ради та секретаря цієї ради ОСОБА_5, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Кузнецовської міської ради від 25.04.2013 року №867 "Про виплати, що передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів»;

- визнати протиправним та скасувати рішення Кузнецовської міської ради від 17.05.2013 року №884 "Про виплати, що передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів»;

- визнати протиправною бездіяльність тимчасово виконуючого обов'язки міського голови, секретаря міської ради ОСОБА_5 щодо не включення до розпорядження міського голови від 27.05.2013 року №132-р "Про преміювання працівників фінансового управління виконавчого комітету" абзацу про преміювання заступника міського голови-начальника фінансового управління ОСОБА_4;

- зобов'язати тимчасово виконуючого обов'язки міського голови, секретаря міської ради ОСОБА_5 видати розпорядження міського голови про внесення змін до розпорядження міського голови від 27.05.2013 року №132-р "Про преміювання працівників фінансового управління виконавчого комітету" в частині доповнення даного розпорядження другим абзацом щодо преміювання заступника міського голови-начальника фінансового управління ОСОБА_4 на умовах, передбачених першим абзацом розпорядження міського голови від 27.05.2013 року №132-р "Про преміювання працівників фінансового управління виконавчого комітету".

Постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10 липня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2013 року змінено постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10 липня 2013 року та з урахуванням ч.2 ст. 11 КАС України визнано протиправною бездіяльність Кузнецовської міської ради щодо невирішення питання про преміювання заступника міського голови - начальника фінансового управління ОСОБА_4 за травень 2013 року. В решті постанова Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10 липня 2013 року залишена без змін.

ОСОБА_4 не погодилась з постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10 липня 2013 року та постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2013 року та звернулась до суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, суд, в межах ст. 220 КАС України, прийшов до висновку про часткове задоволення касаційної скарги з наступних підстав.

Судом попередніх інстанцій встановлені наступні обставини.

Позивач призначена на посаду заступника міського голови - начальника фінансового управління з 01.02.2001 року розпорядженням міського голови №5-рк від 01.02.2001 року. 31.05.2013 року звільнена з посади рішенням міської ради від 29.05.2013 року №892.

Рішенням Кузнецовської міської ради №208 від 12.07.2007 року, пункт 3 рішення Кузнецовської міської ради №3 від 18.04.2006 року «Про затвердження структури органів Кузнецовської міської ради, загальної чисельності працівників апарату управління» викладено у відповідній редакції - доручено міському голові на час повноважень здійснювати преміювання, надання матеріальної допомоги, встановлення надбавок міському голові, його заступникам, керуючому справами та секретареві міської ради за розпорядженням міського голови в межах затверджених видатків на оплату праці з врахуванням п.2 даного рішення».

Рішенням Кузнецовської міської ради №867 від 25.04.2013 року вирішено:

- преміювання Кузнецовського міського голови, секретаря Кузнецовської міської ради, заступників міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючого справами, встановлення їм надбавок, надання їм матеріальної допомоги здійснювати за рішенням Кузнецовської міської ради у межах затверджених видатків на оплату праці.

- визнати такими, що втратили чинність: пункт 2, 3 рішення Кузнецовської міської ради від 18.04.2006 року №3 «Про затвердження структури органів Кузнецовської міської ради, загальної чисельності працівників апарату управління» та рішення Кузнецовської міської ради ради від 12.01.2008 року №315 «Про виплати, передбачені п.6 Постанови КМУ від 09.03.06 №268».

Рішенням Кузнецовської міської ради №884 від 17.05.2013 року вирішено:

- преміювати протягом другого кварталу 2013 року секретаря Кузнецовської міської ради ОСОБА_5, заступників міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_6, ОСОБА_7, керуючого справами ОСОБА_8 в розмірі 100 відсотків від їх посадового окладу за фактично відпрацьований час.

- встановити надбавку в розмірі 50 відсотків до посадового окладу секретарю Кузнецовської міської ради ОСОБА_5, заступнику з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_6, заступнику з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_7, керуючому справами ОСОБА_8.

Отже, спірні правовідносини виникли з приводу невиплати премії позивачу за травень 2013 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що при виданні спірних наказів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені чинним законодавством.

Житомирський апеляційний адміністративний суд погодився з таким висновком, проте вирішив змінити рішення суду першої інстанції та з урахуванням ч.2 ст. 11 КАС України, вийшов за межі позовних вимог та визнав протиправною бездіяльність Кузнецовської міської ради щодо не вирішення питання про преміювання заступника міського голови - начальника фінансового управління ОСОБА_4 за травень 2013 року.

Із вказаними висновками суду апеляційної інстанції не можна погодитися з наступних підстав.

Відповідно до ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін; 2) змінити постанову суду; 3) скасувати її та прийняти нову постанову суду; 4) скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі; 5) визнати постанову суду нечинною і закрити провадження у справі.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Підставами для зміни судового рішення відповідно до ст. 201 КАС України є 1) правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права; 2) вирішення не всіх позовних вимог або питань.

Виходячи із аналізу вказаних статей КАС вбачається, що суд апеляційної інстанції при залишенні апеляційної скарги без задоволення одночасно залишає рішення суду першої інстанції без змін. Зміна судового рішення можлива лише за умови хоча б часткового задоволення апеляційної скарги.

Враховуючи викладене взагалі виглядає незрозумілим висновок суду апеляційної інстанції, яким він при ухваленні постанови залишив апеляційну скаргу ОСОБА_4 без задоволення та одночасно змінив постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10 липня 2013 року та фактично вирішив позовні вимоги, які не були не тільки предметом дослідження суду першої інстанції та навіть не були заявлені позивачем.

Згідно п.5 Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року, відповідно до частини другої статті 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. При цьому слід ураховувати, що в такому разі в мотивувальній частині рішення суд повинен навести відповідне обґрунтування.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Частиною 4 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Виходячи з аналізу вказаних норм слід зробити висновок, що суд апеляційної інстанції при перегляді судового рішення суду першої інстанції може вийти лише за межі доводів апеляційної скарги. Вихід за межі позовних вимог можливий лише судом першої інстанції, оскільки норми ч. 4 ст. 195 КАС України забороняють суду апеляційної інстанції розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Грубе порушення норм процесуального права призвело до неправильного вирішення апеляційної скарги та справи в цілому.

За приписами ч.2 ст. 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 227, 231 КАС України, -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2013 року, скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф. Ситников

В.В. Малинін

В.В. Швець