Справа № 815/1362/13-а
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1362/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соколенко О.М.

при секретарі судового засідання - Гаврилюк І.С.

за участю: представника позивача - Соколова М.С.(за довіреністю),

представника відповідача - Павлова О.Д (за довіреністю),-

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Максан-Транс» до державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходилась адміністративна справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Максан-Транс» до державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень-рішень від 07.02.2013 року №, №, №, №.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 01.06.2013 року (т.20 а.с.104-115), яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2013 року (т.20 а.с.149-152), адміністративний позов задоволено частково та скасовані податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Одеської області державної податкової служби №№ , , від 07.02.2013 року; в решті позовних вимог - відмовлено.

На зазначені рішення суду відповідачем подана касаційна скарга та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19 серпня 2014 року (т.20 а.с.196-201) касаційну скаргу державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області задоволено частково; ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2013 року та постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01.06.2013 року скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Після касаційного розгляду вказана адміністративна справа надійшла до Одеського окружного адміністративного суду за вхідним номером № 21338/14 та відповідно до автоматичного розподілу, справу передано судді Соколенко О.М.

Ухвалою суду від 28.08.2014 року вказану адміністративну справу прийнято суддею до свого провадження та призначено її до судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог (т.1 а.с.68-74) позивач зазначає, що ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС проведено виїзну планову документальну перевірку ТОВ «Максан-Транс» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року, за результатом якої відповідачем складено акт від 14.01.2013 року № 141/22-3/34056056, яким встановлено порушення позивачем: пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 8001712 грн.; пп.7.8.1 п.7.8 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" та п.п. 49.18.1 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України, оскільки ТОВ «Максан-Транс» надано до ДПІ у Приморському районі декларації з податку на додану вартість за вересень 2009 року, жовтень 2009 року, листопад 2009 року, травень 2010 року з порушенням строків подання, визначених законодавством; пп.7.2.3 п.7.2, пп.7.4.1, пп.7.4.4, пп.7.4.5 п.7.4. ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", в результаті чого підприємством завищено від'ємне значення, яке після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду) за грудень 2010 року на суму 115118 грн. та занижено суми податку на додану вартість, який підлягає нарахуванню до сплати в бюджет на загальну суму 5508858 грн., у тому числі, за 2008 рік на суму 1726139 грн.; за 2009 рік на суму 1320130 грн.; за 2010 рік на суму 2462589 грн.

На підставі складеного за результатами перевірки акта відповідачем прийняті: податкове повідомлення-рішення від 07.02.2013 року №, яким ТОВ «Максан-Транс» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 4973455,00 грн., у тому числі за основним платежем - 3978764,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 994691,00 грн.; податкове повідомлення-рішення від 07.02.2013 року № , яким ТОВ «Максан-Транс» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 3252618,00 грн., у тому числі за основним платежем - 2602094,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 650524,00 грн.; податкове повідомлення-рішення від 07.02.2013 року №, яким ТОВ «Максан-Транс» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 170,00 грн., у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями - 170,00 грн.; податкове повідомлення-рішення від 07.02.2013 року №, яким ТОВ «Максан-Транс» зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 115118 грн.

Позивач вважає, що проведена виїзна планова документальна перевірка є протиправною, а прийняті за її наслідками податкові повідомлення-рішення від 07.02.2013 року №, №, №, № підлягають скасуванню з огляду на наступне.

Як вказує позивач, рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС про завершення перевірки TOB «Максан-Транс» (враховуючи факт ненадання до перевірки документів податкового та бухгалтерського обліку товариства) прийнято з урахуванням листа TOB «Максан-Транс» від 14.12.2012 року №14-12/12 (вхідний ДПІ №34616/10), яким ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС повідомлено про факт втрати документів, на підтвердження чого надано копію повідомлення Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 14.12.2012 року №31/19-529.

За цих підстав позивач вважає, що податковим органом безпідставно зроблено висновок про те, що TOB «Максан-Транс» не надано підтверджуючих документів щодо підтвердження реальності угод, документів, які підтверджують виконання угод (договорів, контрактів), а саме: ТТН (що підтверджують переміщення товарно-матеріальних цінностей), актів наданих послуг (робіт), видаткових накладних, сертифікатів походження, якості та відповідності (за допомогою яких можна встановити виробника та склад товарів, а також відповідність державним стандартам), первинних документів складського переміщення ТМЦ, документів щодо наявності використання складських приміщень у господарській діяльності та зберігання товарно-матеріальних цінностей, документів щодо наявності використання у господарській діяльності вантажних автомобільних станцій, відомостей про час і послідовність виконання рейсу, ліцензійних карток транспортного засобу, страхових полісів автотранспорту цивільної відповідальності, журналів обліку довіреностей на одержання цінностей, довіреностей на одержання цінностей, нарядів на замовлення послуг перевезення, наявності у штатному розкладі відповідних спеціалістів (по проведенню відповідних робіт з надання послуг з адміністрування парку лізингових автомобілів, транспортно-експедиційних послуг), що передбачають штат співробітників та відповідні навики, вміння та відповідну освіту.

