Справа № 806/125/15
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Попова О.Г.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
УХВАЛА

іменем України

"08" квітня 2015 р. Справа № 806/125/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Бондарчука І.Ф.

Хаюка С.М.,

при секретарі Лялевич С.С. ,

за участю

представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "26" лютого 2015 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САНСАРА ПЛЮС" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення,визнання податкової декларації такою,що подана у момент фактичного її отримання ,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "САНСАРА ПЛЮС" звернулось до суду з позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 22.12.2014 року № 44801/10/18-03, яким податкову декларацію ТОВ "САНСАРА ПЛЮС" з податку на додану вартість за листопад 2014 року не визнано податковою звітністю;

- визнати податкову декларацію ТОВ "САНСАРА ПЛЮС" з податку на додану вартість за листопад 2014 року з додатками такою, що подана у момент фактичного її отримання Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області, тобто 19.12.2014 року.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 26.02.2015 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову. В апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Правильне по суті судове рішення не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань.

Як слідує з матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю "САНСАРА ПЛЮС" до контролюючого органу 18.12.2014 року, 19.12.2014 року (в електронному вигляді) та особисто 19.12.2014 року подано податкову декларацію з податку на додану вартість та розрахунок коригування сум податку на додану вартість за листопад 2014 року. Дана обставина підтверджується квитанціями (а.с.84-84) та копією титульного аркуша декларації (а.с.10).

Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області рішенням від 22.12.2014 року №44801/10/18-03 подану ТОВ "САНСАРА ПЛЮС" податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2014 року не визнано податковою звітністю, оскільки декларація не містить обов'язкового реквізиту, а саме: найменування контролюючого органу, до якого подається звітність (а.с.9).

Відповідно до п.48.3 ст.48 Податкового кодексу України (далі - ПК України), податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити:

тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий);

звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація;

звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку);

повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами;

код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер;

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

місцезнаходження (місце проживання) платника податків;

найменування контролюючого органу, до якого подається звітність;

дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми);

ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків;

підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

За змістом норми п.49.8 ПК України, під час прийняття податкової декларації контролюючий орган, в якому перебуває на обліку платник податків, перевіряє лише наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, а прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу.

Згідно п.2 Розділу 3 Наказу Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013 №678 "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість", декларація подається до контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податку, одним із таких способів на вибір платника податків:

1) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

2) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

3) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації до контролюючого органу засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Подання податкової звітності засобами електронного зв'язку в електронній формі здійснюється відповідно до порядку підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку (п.10 розділу 3).

З метою подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, платник податків укладає з органом ДПС договір про визнання електронних документів та отримує безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді, що передбачено розділом 3 Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, яка затверджена Наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 року N233.

Податкова звітність, надана платником або його представником (у паперовому вигляді, поштою, засобами електронного зв'язку) та заповнена з порушенням норм пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 глави 2 розділу II Кодексу, вважається неподаною, про що платник повідомляється у порядку, визначеному пунктом 49.11 статті 49 глави 2 розділу II Кодексу (пункти 22,23 Наказу № 678).

Згідно п.49.11 ПК України, у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову в прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Підпунктом 49.12.2 пункту 49.12 ст.49 ПК України передбачено, що у разі отримання відмови контролюючого органу у прийнятті податкової декларації платник податків має право оскаржити рішення контролюючого органу у порядку, передбаченому статтею 56 цього Кодексу.

Таким чином, письмове повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації в розумінні норм Податкового кодексу України є рішенням, яке підлягає оскарженню, тому посилання податкового органу на те, що оскаржуване повідомлення не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а отже і немає підстав для його оскарження, є безпідставним.

Згідно п.4 розділу 2 Інструкції від 10.04.2008 року N 233, податкові документи в електронному вигляді з обов'язковими реквізитами (у тому числі з електронним цифровим підписом платника податків (його посадових осіб), подані відповідно до цієї Інструкції, згідно із законодавством є оригіналами, мають юридичну силу, повинні зберігатися та можуть використовуватися під час судового або досудового вирішення спорів.

Як видно із дослідженої судом податкової декларації з податку на додану вартість за звітний податковий період - листопад 2014 року, яка була подана як в електронному вигляді так і особисто позивачем, під рядком 06 графи "податкова адреса" вказано, що декларація подається до контролюючого органу в 0625 (а.с.10-13).

З цього приводу суд зазначає, що пунктом 4 Наказу Міністерства доходів і зборів України від 29.11.2013 року N729 "Про затвердження Формату (стандарту) електронного документа звітності суб'єктів господарювання та Опису довідників, що публікуються з Форматом (стандартом) електронного документа звітності суб'єктів господарювання" передбачено, що кодування областей та територіальних органів, до яких подається звітність, здійснюється відповідно до довідника територіальних органів Міністерства доходів і зборів України.

Відповідно до Довідника числовому коду 0625 відповідає територіальний орган - Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області.

Таким чином судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що під контролюючим органом з числовим кодом 0625 розуміється Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області. З огляду на це, позивачем при подачі декларації до податкової інспекції було дотримано вимогу п.48.3 ПКУ в частині найменування контролюючого органу, до якого подається звітність та п.4 Наказу від 29.11.2013 року N729.

Договір № 040220131 від 04.02.2013 року про визнання електронних документів на момент подання декларації в електронному вигляді 19.12.2014 року був чинним, що підтверджується листом відповідача від 15.10.2014 року № 35108/10/06-25-18 (а.с.97) та листом від 05.11.2014 року № 37727/10/06-25-15-01 (а.с.98), оскільки в даних листах не ставиться під сумнів чинність вищевказаного договору.

Таким чином за наявності належним чином заповненої декларації, діючого договору про визнання електронних документів, відповідач був зобов'язаний прийняти декларацію товариства та визнати її податковою звітністю.

Судом обґрунтовано не взяті до уваги заперечення відповідача про те, що зазначення контролюючого органу у вищевказаний спосіб позивачем не відповідає вимогам ПК України з мотивів наведених вище.

Згідно п.49.13 ПКУ, у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом у прийнятті декларації за листопад 2014 року, а її фактичне прийняття відбулось 19.12.2014 року, що вбачається з титульного аркуша декларації із позначкою "отримано Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області 19.12.2014 року", а тому суд правомірно задовольнив вимогу позивача визнати декларацію поданою 19.12.2014 року.

Оскільки, постанову від 26.02.2015 року прийнято відповідно до позовних вимог, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і суд дав правильну оцінку обставинам справи, то колегія суддів апеляційної інстанції не знаходить підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції у справі.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "26" лютого 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: І.Ф.Бондарчук

С.М.Хаюк

Повний текст cудового рішення виготовлено "14" квітня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Товариство з обмеженою відповідальністю "САНСАРА ПЛЮС" вул. Московська,16, офіс 2,м.Житомир,10030

3- відповідачу: Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014

- ,