Справа № 202/1447/15-а
Суддя: Слюсар Л. П.
Дата ухвалення: 2015-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/1447/15-а
Провадження 2-а/0202/55/2015
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 квітня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі : головуючої судді Слюсар Л.П.

при секретарі Галаган А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, третя особа ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій державного виконавця та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративною позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, третя особа ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій державного виконавця та зобовязання вчинити певні дії .

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відповідно до договору дарування від 30.03.1995 року їй належить на праві власності квартира АДРЕСА_1. В квартирі, окрім неї, зареєстрована її донька ОСОБА_3.

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська її визнано винною у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.317, ч.2 ст.309 КК України та призначене покарання у вигляді 5 років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна.

У період з 28.11.2007 року по 27.12.2012 року вона відбувала покарання в установі Державної кримінально-виконавчої служби. В період з 2008 року по 2010 рік на виконанні в ОСОБА_2 ВДВС перебувало виконавче провадження ВП №8761841 з примусового виконання листа №1-51 від 25.07.2008 року виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, про конфіскацію особистого майна. В межах виконавчого провадження, державним виконавцем було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 та оголошено заборону на її відчуження.

В подальшому зазначене виконавче провадження завершено відповідно до вимог п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», з підстав «згідно повідомлень реєструючих органів майно боржника на яке можливо звернути стягнення, відсутнє, що унеможливлює подальше виконання вимог виконавчого документу», про що 30.09.2010 винесена відповідна постанова про повернення виконавчого документу, яка разом з виконавчим документом направлена до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська.

Зокрема у відповіді ОСОБА_2 ВДВС зазначено, що станом на 30.12.2014 виконавче провадження ВП № 8761841 знищено у зв'язку з закінченням строку його зберігання та виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_1 на примусовому виконанні в ОСОБА_2 відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції не перебувають.

Однак, посадовою особою ОСОБА_2 ВДВС при повернені виконавчого провадження постановою від 30.09.2010 арешт не знятий та діями державного виконавця Індустріального ВДВС ДМЮ порушений порядок закінчення виконавчого провадження, передбачений Законом України «Про виконавче провадження». Вказала на поважність пропуску процесуального строку звернення до суду, вона тільки з листа ОСОБА_2 ВДВС ДМЮ від 30.12.2014 року дізналася про порушення її права. Вона має поганий стан здоровя та чисельні хвороби, також до 20.01.2015 року вона перебувала за межами міста Дніпропетровська. Просила суд: поновити їй строк звернення з адміністративним позовом; визнати дії ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції щодо не зняття арешту при завершені виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1-51/08, виданого Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська про конфіскацію особистого майна ОСОБА_1 на користь держави, неправомірними; зобов'язати ОСОБА_2 відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_3.

Позивачка в судове засідання не зявилася. Відповідно до клопотання просила суд розглядати справу без її участі та задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Відповідно до заяви просив суд розглядати справу за відсутності представника та надав заперечення на позов та просив суд в задоволені позову відмовити.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася. Про час і місце слухання справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки суд не повідомила.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ч. 2 ст. 263 КАС України не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження). Таким чином, фіксування судового засідання по справі не здійснюється.

Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Частиною першою статті 69 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до договору дарування від 30 березня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстрованому в реєстрі за №1-426, ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_4.

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2008 року ОСОБА_1 визнано винною у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.317, ч.2 ст.309 КК України та призначене покарання у вигляді 5 років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна.

Згідно довідки про звільнення Серія ДНП №20902 ОСОБА_1 відбувала покарання в Дніпродзержинській ВК №34 з 28 листопада 2007 року по 27 грудня 2012 року.

Відповідно до листа ОСОБА_2 ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції від 30.12.2014 року №27897 в період з 2008 року по 2010 рік на виконанні в ОСОБА_2 ВДВС перебувало виконавче провадження ВП №8761841 з примусового виконання листа №1-51 від 25.07.2008 року виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, про конфіскацію особистого майна ОСОБА_1 В межах виконавчого провадження, державним виконавцем було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 та оголошено заборону на її відчуження. В подальшому виконавче провадження завершено відповідно до вимог п.2 ст.47 Закону України « Про виконавче провадження», з підстав «згідно повідомлень реєструючих органів майно боржника на яке можливо звернути стягнення відсутнє, окрім квартири АДРЕСА_5. Але в квартирі, яка належить боржнику зареєстрована неповнолітня дитина ОСОБА_3. Відповідно до листа від 12.11.2008 року за вих.15/5-409 Виконавчий комітет ОСОБА_2 районної у місті Дніпропетровську ради керуючись Законом України « Про захист прав дітей» порушує клопотання припинити виконавче провадження вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по реалізації квартири АДРЕСА_6. 30.09.2010 року винесена відповідна постанова про повернення виконавчого документу, яка разом з виконавчим листом направлена до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. На сьогоднішній день виконавче провадження знищено ( а.с.8).

Частиною другою ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно з пунктом 1 частини другою статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, про подане відповідне клопотання.

Суд дослідивши письмові докази по справі приходить до висновку, що строк звернення до суду пропущений з поважних причин та він підлягає поновленню.

Виходячи із вищевикладеного, оскільки державним виконавцем Індустріального ВДВС при повернені виконавчого провадження постановою від 30.09.2010 арешт не знятий і діями державного виконавця Індустріального ВДВС ДМЮ порушений порядок закінчення виконавчого провадження, передбачений Законом України «Про виконавче провадження». Та враховуючи що не зняття арешту з квартири АДРЕСА_7 закриття провадження у справі є діями протиправними і такими, що не дають можливості позивачці та членам її сім'ї, зокрема ОСОБА_3, у повному обсязі володіти, користуватись та розпоряджатись належним на праві власності житлом, та беручи до уваги що виконавче провадження знищено, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню. .

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, вважаю за необхідне судові витрати по сплаті судового збору у сумі 73 грн. 08 коп. понесені позивачем стягнути на її користь з державного місцевого бюджету м. Дніпропетровська.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3,19 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 2,4, 6, 18, 94, 99, 102,104-106, 181 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, третя особа ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій державного виконавця та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення з адміністративним позовом.

Визнати дії ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції щодо не зняття арешту при завершені виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1-51/08, виданого Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська про конфіскацію особистого майна ОСОБА_1 на користь держави, неправомірними.

Зобов'язати ОСОБА_2 відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_3.

Стягнути з державного місцевого бюджету м. Дніпропетровська на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 73 грн. 08 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі протягом 10-ти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя: Л.П. Слюсар