Справа № 0670/4306/12
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2012-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк М.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"03" грудня 2012 р. Справа № 0670/4306/12

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Моніча Б.С.

ОСОБА_2

при секретарі Кошиль О.Ю.

за участю позивача та представника відповідача:

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "27" вересня 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Черняхівському районі Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_4 пенсійного фонду України у Черняхівському районі Житомирської області №4 від 13.02.2012 року мотивуючи позов тим, що пенсійним фондом безпідставно застосовано до нього штрафні санкції та нараховано пеню, оскільки п.12 ст.106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачає, що у разі оскарження вимоги про сплату недоїмки або рішення про накладення штрафу, нарахування пені зупиняється з дня подання скарги до Пенсійного фонду або позову до суду. Зазначив, що пенсійний фонд не мав права нараховувати пеню на період часу, коли рішення фонду оскаржені до суду та по ним не прийнято судові рішення.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 27.09.2012 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, позивач подав апеляційну скаргу. В своїй апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 27.09.2012 року та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при прийнятті оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Рішенням ОСОБА_4 пенсійного фонду України в Черняхівському районі Житомирської області №4 від 13.02.2012 року про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду до позивача як фізичної особи - підприємця застосовано штраф у розмірі 10% в сумі 1,55грн. та нараховано пеню в розмірі 610,51грн. за період з 20.09.2004 року по 27.01.2012 року.

З цього випливає, що відносини у сфері загальнообов'язкового державного пенсійного страхування регулюються Законом України від 09.07.2003 № 1058-ГУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.18 Закону, страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом; вони не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство.

Згідно п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. 9.3.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за №64/8663 виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників фінансові санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, зокрема накладається штраф у розмірі 10% своєчасно не сплачених сум; одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 % зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати страхові внески в установлені строки і в повному обсязі.

Позивачу рішеннями ОСОБА_4 пенсійного фонду України в Черняхівському районі про застосування штрафних санкцій за порушення граничних строків узгодженого зобов'язання №32 від 11.05.2004 року застосовано штраф у розмірі 12,13грн., №57 від 11.05.2004 року донараховано 145,00грн. та застосовано 170,00грн. штрафу та №58 від 11.05.2004 року застосовано штраф у розмірі 13,80 грн. та нараховано пеню у розмірі 2,90грн.

Рішеннями ОСОБА_4 пенсійного фонду України в Черняхівському районі Житомирської області про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду №313 від 12.11.2009 року за несвоєчасну сплату страхових внесків до позивача застосовано штраф у розмірі 11,57грн. та нараховано пеню у розмірі 231,44грн. за період з 20.05.2004 року по 11.11.2009 року, №314 від 12.11.2009 року - штраф у розмірі 13,12грн. та нараховано пеню у розмірі 263,59грн. за період з 20.04.2004 року по 11.11.2009 року, №315 від 12.11.2009 року - штраф у розмірі 13,13грн. та нараховано пеню у розмірі 264,48грн. за період з 22.03.2004 року по 12.10.2009 року, №316 від 12.11.2009 року - штраф у розмірі 13,12грн. та нараховано пеню у розмірі 266,60грн. за період з 21.02.2004 року по 14.09.2009 року, №317 від 12.11.2009 року - штраф у розмірі 16,37грн. та нараховано пеню у розмірі 341,52грн. за період з 21.05.2004 року по 14.09.2009 року.

Вказані рішення до Пенсійного фонду та в судовому порядку позивачем не оскаржувалися.

Відповідно до додатку 14 Інструкції в рішенні про застосування фінансових санкцій необхідно зазначати період, за який застосовано фінансову санкцію та нараховано пеню. Тобто у рішенні обов'язково зазначається період, з якого починається розрахунок фінансової санкції та пені, точніше дата виникнення боргу, який погашається та дата його погашення, тобто дата останнього платежу, на який нараховуються фінансові санкції та пеня.

Розрахунок фінансової санкції здійснюється на підставі даних картки особового рахунку платника, яка формується за даними звітів платника, розрахованих самостійно та інших узгоджених зобов'язань в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка встановлює, що за рахунок сум, що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми автоматично зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Судом встановлено, що рішенням №4 від 13.02.2012 року до позивача застосовані штрафні санкції у розмірі 1,55 грн. та нарахована пеня у розмірі 43,64 грн. за несвоєчасну сплату страхових внесків за квітень 2004 року і нарахована пеня у розмірі 566,87 грн. за несвоєчасну сплату штрафних санкцій, застосованих рішеннями №№ 57, 58 від 11.05.2004 року та №№ 313-318 від 12.11.2009 року фінансові санкції та пеня за 2004-2009 роки у позивача виникла в результаті несвоєчасної сплати страхових внесків.

Таким чином Згідно ч. 6 ст. 18 Закону законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Відповідно до ч. 12 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Згідно з п.12 ст.106 Закону, нарахування пені, передбаченої частинами дев'ятою і десятою цієї статті, починається з першого календарного дня, що настає за днем настання строку відповідного платежу, до дня його фактичної сплати страхувальником, або з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку перерахування (зарахування) відповідних сум, до дня їх фактичного перерахування (зарахування) банками та організаціями, які здійснюють виплату і доставку пенсій.

У разі оскарження страхувальниками, банками та організаціями, які здійснюють виплату і доставку пенсій, вимоги про сплату недоїмки або рішення про накладення штрафу нарахування пені зупиняється з дня подання скарги до органу Пенсійного фонду або позову до суду, тому суд першої інстанції враховуючи те, що позивачем в судовому засідання не надано будь-яких доказів на підтвердження оскарження рішень №№ 57, 58 від 11.05.2004 року та №№ 313-318 від 12.11.2009 року до Пенсійного фонду або в судовому порядку, недоїмка по раніше застосованим фінансовим санкціям та пені є узгодженою, прийшов до правильного висновку, що рішення №4 від 13.07.2012 року є правомірним і скасуванню не підлягало.

Крім того на момент прийняття відповідачем рішення №4 від 13.02.2012 року позивач був підприємцем, так як відповідно до спеціального витягу та довідки з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців позивач станом на серпень 2012 року знаходився в стані припинення підприємницької діяльності.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.

З урахуванням наведеного, постанова суду першої інстанції у даній справі є обґрунтованою та законною, а тому її слід залишити без змін, доводи позивача є не переконливими, спростовуються наведеним вище та відповідно, не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "27" вересня 2012 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) І.Г. Охрімчук

судді: (підпис)

(підпис) ОСОБА_5

ОСОБА_2

З оригіналом згідно: суддя ________________________________ І.Г. Охрімчук

Повний текст Ухвали виготовлено "07" грудня 2012 р.

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 вул. Шевченка, 19,смт.Черняхів,Житомирська область,12301

3- відповідачу ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Черняхівському районі Житомирської області м-н Рад, 2,смт.Черняхів,Житомирська область,Черняхівський район,12301