Справа № 2а-6834/11/1370
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2011-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 листопада 2011 р. № 2а-6834/11/1370
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого - судді Шинкар Т.І.,
з участю секретаря Васильків О.С.,
за участю представника позивача ОСОБА_1., представника відповідача ОСОБА_2,
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з підстав, зазначених у запереченнях та пояснив, що в ході перевірки проведеним дослідженням фінансово-господарської діяльності Підприємства встановлено, що господарські операції по виконанню підрядних робіт ПП «Квадрат Л»не підтверджуються стосовно врахування участі в таких операціях трудових ресурсів, транспорту, машин і механізмів та іншого обладнання, які економічно необхідні для виконання таких робіт. Враховуючи обсяги робіт та відсутність субпідрядників можна стверджувати, що такі будівельні роботи ПП «Квадрат Л»не виконувались, а проводилась діяльність, спрямована на здійснення операцій, повязаних з наданням податкової вигоди третім особам. Щодо операцій по розробці проекту надзвичайних ситуацій, проекту систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та сповіщення населення зазначив, що укладений Підприємством та його контрагентом, то первинні документи (договір, акт виконаних робіт та податкова накладна) містять істотні недоліки при їх складанні, оскільки не відображають інформації щодо кількості, обсягу виконаних робіт, зокрема відсутня вказівка на те, стосовно ліквідації яких саме надзвичайних ситуацій розроблялись проекти та для якої місцевості, у чому вони полягали та в якому обсязі були виконані Виконавцем, не надано розроблених проектів ліквідації надзвичайних ситуацій та систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та сповіщення населення, проведеного розрахунку критичних точок, а відтак відсутня в діях Підприємства економічної доцільності витрат на дані послуги. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 18 листопада 2011 року проголошено вступну та резолютивну частини Постанови.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.
Державною податковою інспекцією у Сихівському районі м.Львова проведена планова виїзна перевірка Підприємства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2010р. по 31.12.2010р., за результатами якої складено акт від 20.05.2011р. №86/23-0/30478733 в якому перевіркою встановлено, зокрема, порушення Підприємством п.п.7.4.1, п.п.7.4.4 п.7.4 ст.7 Законом України „Про податок на додану вартість від 03.04.1997р. №168/97-ВР з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон №168): занижено податок на додану вартість (далі-ПДВ) за травень 2010р. на загальну суму 232 949,00грн.
Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням рішенням позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
При прийнятті рішення суд виходив з наступного.
Як зазначено в акті перевірки, суму ПДВ згідно отриманої від ПП «Квадрат Л»податкової накладної Підприємством включено до податкового кредиту та відображено у реєстрі отриманих та виданих податкових накладних та декларації з ПДВ за січень 2010 року в сумі 166 648,00грн. За виконані роботи розрахунки з ПП «Квадрат Л»проведені Підприємством частково в безготівковій формі шляхом оплати через розрахунковий рахунок в сумі 60 255,40грн. та зарахуванням зустрічних однорідних вимог на суму 884 635,00грн. Кредиторська заборгованість по рах. 631 контрагенти: ПП «Квадрат Л»станом на 31.12.2010р. складає 55 000 грн.
Відповідно до п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону №168, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Згідно з п.п.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону №168, якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у звязку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту.
Відповідно до вимог п.3.2 ст.3 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.99р. №996-ХІV (далі-Закон №996), бухгалтерський облік є обовязковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
У відповідності до п.9.1 ст.9 Закону №996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
У відповідності до вимог п.9.2 ст.9 цього ж Закону первинні документи повинні мати такі обовязкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Порядок створення, прийняття і відображення в бухгалтерському обліку первинних документів встановлено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95р. №88 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.95р. за № 168/704.
Згідно вимог п.1.2 вказаного Положення, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
У розділі 2 цього ж Положення зазначено, що первинні документи, якими являються письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. Первинні документи для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обовязкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені якої складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа. Складаються первинні документи на бланках типових форм, затверджених Міністерством статистики України, а також на бланках спеціалізованих форм, затверджених міністерствами і відомствами України. Документування господарських операцій може здійснюватись з використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні обовязково містити реквізити типових або спеціалізованих форм.
Для виконання підрядних робіт власними силами по вищезазначеному договору підряду в обсягах згідно вищезазначеного акту форми №КБ-2в у підрядника повинна бути відповідна техніка та необхідна кількість працівників належного кваліфікації.
Відповідно до наказу ДПА України №625 від 24.12.2003р. передбачено заповнення податкового розрахунку комунального податку. В даному розрахунку вказується кількісний склад працівників. ПП «Квадрат Л»у податковому розрахунку комунального податку за спірний період вказано кількісний склад працівників 4 особи.
Як зазначено в акті перевірки, в Декларації з податку на прибуток ПП «Квадрат Л» за І квартал 2010 року сума витрат на оплату праці склала 13 642,00 грн., сума амортизаційних відрахувань склала 0 грн., крім того, підприємство у 2010 році не було платником податку з власників транспортних засобів.
В ході перевірки шляхом автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту додатку 5 «Розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів»до податкових декларації з ПДВ, поданих ПП «Квадрат Л»в ДПІ у Залізничному районі м.Льова , у періоді січень 2010 року встановлено, що основними постачальниками ПП «Квадрат Л»були: ПП "Галич Тур", податкових зобовязань на покупця ПП «Квадрат Л»у січні 2010 року не декларувало, та ТзОВ "Союз Плюс Сервіс" визнано банкрутом та знято з обліку №31/188-2010 від 30.11.2010р.
На підставі вищевикладеного суд погоджується з позицією податкового органу, що господарські операції по виконанню підрядних робіт ПП «Квадрат Л»не підтверджуються стосовно врахування участі в таких операціях трудових ресурсів, транспорту, машин і механізмів та іншого обладнання, які економічно необхідні для виконання таких робіт, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської діяльності.
Окрім того слід зазначити, що як до перевірки так і при розгляді справи в судовому засіданні представником позивача не надано письмових доказів в обгрунтування необхідності проведення робіт по заміні даху.
Як вбачається з ОСОБА_2 №1-290030 приймання виконаних підрядних робіт за формою №КБ-2в від 29.01.2010р. у такому не зазначено Субпідрядника, а відтак враховуючи обсяги робіт та відсутність субпідрядників можна стверджувати, що такі будівельні роботи на зазначеному об'єкті ПП «Квадрат Л»не виконувались.
Таким чином, в порушення п.п.7.4.1, п.п.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону №168 Підприємство за рахунок віднесення суми ПДВ по операціях, що фактично не здійснювались завищено в січні 2010 року податковий кредит на загальну суму 166 648 грн.
Крім того судом встановлено, що 23.02.2010р. між ТзОВ "Союз Плюс Сервіс" (Виконавець) та Підприємство (Замовник) укладено Договір №23/02/01, предметом якого були роботи по розробці проекту ліквідації надзвичайних ситуацій, проекту систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та сповіщення населення, розрахунок критичних точок конструкції покриття на загальну суму 397 804,00грн.
Окрім того, Підприємство як до перевірки так і суду не надало розроблених проектів ліквідації надзвичайних ситуацій та систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та сповіщення населення, проведеного розрахунку критичних точок. А з долучених представником позивача до матеріалів справи Робочого проекту Системи оповіщення людей про пожежу та Робочого проекту Автоматична установка пожежної сигналізації. Центральний пульт управління системи протипожежного захисту не вбачається, що такі були виготовлені на виконання Договору №23/02/01 від 23.02.2010р. та стосувались предмету цього Договору.
Даючи оцінку акту наданих послуг не вбачається, стосовно ліквідації яких саме надзвичайних ситуацій розроблялись проекти та для якої місцевості, у чому вони полягали та в якому обсязі були виконані Виконавцем. Досліджені в судовому засіданні письмові документи не розкривають суті отриманих послуг, їх обєм та реальність надання. Окрім того, Підприємством не доведено використання даних послуг у власній господарській діяльності.
Виходячи із системного аналізу наведених вище норм, наявність у Замовника акта надання послуг та податкової накладної не є безумовною підставою для віднесення таких сум до складу податкового кредиту у разі, якщо наведені у таких документах відомості не відповідають дійсності.
Таким чином, в порушення п.п.7.4.1, 7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997 № 168/97 ВР, із змінами та доповненнями, підприємством завищено податковий кредит на загальну суму 66 301 грн. за березень 2010р. по операціях з придбання послуг по розробці проекту ліквідації надзвичайних ситуацій, проекту систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та сповіщення населення, не підтверджених документами, які б доводили обєм проведених робіт, їх реальну економічно обґрунтовану вартість, направленість господарських операцій на отримання прибутку в цілому, співрозмірності реального і заявленого змісту господарських операції, а також причинного звязку між придбанням даних послуг та отриманням економічної вигоди від цього придбання.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи суд приходить до висновку, що відповідач як субєкт владних повноважень надав суду достатні та беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, та правомірно прийшов до висновку про донарахування податку на додану вартість, а тому наявні підстави для застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на підставі на підставі п.123.1 ст.123 ПК України.
Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що вимоги позивача не підтверджені матеріалами справи, не доведені у судовому засіданні, і тому у задоволені позову слід відмовити повністю.
Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст. 94 КАС України, судові витрати у формі судового збору, з відповідача не належить стягувати.
Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
В задоволенні адміністративного позову відмовити.
Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду через Львівський окружний адміністративний суд. Постанова набирає законної сили в строк та в порядку передбаченому ст. 254 КАС України.
Повний текст Постанови виготовлено 23.11.2011 року.
Суддя
Суддя