При цьому, позивач вказує на те, що ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС не були виконані приписи п.1.15 Методичних рекомендацій щодо порядку організації та проведення перевірок платників податків, затверджених наказом ДПА України від 14 квітня 2011 року № 213, а фактично були зроблені протиправні висновки тільки на підставі податкової звітності підприємства позивача.

Крім того, TOB «Максан-Транс» зазначає, що разом із запереченнями на акт перевірки №141/22-3/34056056 від 14.01.2013 року до податкового органу були надані первинні документи щодо підтвердження наявності господарських відносин з контрагентами та фактів виконання господарських зобов'язань за договорами, а саме, договори про надання послуг по організації транспортних перевезень, акти виконаних робіт, податкові накладні, рахунки, заявки-договори, звіт про прийняття товарів на зберігання, CMR, видаткові ордери, тощо, однак, за твердженням позивача, вказані документи не були враховані ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС.

Разом з цим, посилаючись на положення ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", позивач зазначає, що фактично, TOB «Максан-Транс» до складу податкового кредиту були віднесені суми податку на додану вартість, які підтверджені податковими накладними, але податковий орган вказаний факт залишив поза увагою та не врахував надані документи. Як стверджує позивач, первинними документами, які є в наявності у TOB «Максан-Транс», і які не були враховані податковим органом підтверджується, що господарські операції оформлені відповідно до Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, оскільки дані документи складені за результатами операцій з контрагентами, відповідають правилам бухгалтерського та податкового обліку і мають всі необхідні реквізити.

Таким чином, позивач вважає, що висновки ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС про порушення TOB «Максан-Транс» окремих положень Закону України «Про податок на додану вартість» є передчасними та такими, що не ґрунтуються на приписах законодавства України.

Крім того, позивач зазначає, що за результатами перевірки податковим органом було безпідставно зроблено висновок про порушення TOB «Максан-Транс» п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", в результаті чого занижено податок на прибуток.

Отже, на думку позивача, в порушення вимог п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, перевірка проводилась без використання первинної документації, а первинні документи, що були надані разом із запереченнями не були враховані при винесенні податкових повідомлень-рішень, що свідчить про формальне та поверхневе проведення перевірки, упереджене ставлення до її результатів.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 07.02.2013 року №, №, №, № підлягають скасуванню.

Відповідач надав до суду письмові заперечення на адміністративний позов (т.12 а.с.236-247), в яких зазначив, що вимоги позивача, викладені в адміністративному позові є необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства з огляду на наступне.

Щодо проведення перевірки та складання за її наслідками акту перевірки, відповідач, посилаючись на листи позивача щодо перебування керівника товариства на лікарняному, у відпустці, у відрядженні; листи позивача щодо втрати документів від 16.08.2011 року, від 14.09.2012 року; листи, отримані в ході здійснення податковим органом переписки з правоохоронними органами щодо обставин по втраті документів товариства; листи податкового органу на адресу товариства щодо відновлення втрачених документів від 14.09.2011 року; листи позивача від 12.12.2012 року щодо відновлення документів та від 14.12.2012 року щодо втрати документів, зазначає, що станом на 14.12.2012 року, на 28.12.2012 року (дата засідання комісії з вирішення спірних питань, що виникають під час проведення документальних перевірок) та на дату складання акту перевірки, документи бухгалтерського та податкового обліку позивача за період діяльності, який підлягає перевірці, надані позивачем не були. Враховуючи зазначене, комісія з вирішення спірних питань, що виникають під час проведення документальних перевірок, під час засідання ухвалила завершити перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року, та здійснити заходи, відповідно до норм чинного законодавства, з урахуванням пп.5.3.9 п.5.3 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", пп.7.4.1, пп.7.4.4 та пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", п. 44.7 ст.44, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, що відображено у протоколі засідання комісії №2 від 28.12.2012 року.

По суті встановлених порушень і в частині заниження податку на прибуток, і в частині заниження суми податку на додану вартість, у запереченнях на позов відповідач, зокрема зазначив, що TOB «Максан-Транс» не надано документів, які підтверджують реальність та виконання угод (договорів, контрактів), а саме: TTH (що підтверджують переміщення товарно-матеріальних цінностей), актів наданих послуг (виконаних робіт), видаткових накладних,податкових накладних, сертифікатів походження, якості та відповідності (за допомогою яких можна встановити виробника та склад товарів, а також відповідність державним стандартам), первинних документів складського переміщення ТМЦ, документів щодо наявності використання складських приміщень у господарській діяльності та зберігання товарно-матеріальних цінностей, документів щодо наявності використання у господарській діяльності вантажних автомобільних станцій, відомостей про час і послідовність виконання рейсу, ліцензійних карток транспортного засобу, страхових полісів автотранспорту цивільної відповідальності, журналів обліку довіреностей на одержання цінностей, довіреностей на одержання цінностей, нарядів на замовлення послуг перевезення, документів щодо наявності у штатному розкладі відповідних спеціалістів (по проведенню відповідних робіт з надання послуг з адміністрування парку лізингових автомобілів, транспортно-експедиційних послуг), що передбачають штат співробітників та відповідні навики, вміння та відповідну освіту, а також, інших підтверджуючих документів.

