Справа № 200/4020/14-а
Суддя: Кудрявцева Т. О.
Дата ухвалення: 2015-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №200/4020/14-а
Провадження № 2а/200/188/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцева Т.О., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

17.03.2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача для захисту прав на пенсійне забезпечення з тих підстав, що він працював в Будівельному управлінні №4 м. Дніпропетровська та в період з 15 вересня по 30 вересня 1987 року працював водієм на будівництві газопроводу Іванків-Поліське в зоні відчуження (с. Бобер) та був направлений у відрядження в с. Бобер, про що йому видана довідка №95 від 22.11.1992 року та в подальшому видано посвідчення ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС у зв'язку з роботою у зоні відчуження, що дає йому право на пенсію за ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зниженням пенсійного віку на 8 років. Листами від 14.01.2013 №87/12-20, та від 18.03.2013 №884/12/20, від 26.04.2013 №1400/12/20, відповідач повідомив йому, що прийняв рішення про відмову в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку через відсутність в довідці №95 від 22.11.1992 року підстави видачі та відсутність права на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 8 років згідно наданих документів.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська позивачеві поновлений строк для звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів.

У відповідності до приписів ст. 183-І КАС України суд розглядає справу в порядку скороченого провадження.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом було встановлено, що позивач віднесений до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджено посвідченням учасника ліквідації ЧАЕС серії 2А №311790.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: 1) інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1; 2) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: - з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; - з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів; - у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи; - евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття); - особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов'язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення, - категорія 2.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для визначення статусу громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Згідно із ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право призначення пенсії особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи регулюються законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій: 1. Учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: - які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів - 10 років; - які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів - 8 років; - які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх духівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році - 5 років.

У відповідності до п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 р. №122, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об'єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

12.09.2012р. позивач подав в адресу відповідача заяву про призначення пенсії за віком та додав до неї первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об'єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Листом від 14.01.2013 №87/12-20 відповідач повідомив йому, що прийняв рішення про відмову в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку, посилаючись на те, що період перебування позивача в зоні відчуження (с. Бобер) з 15.09.1987 по 30.09.1987 згідно довідки наданою Будівельним управлінням №4 ПАТ «Укргазбуд» №4 від 29.03.2012 та актом перевірки від 21.09.2012 не підтверджується, тому відсутнє право на отримання пенсії із зменшенням пенсійного віку на 8 років.

16.01.2013 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку на 8 років.

Листом від 18.03.2013 №884/12/20 відповідач повідомив, що в документах пенсійної справи наявна копія Витягу із протоколу №247 від 23.06.1998 засідання Комісії із спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, де зазначено, що позивач приймав участь у роботах в с. Бобер з 15.09.1987 по 30.09.1987. Оскільки с. Бобер відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991р. №106 відноситься до зони відчуження, тому ОСОБА_2 управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було направлено запит №1815/08-07 від 29.01.2013р. до Міністерства соціальної політики України на Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з проханням надати документ, на підставі якого підтверджено участь позивача у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в с. Бобер з 15.09.1987 по 30.09.1987 та повідомлено, що у разі доопрацювання вище зазначених документів додатково буде розглянуто питання на комісії терміну призначення пенсії.

Листом від 26.04.2013 №1400/12/20 відповідач повідомив, що в отриманому листі Міністерства соціальної політики України від 04.03.2013 №228/20/112-13 було підтверджено позивачу статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2, але в зазначеній довідці відсутні підстави видачі, тому відсутнє право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 8 років.

ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 23.10.2013 №22080/09/30 було повідомлено, що враховуючи неодноразові звернення для остаточного вирішення питання визначення мого права на пенсію за віком згідно із ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було зроблено запит до Пенсійного фонду України та надано для розгляду документи, наявні в пенсійній справі.

Проте, Пенсійний фонд України у відповідь на запит повідомив, що немає підстав для призначення позивачу пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» згідно наданих документів.

Посилання відповідача на те, що відсутнє право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 8 років згідно Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильної катастрофи» спростовується наступними документами наданими позивачем:

- посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, серія 2А №311790;

- довідкою №95 від 22.11.1992 р. згідно якої ОСОБА_1 знаходився на території зони відчуження, та отримував заробітну плату;

- довідкою №4 від 29.03.2012 про підтвердження періоду роботи у зоні відчуження;

- довідкою №5 від 24.04.2012 про нараховану заробітну плату;

- витягом з протоколу засідання комісії із спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС від 23.06.1998 №247, яким підтверджено статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії;

- витягом з протоколу засідання комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС від 27.12.2011 №39, яким підтверджено статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС категорії 2;

- наказом від 04.09.1987 №97-к-37;

- наказом від 14.06.1993 №19.

