Справа № 807/3684/14
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 рокум. Ужгород№ 807/3684/14

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С. І.

при секретарі судового засідання - Шмідзен І.Ю.

за участю представників

позивач: ОСОБА_1

відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області про зобов'язання вчинити дії та стягнення заробітної плати, моральної шкоди та судових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 27 квітня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини Постанови. Постанова в повному обсязі складена 7 травня 2015 року.

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернулась до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області (далі - відповідач, Рахівська РДА), яким просила суд зобов'язати Рахівську РДА видати розпорядження про вихід з декретної відпустки з допущенням до робочого місця та видати розпорядження про надання оплачуваної відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами, нарахувати та оплатити листок непрацездатності, стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу, заподіяну моральну шкоду та витрати на правову допомогу.

У своїй заяві позивачка вказала наступне. ОСОБА_1 з грудня 2003 року працює в Рахівській районній держадміністрації. З 2011 року позивачка призначена на посаду начальника відділу у справах сім'ї, молоді та спорту райдержадміністрації. З ІНФОРМАЦІЯ_1 року по 18.09.2015 року, такій була надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. 04 червня 2014 року Позивачка написала заяву про припинення даної відпустки та вихід на роботу з 10 червня 2014 року. Однак, 05 червня 2014 року у телефонному режимі Позивачку викликали до Рахівської РДА, де запропонували зайняти вакантну посаду спеціаліста І категорії служби у справах дітей РДА, так як відділ у справах сім'ї, молоді та спорту РДА реорганізований і посада начальника даного відділу ліквідована. Проте, Позивач написала відмову і вказала, що про ліквідацію посади таку ніхто не повідомляв та просила запропонувати їй посаду без змін істотних умов праці. 10 червня Позивачка вийшла на роботу в Рахівську РДА згідно наказу про переривання відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, проте таку не ознайомили на якій посаді ОСОБА_1 має виконувати обов'язки. З 10 червня по 20 червня Позивач приходила до РДА, щоб їй надали робоче місце. Проте, 12 червня Позивач отримала лист-повідомлення проте, що на даний час РДА не має можливості забезпечити переривання відпустки. Разом з тим, повідомили про те, що при можливості РДА забезпечить таку рівнозначною посадою начальника структурного підрозділу РДА по закінченню відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Ознайомившись із копією трудової книжки Позивач встановила, що перебуває на посаді начальника відділу у справах сім'ї, молоді та спорту РДА, а отже листами Рахівської РДА № 03-12/200 від 05.06.2014, № 03-12/204 від 10.06.2014, на думку Позивачки, таку введено в оману, що нібито посада на якій вона працювала ліквідована. Оскільки Позивачку не допустили до робочого місця остання просить виплатити їй заробітну плату за час простою, а також моральну шкоду.

В судовому засіданні Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд такі задоволити з вищезазначених підстав.

Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, однак, надав суду заперечення проти позовних вимог, згідно яких Розпорядженням голови райдержадміністрації від 18.09.2012 № 361 „Про структуру районної державної адміністрації", передбачено, що начальник новоствореного структурного підрозділу у п'ятнадцятиденний термін, після призначення на посаду, повинен був розробити та подати на затвердження голові райдержадміністрації Положення, структуру і штатний розпис. Станом на ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто на перший день відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не було розроблено ні структури, ні Положення про новостворені структурні підрозділи у зв'язку з чим не було можливості перевести ОСОБА_1 на одну із посад згідно нової структури. Крім того, попередження про вивільнення її через два місяці не надавалось, оскільки планувалось забезпечити Позивачку роботою. У зв'язку з цим, позивачці тричі пропонувалось зайняти одну із наявних вакантних посад від яких ОСОБА_1 відмовилась. Тому у трудовій книжці ОСОБА_1 на даний час залишився тільки запис про призначення начальником відділу у справах сім'ї, молоді та спорту райдержадміністрації. Оскільки, що ОСОБА_1 відмовилась зайняти, одну із запропонованих вакантних посад, листом від 10.06.2014 № 03-12/204 її було повідомлено про те, що райдержадміністрація не має можливості забезпечити переривання відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Представник Відповідача також в запереченнях вказав, що оскільки позивачка не надала згоду на переведення її на одну із запропонованих посад, не можливо забезпечити проведення оплати листка непрацездатності у зв'язку з вагітністю та пологами із Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності як це передбачає чинне законодавство. Своєю заявою від 17.04.2015 року №03-13/713 представник відповідача просив суд врахувати заперечення, відмовити у задоволенні позову та розглядати справу за відсутності такого.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків:

