Справа № 814/270/15
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2015-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2015 року Справа № 814/270/15

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Лебедєва Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в м. Вознесенську та Вознесенському районі Миколаївської області до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі Миколаївської області про стягнення витрат з виплати пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві за період з 01.09.2014 року по 31.12.2014 року на загальну суму 539,12 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява управління Пенсійного фонду України в м. Вознесенську та Вознесенському районі Миколаївської області до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі Миколаївської області про стягнення витрат з виплати пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві за період з 01.09.2014 року по 31.12.2014 року на загальну суму 539,12 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач не відшкодував у добровільному порядку витрати на доставку ОСОБА_1 пенсії, у зв'язку з втратою годувальника, який помер в наслідок нещасного випадку на виробництві, з вересня по грудень 2014 року на загальну суму 539,12 грн. Оскільки, заборгованість в добровільному порядку відповідачем погашена не була, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Представник відповідача позовні вимоги не визнає, надав до суду заперечення на адміністративний позов та клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

На підставі пункту 10 частини 1 статті 3, частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути адміністративний позов в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управління Пенсійного фонду України в м. Вознесенську та Вознесенському районі Миколаївської області, та з 26.10.2012 року отримує пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, призначену відповідно до ст.37 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

З матеріалів справи вбачається, що у період з вересня по грудень 2014 року управління пенсійного фонду України в м. Вознесенську та Вознесенському районі Миколаївської області направляло відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі Миколаївської області акти щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії, у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

За наслідками зазначених звірок за період з вересня 2014 року по грудень 2014 року відповідачем не прийнято до заліку витрати на виплату пенсії ОСОБА_1 та включив їх до таблиці розбіжностей, оскільки акт Н-1, який був підставою для призначення пенсії, не відповідає встановленій формі, а саме неналежно заповнені пункти 14,16,17, відсутні підписи головного інженера, начальника цеха, бухгалтера відповідно до встановленого зразка, який затверджений положенням про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві від 01.07.1966 року.

Крім того, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі Миколаївської області зазначило, що обов'язку виплачувати витрати на виплату і доставку пенсії ОСОБА_1, у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, у нього не існує, оскільки ОСОБА_1 не звертався до відповідача із заявою про призначення страхових виплат та не перебуває у відповідача на обліку.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про пенсійне забезпечення" - пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України. Статтею 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР (далі - Основи) встановлено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Залежно від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття; інші види страхування, передбачені законами України. Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до цих Основ (ст. 4 Основ).

Відповідно до п.4 ст. 25 Основ за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення: профілактичні заходи по запобіганню нещасним випадкам на виробництві та професійним захворюванням; відновлення здоров'я та працездатності потерпілого; допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; відшкодування збитків, заподіяних працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним своїх трудових обов'язків; пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Суд звертає увагу на те що, відповідач не заперечує обов'язку органів Фонду страхування відшкодовувати витрати на виплату пенсії, у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, але зазначає, що в даному випадку, такого обов'язку не існує, оскільки ОСОБА_1 не звертався до відповідача із заявою про призначення страхових виплат та акт за формою Н-1, в тому числі, на підставі якого здійснюється відшкодування, не відповідає вимогам законодавства, який затверджений Постановою Президіуму ВЦСПС від 20 травня 1966 року "Положення про розслідування та обліку нещасних випадків на виробництві".

Суд з цього приводу вважає, що невідповідність акту про нещасний випадок форми Н-1 діючому законодавству не є предметом розгляду в даній справі та в судовому порядку він не оскаржувався.

Відповідачем до суду не було надано доказів визнання вказаного акту недійсним чи його скасування, а також доказів визнання неправомірними дій позивача щодо призначення вказаної пенсії.

Таким чином, суд доходить висновку, що у позивача є право вимагати від відповідача відшкодування виплаченої пенсії по інвалідності в наслідок нещасного випадку на виробництві, які було призначено та виплачено органами Пенсійного фонду ОСОБА_1.

За змістом ст. 6 Основ, ст. 58 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і ст. 6 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" страховиками є цільові страхові фонди, зокрема з пенсійного страхування та страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, а саме - Пенсійний фонд України та Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Згідно з ч.4 ст.26 Основ якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Аналогічне правило закріплено п.5 ч.1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків, передбачений ст. 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", згідно якої у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, зокрема, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04 березня 2003 року за №5-4/4 затверджено Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Пунктом 4 вказаного Порядку передбачено перелік виплат, які відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України, а саме: сума основного розміру пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищевказану пенсію; сума витрат Пенсійного фонду України з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Таким чином, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі Миколаївської області як належний страховик від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання в силу положень ст.ст. 1, 4, 25, 26 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування та ст.ст. 21, 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" зобов'язано відшкодовувати витрати, понесені Управлінням Пенсійного фонду України в м. Вознесенську та Вознесенському районі Миколаївської області по виплаті пенсії у зв'язку із втратою годувальника, що помилково не було враховано судом першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" - у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з п.п. "д" п.1 ч.1 ст. 21 цього Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Згідно п.3 ч.2 вказаного Закону такими непрацездатними особами є інваліди - члени сім'ї потерпілого на час інвалідності.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 має ІІ групу інвалідності, що підтверджується розпорядженням про призначення пенсії (а.с.14) №100704 від 31.12.2012 року його батько помер внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Зважаючи на вищенаведені положення чинного законодавства, позивачем правомірно виплачувалась пенсія, у зв'язку з втратою годувальника ОСОБА_1

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ВВДФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі Миколаївської області зобов'язане відшкодувати УПФ України в м. Вознесенську та Вознесенському районі Миколаївської області основний розмір пенсії по втраті годувальника, який виплачений ОСОБА_1, а позовні вимоги про стягнення з відповідача суми виплаченої пенсії по втраті годувальника в розмірі 539,12 грн. за період з з 01.09.2014 року по 31.12.2014 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 14, 70, 71, 72, 79, 86, 94, 103, 112, 158-163, 167 КАСУ України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в м. Вознесенську та Вознесенському районі Миколаївської області до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі Миколаївської області про стягнення витрат з виплати пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві за період з 01.09.2014 року по 31.12.2014 року на загальну суму 539,12 грн. - задовольнити. Стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вознесенському районі Миколаївської області витрати з виплати пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві за період з 01.09.2014 року по 31.12.2014 року у сумі 539,12 грн. (п'ятсот тридцять дев'ять гривень дванадцять копійок) на користь управління Пенсійного фонду України в м. Вознесенськ та Вознесенському районі Миколаївської області () на р/р 94 ОПЕРВ ОУ Ощадбанк м. Миколаєва, МФО 326461. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного. Постанова набирає законної вили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Г.В. Лебедєва