Справа № 2а-2951/11/2070
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2015 року м. Київ К/9991/38046/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Карася О.В. (головуючого), Олендера І.Я., Рибченка А.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Харківської об'єднаної державної податкової інспекції на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.04.2011 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2011 у справі № 2а-2951/11/2070

за позовом Приватного підприємства "Сканто"

до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції

про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В:

Підприємство звернулось до суду з позовом до державного податкового органу, у якому заявлено вимоги:

1) визнати протиправними дії державного податкового органу щодо проведення документальної невиїзної перевірки Підприємства, в результаті якої відповідачем було складено акт від 17.03.2011 № 385/234/36875101;

2) визнати відсутньою у державного податкового органу компетенції по визнанню неможливості реального здійснення фінансово - господарських операцій Підприємством та ведення ним господарської діяльності у порядку, передбаченому приписами діючого законодавства України, у перевіреному періоді;

3) визнати відсутньою у державного податкового органу компетенції на визнання правочинів, укладених Підприємством такими, що не спрямовані на реальне настання правових наслідків, та такими, що укладені з порушенням ч. 1 ст. 203, ст. 215, п. 1 ст. 216, ст. 228, ЦК України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів;

4) визнати протиправними дії державного податкового органу щодо викладення у акті документальної невиїзної перевірки Підприємства від 17.03.2011 № 385/234/36875101 висновків та визнати ці висновки незаконними та необґрунтованими.

Позовні вимоги обґрунтовані недодержанням відповідачем вимог діючого законодавства при проведенні документальної невиїзної перевірки Підприємства, при оформленні її результатів не було дотримано вимоги податкового та цивільного законодавства, а висновки акту перевірки базуються на припущеннях і не підтверджуються будь-якими доказами та даними господарської діяльності позивача.

Постановою суду першої інстанції позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправними дії Державної податкової інспекції щодо проведення документальної невиїзної перевірки Підприємства, за наслідками якої було складено від 17.03.2011 № 385/234/36875101; визнано протиправними дії Державної податкової інспекції щодо включення до акту документальної невиїзної перевірки Підприємства від 17.03.2011 № 385/234/36875101 певних висновків. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Апеляційний адміністративний суд постановою від 14.06.2011 судове рішення першої інстанції скасував в частині задоволення позовних вимог Підприємства про протиправність дій державного податкового органу щодо викладення у акті перевірки певних висновків і в цій частині у задоволенні позову відмовив з посиланням на те, що враховуючи незаконність проведення перевірки, не потребують оцінки господарські операції позивача та висновки акту перевірки. В іншій частині судове рішення першої інстанції залишено без змін.

Не погодившись із судовими рішеннями, Державна податкова інспекція до Вищого адміністративного суду України подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить зазначені судові рішення в частині задоволення позовних вимог скасувати та в цій частині прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Переглянувши матеріали справи і касаційну скаргу, заслухавши доповідь судді, Вищий адміністративний суд України зазначає наступне.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 17.03.2011 Державною податковою інспекцією (відповідачем у справі) було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Підприємства з питань дотримання вимог податкового законодавства, за наслідками якої було складено акт від 17.03.2011 № 385/234/36875101. Правовою підставою вказаної перевірки були пп. 78.1.4, п. 78.1, ст. 78 Податкового кодексу України - недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту.

Розв'язуючи спір та задовольняючи позовні вимоги Підприємства щодо протиправності проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що всупереч вимогам ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем не надано достатніх та беззаперечних доказів щодо направлення на адресу позивача письмового запиту, на який йдеться посилання у акті перевірки, та отримання цього запиту позивачем, відтак підстави, передбачені п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, для проведення позапланової невиїзної перевірки позивача були відсутні.

Так, відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

У відповідності до вимог пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПКУ документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Тобто, документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Згідно із абз. 3 пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п. 79.1 ст. 79 ПКУ документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Зокрема, п. 78.1 ст. 78 цього Кодексу передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з 11 обставин, передбачених пп. 78.1.1 - 78.1.13 ст. 78 ПКУ.

У ході розгляду цієї справи судами не встановлено наявності жодної підстави, передбаченої п. 78.1 ст. 78 ПКУ для проведення позапланової невиїзної перевірки позивача.

Отже, суди обґрунтовано визнали протиправними дії щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Підприємства з огляду на відсутність у контролюючого органу компетенції на її проведення через недотримання підстав для цього.

Щодо решти позовних вимог Підприємства, то в цій частині постанова апеляційного суду, не оскаржена сторонами, відповідає закону і залишається без змін з мотивів, наведених у постанові.

За таких обставин переглянуте судове рішення апеляційної інстанції у справі відповідає приписам чинного законодавства, а доводи касаційної скарги визнаються непереконливими.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Харківської об'єднаної державної податкової інспекції залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2011 у справі № 2а-2951/11/2070 залишити без змін.

Ухвала (постанова) набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді І.Я. Олендер

А.О. Рибченко