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, з 23 грудня 2003 року ОСОБА_1 працює у Рахівській райдержадміністрації на підставі Розпорядження голови райдержадміністрації від 23.12.03 № 122 ,,Про призначення ОСОБА_4, ОСОБА_1.).

У вересні 2006 року, відповідно до розпорядження голови райдержадміністрації від 21.09.06 № 147 „Про призначення ОСОБА_1" ОСОБА_1 призначено на посаду начальника відділу у справах молоді та спорту райдержадміністрації, а з 1 березня 2007 року шляхом переведення її призначено начальником відділу у справах сім'ї, молоді та спорту райдержадміністрації.

Відповідно до розпорядження голови райдержадміністрації від 18.09.2012 № 361 «Про структуру районної державної адміністрації", відділ у справах сім'ї, молоді та спорту райдержадміністрації шляхом злиття з відділом освіти райдержадміністрації реорганізовано в управління освіти, .молоді та спорту райдержадміністрації з передачею частини функцій управлінню соціального захисту населення райдержадміністрації.

Розпорядженням голови райдержадміністрації від 27.11.2012 № 454 „Про продовження терміну організаційних заходів, пов'язаних із змінами в структурі районної державної адміністрації" продовжено реорганізацію структурних підрозділів райдержадміністрації, яка завершилась у лютому 2013 року.

На момент оформлення відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку посада начальника відділу у справах сім'ї, молоді та спорту райдержадміністрації, яку обіймала ОСОБА_1, перебувала у стані реорганізації.

Крім того, Розпорядженням голови райдержадміністрації від 18.09.2012 № 361 „Про структуру районної державної адміністрації", передбачено, що начальник новоствореного структурного підрозділу у п'ятнадцятиденний термін, після призначення на посаду, повинен був розробити та подати на затвердження голові райдержадміністрації Положення, структуру і штатний розпис. Так, станом на ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто на перший день відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не було розроблено ні структури, ні Положення про новостворені структурні підрозділи у зв'язку з чим не було можливості перевести ОСОБА_1 на одну із посад згідно нової структури.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відпустки» державні гарантії та відносини, пов'язані з відпусткою, регулюються Конституцією України, цим Законом, Кодексом законів про працю України, іншими законами та нормативно-правовими актами України.

Статтею 2 Закону України «Про відпустки» передбачено, що право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи (далі - підприємство). Право на відпустки забезпечується: гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи (посади), заробітної плати (допомоги) у випадках, передбачених цим Законом.

У відповідності до ч.3 ст. 184 КЗпП України, звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, одиноких матерів при наявності дитини віком до 14 років або дитини - інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 в період реорганізації відділу у справах сім'ї, молоді та спорту райдержадміністрації перебувала у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, звільнення не допускається згідно законодавства України.

Як вбачається з Листа Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області від 05.06.2014 року №03-12/200, Позивачці було запропоновано вакантну посаду спеціаліста І категорії служби у справах дітей райдержадміністрації; згідно Листа Відповідача від 04.07.2014 року №03-12/301 - провідного спеціаліста відділу охорони здоров'я райдержадміністрації та відповідно до Листа Відповідача від 20.10.2014 року №1519/03-12 - завідувача сектору з питань профілактики безпритульності та бездоглядності серед дітей служби у справах дітей райдержадміністрації, від яких ОСОБА_1 відмовилась.

Відтак, у трудовій книжці ОСОБА_1 залишився тільки запис про призначення начальником відділу у справах сім'ї, молоді та спорту райдержадміністрації.

Своєю заявою від 04.06.2014 року Позивачка просила Відповідача перервати відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та приступити до роботи з 10.06.2014 року.

10.06.2014 року Відповідач Листом №03-12/204 повідомив Позивачку, про те, що відділ у справах сім'ї, молоді та спорту райдержадміністрації було реорганізовано; рівнозначної вакантної посади начальника структурного підрозділу райдержадміністрації немає. Позивачці було запропоновано зайняти посаду спеціаліста І категорії служби у справах дітей райдержадміністрації. Однак така відмовилась. Відтак, райдержадміністрація на той час не мала можливості забезпечити переривання відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та вихід на роботу з 10.06.2014 року. Разом з тим, позивачку було повідомлено про те, що при можливості райдержадміністрація забезпечить такій надання рівнозначної посади начальника структурного підрозділу райдержадміністрації по закінченню відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку

Позовна вимога ОСОБА_1 щодо стягнення заробітної плати за час вимушеного простою з 10.06.2014 по 01.07.2014 року та відшкодування їй моральної шкоди є необґрунтованою з наступних підстав.

Статтею 235 КЗпП України встановлено, що рішення про виплату працівникові заробітної плати приймається при прийнятті рішення про поновлення на роботів чи у разі затримки видачі трудової книжки, відтак, відсутні підстави для виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ч.1 ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Оскільки судом не встановлено незаконні дії чи бездіяльність відповідачів - відсутні ідстави для задоволення вимог позову в цій частині.

Щодо вимоги Позивача, стосовно зобов'язання Відповідача видати розпорядження про надання оплачуваної відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами, нарахувати та оплатити листок непрацездатності, суд констатує наступне.

09.07.2014 року у відділ фінансово-господарського забезпечення апарату райдержадміністрації поступив листок непрацездатності серія АГИ № 384914 виданий 01.07.2014 року ОСОБА_1.

Згідно листа Виконавчої дирекції Закарпатського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 05.12.2014 року №05-05-1752 щодо правомірності призначення та виплати допомоги по вагітності та пологах гр. ОСОБА_1 по листку непрацездатності № 384914 за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, на момент пред'явлення листа непрацездатності ОСОБА_1 не була переведена ні на одну із посад відповідно затвердженої структури. Тому, оплата листка непрацездатності серія АГИ № 384914 у зв'язку з вагітністю та пологами неможлива, оскільки приведе до порушення п.10 Порядку обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року № 1266, яким передбачено, - якщо у розрахунковому періоді перед настанням страхового випадку застрахована особа не мала заробітку з поважних причин: тимчасова непрацездатність, відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, або якщо страховий випадок настав у перший день роботи, середня заробітна плата для розрахунку страхових виплат та оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця визначається виходячи з місячної тарифної ставки (посадового окладу), встановленої працівникові на момент настання страхового випадку. А враховуючи те, що ОСОБА_1 не закріплена за посадою і їй не встановлено посадовий оклад, то розрахунок допомоги по вагітності та пологам із посадового окладу іншого працівника буде порушенням чинного законодавства.

ОСОБА_1 пропонувалось зайняти одну із трьох вакантних посад від яких вона відмовилась. А у зв'язку з тим, що залишилось невирішеним питання переведення ОСОБА_1 на одну із посад відповідно до діючої структури райдержадміністрації та те, що позивачка не надала згоду на переведення її на одну із запропонованих посад, не можливо забезпечити проведення оплати листка непрацездатності у зв'язку з вагітністю та пологами із Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності як це передбачає чинне законодавство.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем доведено правомірність своїх дій та відсутність підстав для вчинення дій зобов'язального характеру, що встановлено в судовому засіданні та підтверджено дослідженими в межах розгляду справи належними доказами, в зв'язку з чим позов є не обґрунтованим, та в його задоволенні слід відмовити.

У відповідності до ч. ч. 2, 5 ст. 94 КАС України та в зв'язку з відсутністю судових витрат, понесених відповідачами, судові витрати по справі не стягуються та за рахунок Держбюджету не компенсуються.

Керуючись ст. ст. 17, 71, 86, 94, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 до Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області про зобов'язання вчинити дії та стягнення заробітної плати, моральної шкоди та судових витрат - відмовити.

2. Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд в порядку та строки, встановлені ст. 186 КАС України. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови (копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції).

Суддя С.І. Рейті