Справа № 686/4071/15-а
Суддя: Демінська А. А.
Дата ухвалення: 2015-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/4071/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року

Хмельницький міськрайонний суд в складі судді Демінської А.А., розглянувши в м. Хмельницький в приміщенні суду в скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про визнання відмови протиправною та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2015 року позивач звернулася до суду з вище вказаним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 22 січня 2015 року вона звернулась до Управління пенсійного фонду України в м. Хмельницькому з проханням призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до положень пункту «е» частини 1 статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в чому їй було відмовлено через відсутність можливості зарахувати стаж її роботи в профілакторії «Імпульс» за період з 0.07.1996 р. по 25.01.2000 р. на посаді медсестри, оскільки відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 1436 (1436-2002-п) від 26.09.2002 р., до санаторно-курортних закладів відноситься санаторій-профілакторій. Позивач просить визнати протиправною відмову відповідача щодо призначення їй пенсії за вислугу років на пільгових умовах та зобовязати відповідача призначити їй пенсію за вислугу років на пільгових умовах з моменту звернення.

Відповідачу були вручені копія ухвали про відкриття скороченого провадження разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів, після чого відповідачем суду надані письмові заперечення проти позову, в яких він вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить відмовити в позові, посилаючись на те, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 1436 (1436-2002-п) від 26.09.2002 р., до санаторно-курортних закладів відноситься санаторій-профілакторій, а тому позивачеві не зараховується період роботи в профілакторії «Імпульс» з 01.07.1996 р. по 25.01.2000 р. як такий, що дає право на пенсію за вислугу років. Просить в позові відмовити.

Суд вважає, що підстави для розгляду даної справи за загальними правилами адміністративного судочинства відсутні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних мотивів.

Згідно п. 1 ст. 46 Кодексу законів про працю України і відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Таким чином, зарахування медичного стажу проводиться на підставі відомостей трудової книжки.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 2.08.1988 року по 26.12.1989 року працювала в Хмельницькій міській лікарні на посаді медсестри поліклініки № 1; з 23.01.1990 року по 01.03.1990 року на посаді медсестри Хмельницької обласної лікарні; з 16.03.1990 року по 30.06.1996 року на посаді медсестри в санаторії-профілакторії «Імпульс» Хмельницького заводу тракторних агрегатів; з 01.07.1996 року по 25.01.2000 року на посаді сестри медичної в фірмі «Профілакторій «Імпульс Адвіс»; з 01.02.2000 року по день звернення до суду на посадах медичного персоналу в вузловій лікарні станції «Гречани», що підтверджується записами в її трудовій книжці, копія котрої наявна у справі, та не оспорюється відповідачем.

Відповідно до п «е» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції станом на час надання відповідачем відповіді позивачу на її заяву про призначення пенсії, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» затверджено перелік закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі: Перелік). Зазначеною постановою визначено, що пенсії за вислугу років працівникам охорони здоров'я призначаються при наявності спеціального

стажу роботи не менше 25 років.

На день звернення до відповідача за заявою про призначення пенсії (22.01.2015 року) позивач мала спеціальний стаж роботи понад 27 років, з урахуванням її роботи з 01.07.1996 року по 25.01.2000 року на посаді сестри медичної в фірмі «Профілакторій «Імпульс Адвіс», виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ст. 3 та п. 2 ст. 16 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров'я", заклади охорони здоров'я - підприємства, установи та організації, завданням яких є забезпечення різноманітних потреб населення в галузі охорони здоров'я шляхом подання медико-санітарної допомоги, включаючи широкий спектр профілактичних і лікувальних заходів або послуг медичного характеру, а також виконання інших функцій на основі професійної діяльності медичних працівників; заклади охорони здоров'я створюються підприємствами, установами та організаціями з різними формами власності, а також приватними особами при наявності необхідної матеріально-технічної бази і кваліфікованих фахівців.

При цьому вид діяльності установи або закладу, а не його назва, визначає його приналежність до установ охорони здоров'я, а робота за спеціальністю в установах, організаціях і на посадах, передбачених Переліком, дає право на пенсію, незалежно від форм власності або підвідомчості вказаних установ і організацій.

Крім того, відповідно до п. 1 Порядку державної акредитації закладу охорони здоров'я, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку державної акредитації закладу охорони здоров'я" від 15.07.1997 № 765, державна акредитація закладу охорони здоров'я (далі - акредитація) - це офіційне визнання статусу закладу охорони здоров'я, наявності в ньому умов для надання певного рівня медико-санітарної допомоги, підтвердження його відповідності встановленим критеріям та гарантії високої якості професійної діяльності. Акредитації підлягають незалежно від форми власності усі заклади охорони здоров'я і вона проводиться один раз на три роки. Разом з тим, обов'язок проведення державної акредитації покладено на підприємства і не залежить від працюючих робітників, а тому на них не може бути покладено відповідальність за її непроходження.

З урахуванням приписів ч. 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує акт, який має вищу юридичну силу.

Конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1, 3, частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною 2 статті 19, статтями 22, 23, частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене чи обмежене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, враховуючи, що позивачка працювала на посаді медичної сестри в фірмі «Профілакторій Імпульс АДВІС», який був створений згідно наказу АК «Адвіс» від 24.06.1996 року № 147-к з метою збереження профілакторію «Імпульс» як центру лікування та оздоровлення працівників підприємства, то стаж роботи в ньому надає їй право на пенсію на пільгових умовах.

В своїх письмових запереченнях відповідач визнає, що позивачу було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах. З огляду на все вище викладене, суд вважає, що відмова Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, викладена в листі від 5.02.2015 року за вих. № 13/71-12, копія котрого наявна у справі, є протиправною, а тому позов слід задовольнити в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 11, 14, 70 - 72, 86, 159 163, 183-2 КАС України, п. «е» ч. 1 ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення», п. 4 ст. 3 та п. 2 ст. 16 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров'я", Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров»я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку державної акредитації закладу охорони здоров'я" від 15.07.1997 № 765, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. «е» ч. 1 ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення» з 22.01.2015 року.

Судовий збір в сумі 73,08 грн. компенсувати ОСОБА_1 з Державного бюджету України.

Копії постанови невідкладно надіслати сторонам.

Постанова набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький міськрайонний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя: