Справа № 304/198/15-а
Суддя: Ганько І. І.
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 304/198/15-а
Провадження № 2-а/304/7/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2015 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

при секретарі Соханич Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Перечин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора ДПС взводу із забезпечення супроводження УДАІ УМВС України в Закарпатській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 124428 від 05 лютого 2015 року, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 05 лютого 2015 року його зупинив старший інспектор ДПС взводу із забезпечення супроводження УДАІ УМВС України в Закарпатській області старший лейтенант міліції ОСОБА_2 та, не пояснюючи причини зупинки, почав вимагати предявлення документів, просив відкрити капот, багажник, предявляти різні документи, наявність яких не передбачена Правилами дорожнього руху, звинувачував його у керуванні автомобілем в нетверезому стані. Однак не знайшовши жодних порушень, відповідач почав незаконно вимагати поліс страхування обовязкової цивільної відповідальності. Не зважаючи на його заперечення та твердження, інспектор склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, яким йому умінено керування транспортним засобом без включених денних ходових вогнів та відсутність полісу страхування обовязкової цивільної відповідальності фізичних осіб, на підставі якого негайно ж виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення. Разом з цим, в оскаржуваній постанові не зазначено доказів, на підставі яких було прийнято рішення про накладення на нього адміністративного стягнення, не враховано його пояснення з цього приводу та не зазначено свідків, які б могли підтвердити факт порушення ним Правил дорожнього руху. Також на час зупинення та складання протоколу відносно нього автомобіль відповідача, в порушення п. 12.3.1 Наказу МВС України від 27 березня 2009 року №111, був припаркований без включених сигнальних пристроїв синього кольору, що дає йому право стверджувати, що інспектор не ніс службу та відповідно не був при виконанні своїх обовязків. Крім цього, оскаржувану постанову відповідач виніс відразу після складання протоколу про адміністративне правопорушення, при цьому, що згідно ст. 16.6 вищевказаного Наказу, за всіма виявленими порушеннями ПДР складаються протоколи про адміністративні правопорушення, які після закінчення зміни здаються командирові підрозділу ДАІ чи особі, яка його замінює, або працівникові, на якого покладено ці обовязки, для реєстрації та передачі до відділів (відділень) Державтоінспекції МВС з обслуговування адміністративних територій міст, районів, районів у містах протягом однієї доби. Лише відповідна особа уповноважена виносити постанови про адміністративні правопорушення, а не інспектор під час протоколювання порушення. Внаслідок цього він був позбавлений прав, закріплених та гарантованих Конституцією України. Як вбачається з полісу обовязкової цивільно-правової відповідальності №АІ/27239026, виданого 05 лютого 2015 року, то такий діє по 04 лютого 2016 року. Тобто на момент складання відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення його відповідальність була застрахована. Оскільки вважає вищевказану постанову незаконною та такою, що винесена всупереч вимогам ст. 62 Конституції України, Наказу МВС України від 27 березня 2009 року №111 та ст.ст. 280, 283, 284 КУпАП, тому просить визнати незаконною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №124428 від 05 лютого 2015 року, а провадження у справі закрити у звязку з відсутністю у його діях ознак адміністративного правопорушення.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не зявилися, однак останній подав заяву, у якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач у судове засідання також не з'явився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, а тому суд розглядає справу у його відсутності, що відповідає положенням ст. 128 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з таких підстав.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У судовому засіданні встановлено, що 05 лютого 2015 року старшим інспектором ДПС взводу із забезпечення супроводження УДАІ УМВС України в Закарпатській області старим лейтенантом міліції ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 443323, згідно якого ОСОБА_1 05 лютого 2015 року о 15.38 год. на обїзній дорозі м. Ужгород керував автомобілем НОМЕР_1, не увімкнувши денні ходові вогні (ближнє світло фар), а також не предявив страховий поліс цивільно-правової відповідальності, чим порушив вимоги п.п. 9.8, 2.1 «г» Правил дорожнього руху (а.с. 6).

Також встановлено, що 05 лютого 2015 року старшим інспектором ДПС взводу із забезпечення супроводження УДАІ УМВС України в Закарпатській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 124428, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 6).

Згідно п. 2.1 «Г» Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 9.8 цих Правил з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.

Разом з цим, як у протоколі про адміністративне правопорушення серії АБ2 №443323 від 05 лютого 2015 року, так і в постанові у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №124428 від 05 лютого 2015 року, нечітко зазначено норми Кодексу України про адміністративне правопорушення, які передбачають відповідальність за вчинені ОСОБА_1 проступки.

Також, незрозумілим є і розмір штрафу, накладеного на ОСОБА_1, оскільки спочатку у резолютивній частині оскаржуваної постанови зазначено, що до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 грн., однак надалі розяснено, що у разі несплати ним штрафу у розмірі 510 (пятсот десять) грн. у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, у порядку примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби з нього буде стягнуто подвійний розмір штрафу в сумі 1200 грн.

Крім цього, в оскаржуваній постанові відсутні відомості про те, чи враховані відповідачем при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення вимоги ст. 36 КУпАП у звязку з вчиненням ним кількох самостійних адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою).

Таким чином, суд вважає, що постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 124428 від 05 лютого 2015 року слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення надіслати на новий розгляд до органу, посадова особа якого винесла вищевказану постанову.

При повторному розгляді справи необхідно врахувати зазначені вище вказівки, а також у відповідності до ст. 280 КУпАП зясувати, чи винний ОСОБА_1 у вчиненні вказаних у протоколі правопорушень, чи підлягає адміністративній відповідальності, встановити всі інші обставини для правильного вирішення справи та прийняте законне й обґрунтоване рішення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 222, 251, 258, 288 КУпАП, ст. ст. 1, 2, 3, 17, 18, 70, 71, 86, 159-163, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до старшого інспектора ДПС взводу із забезпечення супроводження УДАІ УМВС України в Закарпатській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 124428 від 05 лютого 2015 року задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення ПС2 № 124428 від 05 лютого 2015 року, винесену старшим інспектором ДПС взводу із забезпечення супроводження УДАІ УМВС України в Закарпатській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) грн. 00 коп., а справу надіслати на новий розгляд до взводу із забезпечення супроводження роти ДПС ДАІ УДАІ УМВС України в Закарпатській області.

У решті позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Головуючий:ОСОБА_4