Справа № 0670/1691/12
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2012-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Попова О.Г.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"15" жовтня 2012 р. Справа № 0670/1691/12

ОСОБА_2 апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Моніча Б.С.

ОСОБА_3

при секретарі Кошиль О.Ю.

за участю представника відповідача :

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 митниці Державної митної служби України на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "31" липня 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Екта - Пром" до ОСОБА_2 митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення, винесені ОСОБА_2 митницею від 14.03.2012 р. № 3, яким визначено суму грошового зобов'язання по миту на товар, що ввозиться на територію України в сумі 49440,61 грн. та № 4, яким визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 9892,13 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач приймаючи вантажно-митні декларації та пропускаючи товар на митну територію України, погоджувався з відомостями про код товарної номенклатури, а тому в подальшому не має правових підстав для прийняття податкових повідомлень про нарахування податкових зобов'язань. Зазначає, що код товару визначений вірно.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 31.07.2012 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. В своїй апеляційній скарзі відповідач посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 31.07.2012 року та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при прийнятті оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що працівниками ОСОБА_2 митниці проведено невиїзну документальну перевірку повноти нарахування та сплати податків і зборів товару імпортованого на митну територію України ТОВ "Екта Пром" за період з 01.02.2009 р. по 31.01.2012 р., про що складено акт від 28.02.2012 р. № 3/12/101000000/НОМЕР_1.

В акті перевірки зазначено, що при опрацюванні документів митного оформлення за період з 01.02.2009 р. по 31.01.2012 р. встановлено, що позивач за перевіряємий період ввіз на митну територію по 37 ВМД "з'єднувачі для друкованих плат" за кодом товару НОМЕР_2 за ставкою ввізного мита 0%. Всі пристрої, які оформлені за вказаним кодом товару, являють собою штирьові роз"єми, включають в себе чоловічий або жіночий компонент зв'язку та повинні проводитись за кодом НОМЕР_3 УКТЗЕД за ставкою ввізного мита 5%. Невірне заявлення коду товару є порушенням вимог Митного тарифу України затвердженого Законом України "Про митний тариф".

На підставі п.п. 54.3.2, 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України 14.03.2012 р. ОСОБА_2 митницею винесено податкові повідомлення - рішення № 3, яким визначено суму грошового зобов'язання по миту на товар, що ввозяться на територію України в сумі 49440,61 грн. та № 4, яким визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 9892,13 грн.

Суд першої інстанції не погодився з висновками відповідача і з такою позицією суду першої інстанції погоджується судова колегія апеляційного адміністративного суду з наступних підстав.

Відповідно до ст. 313 Митного кодексу України, класифікація товарів відноситься до виключної компетенції митниці.

Пунктом 12 ст. 1 Митного кодексу України передбачено, що митна декларація - це письмова заява встановленої форми, яка подається митному органу та містить відомості щодо товарів і транспортних засобів, які переміщуються через митний кордон України, необхідні для їх митного оформлення або переоформлення. При цьому, згідно п. 14 ст. 1 Митного кодексу України митне оформлення - це виконання митним органом дій (процедур), які пов'язані із закріпленням результатів митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщується через митний кордон України, і мають юридичне значення для подальшого використання цих товарів і транспортних засобів.

На відміну від податкової декларації - документу, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку (п. 46.1 ст. 46 ПК України), митна декларація прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов'язань проте містить лише відомості про товар, який переміщується через митний, а не визначає податкові зобов'язання.

Відповідно до ст. 78 Митного кодексу України, митне оформлення вважається завершеним після виконання митним органом митних процедур, визначених ним на підставі цього кодексу, відповідно до заявленого митного режиму. Наслідком завершення митного оформлення, відповідно до п. 19, 35 ст. 1 Митного кодексу України, є пропуск товарів та транспортних засобів через митний кордон України.

Порядком роботи відділу номенклатури та класифікації товарів регіональної митниці, митниці, відділу контролю митної вартості та номенклатури регіональної митниці, митниці при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженим наказом Державної митної служби України від 07.08.2007р. №667, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 21.08.2007р. за № 968/14235 визначено, що класифікацією товарів визнається визначення коду товарів, тобто віднесення товарів до класифікаційних угруповань, зазначених в УКТЗЕД. До компетенції відділів контролю митної вартості та номенклатури регіональної митниці, митниці при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, віднесено прийняття рішень про визначення коду товару.

Судом встановлено, що відповідач підтвердив правильність та достовірність заповнених позивачем ВМД, в тому числі і правильність коду товару, що стверджується завершальною стадією митного оформлення - поставленням відбитка печатки у відповідній графі. Посадова особа відповідача здійснила перевірку факту та повноти і правильності сплати митних зборів і податків, про що зазначено у кожній ВМД . Своїм правом на відмову у митному оформленні товару, у зв'язку з виявленими невідповідностями митниця не скористалася.

Згідно п. 54.5 ст. 54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ст. 206 ПК при ввезенні товарів на митну територію суми податків нараховуються митним органом.

Таким чином у разі якщо митний орган, приймаючи вантажну митну декларацію, самостійно визначає митну вартість товару та пропускає товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому він не має правових підстав для прийняття податкових повідомлень - рішень про донарахування податкових зобов'язань, за винятком випадку, коли за наслідками службової перевірки або розгляду кримінальної справи встановлено змову між декларантом і митним органом, спрямовану на заниження обов'язкових платежів. В інших випадках за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України, митний орган має право продовжити здійснення митного контролю, за наслідками якого донарахувати обов'язкові платежі, якщо протиправні дії декларанта спричинили їх недобір.

Відповідач, приймаючи вантажні митні декларації та пропускаючи товар на митну територію України, погоджувався з відомостями про код товарної номенклатури, зазначеним імпортером, та на підставі п. 54.5 ст. 54 ПК України не має правових підстав для прийняття податкових повідомлень про нарахування податкових зобов'язань у зв'язку з помилковим визначенням коду товару, а тому податкові повідомлення-рішення №№ 3, 4 від 14.03.2012 р. підлягали скасуванню.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний суд України у постанові від 07.11.2011 р. по справі №21-223а11 за позовом ТОВ «Хенкель Україна» до Київської регіонально митниці Державної митної служби України про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень та постанові від 23.01.2012 р. по справі 21-272а11 за позовом ТОВ "Караван-Фіш" до Полтавської митниці про скасування податкових повідомлень.

Відповідно до ч. 2 ст. 161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.

З урахуванням наведеного, постанова суду першої інстанції у даній справі є обґрунтованою та законною, а тому її слід залишити без змін, доводи відповідача є не переконливими, спростовуються наведеним вище та відповідно, не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 митниці Державної митної служби України залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "31" липня 2012 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) І.Г. Охрімчук

судді: (підпис)

(підпис) ОСОБА_5

ОСОБА_3

З оригіналом згідно: суддя ________________________________ І.Г. Охрімчук

Повний текст Ухвали виготовлено "17" жовтня 2012 р.

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Екта-Пром" вул.Вітрука,9,м.Житомир,10025

3- відповідачу ОСОБА_2 митниця Державної митної служби України вул. Перемоги, 25,м.Житомир,10003