Необхідно зазначити, що Порядок оплати праці особам, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС регулювався низкою спеціальних нормативних актів з цього приводу.

Оскільки ст. 3 Закону України «Про правонаступництво України» передбачене, що закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України.

Порядок та умови оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році іншими нормативними актами не передбачені, отже, вони є діючими на цей час.

Так, пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР, ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року №524-156 «Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС» передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100%.

ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 р. № 665-195 (постанова ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 р. № 207-7) надано право керівникам міністерств і відомств та їх заступникам здійснювати оплату праці працівників, зайнятих на роботах у третій, другій і першій зонах небезпеки, відповідно в чотири, три і двократному розмірах понад середньомісячну заробітну плату, виходячи з тарифної ставки (окладу), встановленої за основним місцем роботи.

Відповідно до постанови ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. N 665-195 «Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» (постанова ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 р. N 207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ (надалі - підприємств), розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 17 травня 1986 р. N 964 - у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.

ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року N 665-195 (постанова ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року N 207-7) було дозволено підприємствам залучати працівників на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, у вихідні і святкові дні з оплатою у подвійному розмірі.

Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07 травня 1986 року N 153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1 постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року N 207-7).

Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року N 207-7 (абзац четвертий пункту 1постанови ОСОБА_3 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року N 665-195) провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Виходячи з пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_3 СРСР, ОСОБА_3 Міністрів СРСР, ВЦРПС № 524-156 від 07 травня 1986 року, пунктів 1,4 постанови ОСОБА_3 Міністрів СРСР та ВЦРПС № 665-195 від 05 червня 1986 року, пункту 1 постанови ОСОБА_3 Міністрів УРСР і Української республіканської ОСОБА_3 професійних Спілок № 207-7 від 10 червня 1986 року, оплата за роботу у зонах небезпеки провадитися з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці (посадовий оклад + оклад за спеціальне звання), підвищеної у два рази (наказ МВС СРСР № 0130 від 11 травня 1986 року та № 0189 від 30 червня 1986 року, вказівка МВС СРСР № 35з від 30 травня 1986 року.

ОСОБА_3 Кабінету Міністрів СРСР та ВЦРПС «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища» від 05 жовтня 1986 року № 665-195 передбачає встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати.

У наданих ОСОБА_1 довідках зазначено про підвищений розмір заробітної плати, які він отримував в період роботи для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що також підтверджує знаходження ОСОБА_1 на протязі 15 календарних днів на території зони відчуження.

Таким чином, з наданих доказів вбачається, що позивач ОСОБА_1 дійсно працював на об'єктах : с. Бобер Поліського району Київської області, на будівництві газопроводу в період з 15 вересня 1987 року по 30 вересня 1987 року на протязі 15 календарних днів.

Згідно ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики. Частиною 1 ст. 45 зазначеного Закону визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Посилання відповідача на відсутність права на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 8 років згідно наданих документів є безпідставне, оскільки Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не передбачено, що довідки підприємства, картка обліку місця та тривалості роботи на об'єктах, території ЧАЕС та в 30 км зоні не вважаються достатнім документом для підтвердження періоду роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; надані позивачем документи, копії яких також надані до матеріалів даної справи, підтверджують факт роботи позивача у зоні відчуження і є достатніми для призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, суд вважає необхідним зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію із зменшенням пенсійного віку на 8 років згідно п.1 ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов'язавши відповідача виплатити на користь ОСОБА_1 всю суму пенсії з часу звернення за призначенням пенсії - з 12 вересня 2012 року, а не з часу досягнення ним пенсійного віку.

Відповідно до ст. 94 КАС України витрати по справі віднести за рахунок держави.

Вважаю необхідним постанову суду в межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 86, 159-162, 183І, ч. 2 ст. 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська №42 від 19.10.2012, №14 від 05.04.2013 про відмову ОСОБА_1 в призначені дострокової пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію із зменшенням пенсійного віку на 8 років згідно п.1 ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов'язавши відповідача виплатити на користь ОСОБА_1 всю суму пенсії з часу звернення за призначенням пенсії - з 12 вересня 2012 року.

Витрати по справі віднести за рахунок держави.

Постанова суду в межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

В задоволенні іншої части ни вимог ОСОБА_1 відмовити.

ОСОБА_3 за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку; строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

ОСОБА_3 може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя Т.О. Кудрявцева