Справа № 802/1207/15-а
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

05 травня 2015 р. Справа № 802/1207/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Віятик Наталії Володимирівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренка Ігоря Валерійовича

позивача: Зублевич І.С., Горобець О.І., Дудін Л.В.

відповідача: Мураховський А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за поданням: Бершадської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

до: приватного підприємства "ЗІС"

про: підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, -

ВСТАНОВИВ:

29.04.2015 Бершадська об'єднана державна податкова інспекція (далі - Бершадська ОДПІ) звернулася до суду з поданням, у якому просить визнати обґрунтованим адміністративний арешт майна приватного підприємства «ЗІС» (далі - ПП «ЗІС»), накладений на підставі п.п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України за рішенням в.о. начальника Бершадської ОДПІ Когута В.П.. від 28.04.2015.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 30.04.2015 відкрито провадження в адміністративній справі за вказаним поданням та призначено його до судового розгляду.

У судовому засіданні судом поставлене на розгляд сторін питання щодо закриття провадження, у зв'язку з тим, що між ПП «ЗІС» та Бершадською ОДПІ існує спір про право.

Представник позивача при вирішенні даного питання покладався на розсуд суду.

Представники відповідача про закриття провадження у справі не заперечували.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення учасників процесу та оцінивши інші докази, які є у справі, суд приходить до висновку про необхідність закриття цієї адміністративної справи з таких мотивів.

Судом встановлено, що Бершадською ОДПІ на підставі п.п. 20.1.4, 20.1.6, п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (далі - ПК України) прийнято наказ № 92 від 22.04.2015 р. про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «ЗІС». На підставі вказаного наказу виписано направлення на перевірку № 44 від 23.04.2015 р. на здійснення виїзної позапланової документальної перевірки, яким уповноважено здійснювати перевірку головного державного ревізора-інспектора відділу доходів і зборів з фізичних осіб Бершадської ОДПІ Письменюка О.П.

Відповідно до п. 78.4 ст. 78 ПК України право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Згідно із п. 78.5 ст. 78 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Пунктом 81.1 ст. 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (об'єкта), перевірка якого проводиться (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється), мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку.

Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Відповідно до п. 81.2 ст. 81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання наказу №92 від 22.04.2015 про проведення позапланової виїзної документальної перевірки головний державний ревізор-інспектор відділу доходів і зборів з фізичних осіб Бершадської ОДПІ Письменюк О.П. 23.04.2015 прибула на об'єкт перевірки, а саме за юридичною адресою ПП «ЗІС» по вул. Леніна, 95, с. Війтівка, Бершадського району, Вінницької області.

З метою проведення перевірки посадовим особам підприємства Письменюк О.П. пред'явив службове посвідчення, направлення на проведення перевірки та копію наказу про проведення перевірки, тобто виконав передбачені статтею 81 ПК України умови допуску до проведення документальних виїзних перевірок.

Однак, службова особа Бершадської ОДПІ до проведення перевірки ПП «ЗІС» допущена не була, що засвідчується актом № 77/17-13319364 від 23.04.2015 про відмову від ознайомлення з направленням та актом 78/17-13319364 від 23.04.2015 про відмову у допуску до проведення перевірки.

Відповідно до п. 94.1 ст. 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби (п.п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України).

На підставі вказаної норми податкового закону рішенням в.о. начальника Бершадської ОДПІ Когута В.П. від 28.04.2015 застосовано умовний адміністративний арешт майна відповідача.

Згідно із п. 94.10 ст. 94 ПК України обґрунтованість рішення керівника контролюючого органу про накладення адміністративного арешту протягом 96 годин має бути перевірена судом. Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

Звертаючись до суду з поданням про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, Бершадська ОДПІ посилається на те, що платник податків відмовився від проведення документальної виїзної позапланової перевірки та не допустив посадових осіб контролюючого органу до її проведення, незважаючи на наявність законних підстав для цього.

Однак, відповідач зазначені доводи податкового органу заперечує і стверджує, що передбачених законом підстав для проведення позапланової перевірки у податкового органу не було, а наказ керівника Бершадської ОДПІ №92 від 22.04.2015 про проведення позапланової виїзної документальної перевірки є протиправним та підлягає скасуванню, про що в судовому порядку ним подано відповідну позовну заяву.

Особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень на підставі подання таких органів регулюються статтею 183-3 КАС України, аналіз якої вказує на те, що провадження у справах цієї категорії є окремим видом судового провадження, відмінним від загального (позовного).

Пунктом 2 частини 5 статті 183-3 КАС України передбачено, що суд ухвалою відмовляє у прийнятті подання у разі, якщо з поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Спір про право в контексті зазначеної норми має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 183-3 КАС України.

Як роз'яснив Вищий адміністративний суд України у своєму інформаційному листі від 02.02.2011 року за №149/11/13-11, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання. При цьому така незгода платника податків із рішеннями податкових органів щодо застосування спеціальних заходів, згаданих у статті 183-3 КАС України, може підтверджуватися не лише зверненням із відповідним адміністративним позовом. Суд може встановити наявність спору також із змісту заперечень платника податків, стосовно якого внесено подання. Зокрема, платник податків може заперечувати розмір податкового боргу, що стягується, склад майна щодо якого застосовується адміністративний арешт, заперечувати наявність податкового боргу, у зв'язку з яким накладено адміністративний арешт, або законність проведення перевірки, недопущення до якої призвело до застосування адміністративного арешту тощо.

Під час розгляду подання Бершадської ОДПІ про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна ПП «ЗІС» судом встановлено, що платник податків заперечує законність призначення стосовно нього позапланової документальної виїзної перевірки, внаслідок недопущення до якої керівником податкового органу було накладено умовний адміністративний арешт майна підприємства.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про наявність спору про право, що унеможливлює розгляд і вирішення заявленого до суду подання в порядку, визначеному статтею 183-3 КАС України.

Нормами процесуального закону не передбачено наслідків встановлення судом існування спору про право після відкриття провадження у справі за поданням органу доходів і зборів.

Однак, Вищий адміністративний суд України у вже згаданому інформаційному листі від 22.04.2011року № 571/11/13-11 зазначив, що в такому разі необхідно закривати провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, оскільки відповідні вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого виду адміністративного судочинства, яким є провадження за поданням податкового органу.

З огляду на викладене та враховуючи наявність між сторонами спору про право провадження у цій адміністративній справі належить закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Керуючись ст.ст. 157, 165, 186, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі №802/1207/15-а за поданням Бершадської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна Приватного підприємства "ЗІС".

Роз'яснити ініціатору звернення, що закриття провадження у справі за поданням податкового органу не позбавляє заявника права звернутися до суду з відповідною вимогою у загальному порядку позовного провадження.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна