Справа № 808/1847/15
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року о 15 год. 49 хв.Справа № 808/1847/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Семененко М.О.

за участю секретаря судового засідання Федорук І.В.

за участю представників сторін:

позивача - Лисенко В.О.,

відповідача - Гузенко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»

до Токмацької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Запорізькій області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

01 квітня 2015 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі - позивач) до Токмацької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 14.01.2015 р. про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 25530,36 грн., в т.ч. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 25530,36 грн.

В судовому засіданні 22.04.2015 замінено відповідача Токмацьку об'єднану державну податкову інспекцію ГУ Міндоходів у Запорізькій області на правонаступника Токмацьку об'єднану державну податкову інспекцію ГУ ДФС у Запорізькій області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на безпідставність висновків податкового органу, яких він дійшов за результатами перевірки філії «Бердянська дорожньо-експлуатаційна дільниця», оскільки податковим органом безпідставно застосовано до позивача штрафні санкції за порушення п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України, оскільки вважає, що даною статтею не передбачені санкції за несвоєчасну сплату сум податку з доходів найманих працівників. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач проти позову заперечує. В обґрунтування заперечень зазначає, що в порушення пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України встановлено неперерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб за періоди січень 2013 в розмірі 8956,17 грн., лютий 2013 - 3434,54 грн., квітень 2013 - 548,14 грн., травень 2013 - 9236,81 грн., червень 2013 - 10400,75 грн., листопад 2013 - 8579,70 грн., на загальну суму в сумі 41156,11 грн., у зв'язку з чим до позивача застосовано штрафні санкції у відповідності до приписів пп.127.1 ст.127 Податкового кодексу України. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що співробітниками Токмацької ОДПІ в період з 04.11.2014 по 17.12.2014 проведено планову виїзну перевірку філії «Михайлівський райавтодор» дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Автомобільні дороги України» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, за результатами якої складено акт №1/2201/26249694 від 24.12.2014.

Перевіркою, крім іншого, встановлено порушення філією «Михайлівський райавтодор» дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор»: пп.168.1.2, пп.168.1, пп.168.1.5, п.168.1 ст.168, пп.176.2 «а» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, в частині несплати (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб податковим агентом до або під час виплати доходу на користь іншого платника податку (фізичних осіб), у вигляді заробітної плати у січні 2013, у лютому 2013, у квітні 2013, у травні 2013, у червні 2013 та у листопаді 2013.

На підставі акту перевірки №1/2201/26249694 від 24.12.2014 відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення № від 14.01.2015, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 25530,36 грн., в т.ч. за основним платежем 0,00 грн. та за штрафними санкціями 25530,36 грн.

Позивач, не погодившись з прийнятим податковим повідомленням - рішенням, оскаржив його в адміністративному порядку до ГУ ДФС у Запорізькій області та до Державної фіскальної служби України. Рішенням ГУ ДФС у Запорізькій області №930/10/08-01-01-04-13 від 23.02.2015 та рішенням ДФС України №5686/6/99-99-10-01-03-15 від 17.03.2015 скарги позивача залишено без розгляду у зв'язку з пропущенням строків їх подання.

Не погодившись, з оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки підставою прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стали висновки акту перевірки, для вирішення позовних вимог суд вважає необхідним дослідити обґрунтованості цих висновків.

Під час розгляду справи судом встановлено, що підставою для прийняття спірного податкового повідомлення - рішення став висновок контролюючого органу про порушення філією «Михайлівський райавтодор» пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України, а саме філією «Бердянська дорожньо-експлуатаційна дільниця» несвоєчасно перераховувався до бюджету податок з доходів фізичних осіб за періоди січень 2013 в розмірі 8956,17 грн., лютий 2013 - 3434,54 грн., квітень 2013 - 548,14 грн., травень 2013 - 9236,81 грн., червень 2013 - 10400,75 грн., листопад 2013 - 8579,70 грн., на загальну суму в сумі 41156,11 грн.

Суд, вважає за необхідне відмітити наступне. Статтею 168 Податкового кодексу України визначено порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету, оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку податковим агентом.

У відповідності до пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Згідно пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Суд зазначає, що пункт 168.1 ст.168 Податкового кодексу України було доповнено підпунктом 168.1.5 Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України» № 3609-VI від 07.07.2011 року, який набрав чинності з 06.08.2011. Згідно пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України, якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Згідно абз.1 п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз наведених положень ПК України дає підстави для висновку, що податковий агент зобов'язаний перерахувати до бюджету утриманий податок під час виплати доходу, а якщо оподаткований дохід нараховується, але не виплачується платнику податку, то податок підлягає сплаті (перерахуванню) у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Отже, після доповнення Податкового кодексу України пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України, обов'язок сплати податку з доходів фізичних осіб в разі, якщо оподаткований дохід нараховується, але не виплачується платнику податку, не пов'язується з фактом виплати доходу, а має встановлений для місячного податкового періоду строк сплати.

Водночас, відповідачем застосовано до позивача санкцію згідно п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України, відповідно до якого ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Зі змісту вказаної норми слідує, що підставою для застосування санкцій є встановлення під час перевірки порушення у вигляді ненарахування, неутримання та/або несплати (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків. Тобто, склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу. Порушення строків сплати податку складом даного порушення не охоплюється, а норми щодо застосування санкцій не підлягають розширеному тлумаченню.

Суд зазначає, що оскільки обов'язок сплати податку з доходів фізичних осіб у випадку, якщо оподаткований дохід нараховується, але не виплачується платнику податку, не пов'язується з фактом виплати доходу, а має встановлений для місячного податкового періоду строк сплати, то норми п.127.1 ст.127 та пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України не кореспондуються між собою, та ст.127 Податкового кодексу України не містить санкції за порушення строків сплати податку, встановленого пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України.

Щодо встановленого під час перевірки порушення, суд зазначає, що позивачем не заперечується несвоєчасність виплати заробітної плати та розрахунків з бюджетом по податку з доходів найманих працівників.

З матеріалів справи вбачається, що податок з доходів фізичних осіб сплачувався підприємством разом із виплатою заробітної плати, що підтверджується наданими до матеріалів справи довідками за період 01.01.2013 по 31.12.2013 про нарахування ПДФО філією «Михайлівський райавтодор», копією розрахункових відомостей за січень - грудень 2013, копією відомостей на заробітну плату за січень - грудень 2013, копією відомості нарахування, утримання, перерахування податку з доходів фізичних осіб філії «Михайлівський райавтодор» за 2013 рік, копією податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку за I-IV квартали 2013 року, копією платіжного доручення.

Водночас, на момент здійснення перевірки фактів несплати податку з доходів фізичних осіб до/або підчас, тобто після виплати заробітної плати, що становить склад правопорушення, передбаченого ст.127 Податкового кодексу України, перевіркою не встановлено.

Враховуючи наведене, при розгляді справи встановлено відсутність в діях підприємства позивача складу порушення, за яке п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України передбачено санкції.

Таким чином, суд дійшов висновку, що податковим органом безпідставно застосовано до позивача штрафні санкції, передбачені п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України, оскільки позивачем не вчинялось вказане порушення, а позивач, приймаючи спірні податкові повідомлення - рішення, діяв при помилковому розумінні норм чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Дочірнього підприємства «Запорізький Облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 71, 86, 158-163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до Токмацької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Запорізькій області про скасування податкового повідомлення - рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Токмацької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Запорізькій області № від 14.01.2015 р., про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 25530,36 грн., в т.ч. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 25530,36 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» судовий збір в розмірі 182,70 грн. (сто вісімдесят дві гривні 70 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.О. Семененко