Також, відповідач зазначає, що перевіркою повноти декларування позивачем податку на додану вартість за період з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року встановлено: завищення від'ємного значення, яке після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду) (рядок 26 декларації) за грудень 2010 року на суму 115118 грн.; заниження суми податку на додану вартість, який підлягає нарахуванню до сплати в бюджет на суму 5508858 грн. в результаті допущених порушень податкового законодавства, які відображено в п.3.2.1, 3.2.2 розділу 3 акта перевірки; заниження податку на прибуток на загальну суму 8001712 грн. та порушення строків подання декларацій з ПДВ.

Таким чином, відповідач вважає, що оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення від 07.02.2013 року №, №, №, № за порушення TOB «Максан-Транс» вимог пп.5.3.9 п.5.3 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", пп.7.2.3 п.7.2, пп.7.4.1, пп.7.4.4, пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", пп.7.8.1 п.7.8 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", пп.49.18.1 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України прийняті правомірно та скасуванню не підлягають.

З матеріалів справи судом встановлено, що в процесі апеляційного провадження, у зв'язку із реорганізацією, було замінено державну податкову інспекцію у Приморському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби на правонаступника - державну податкову інспекцію у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області (т.20 а.с.147,149).

Представник позивача у судовому засіданні 06.04.2015 року позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, наданих у письмових поясненнях до позову та зважаючи на надані до суду докази.

Представник відповідача в судовому засіданні 06.04.2015 року заявлений адміністративний позов не визнав та просив суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини, викладені в запереченнях на адміністративний позов та зважаючи на надані до суду докази.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, ознайомившись з запереченнями відповідача, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Максан-Транс» зареєстровано як юридична особа виконавчим комітетом Одеської міської ради 25.01.2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 266142 (т.20 а.с.65).

Судом встановлено, що позивач з 26.01.2006 року знаходиться на податковому обліку в державній податковій інспекції у Приморському районі м. Одеси за № 19626, та у період, за який проводилась перевірка, позивач був зареєстрований, зокрема, як платник податку на прибуток та як платник податку на додану вартість, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість № 23227542 від 27.01.2006 року (т.20 а.с.66) та п.2.4.1, п.2.4.2 п.2.4. акту перевірки, а також не заперечувалось сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі направлень від 11.12.2012 року № 003736/3507, № 003732/3503, № 003733/3504, № 003734/3505, № 003735/3506, № 003730/3501, № 003731/3502, № 003710/3515, № 003563/3533, № 003562/3532 та від 25.12.2012 року № 000601/3674, виданих ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС (т.19 а.с.177-186), головними державними податковими ревізор-інспекторами відділу спеціальних перевірок управління податкового контролю ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС Присяжнюком С.Б., Волощук В.В., Десятник Л.М., Куліковим Є.Г., Посадськовою Л.В., Марченко Д.О., Авіловой Л.О., головним державним податковим ревізором-інспектором відділу перевірок фінансових установ та контролю за операціями у сфері ЗЕД управління податкового контролю ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеській області ДПС Норель О.А., головними державними податковими ревізор-інспекторами відділу податкового контролю юридичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС Спіциною М.О. та Івашиною О.М., головним державним податковим ревізор-інспектором сектору організації роботи з безхазяйним майном управління погашення податкового боргу ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС Шандровським P.O., згідно із пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.77.1 та п.77.4 ст.77 Податкового кодексу України, відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання та наказу ДПІ у Приморському районі м. Одеси від 08.04.2011 року № 1097 «Про проведення документальної планової перевірки TOB «Максан-Транс» (код 34056056), у період з 14.12.2012 року по 04.01.2013 року проведено виїзну планову документальну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Максан-Транс» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року.

За результатами вказаної перевірки ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС складено акт № 141/22-3/34056056 від 14.01.2013 року (т.1 а.с.10-59, 75-124), яким встановлено порушення TOB «Максан-Транс» вимог:

- пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 8001712 грн., у тому числі за: 1 квартал 2008 року 560643 грн., півріччя 2008 року - 1365400грн., три квартали 2008 року - 2123969 грн., 2008 рік - 2827445 грн., 1 квартал 2009 року - 313755 грн., півріччя 2009 року - 665842 грн., три квартали 2009 року - 1195504 грн., 2009 рік - 1789380 грн., 1 квартал 2010 року - 679978 грн., півріччя 2010 року - 1430729 грн., три квартали 2010 року - 2235900 грн., 2010 рік - 3384888 грн.;

- пп.7.8.1 п.7.8 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", п.п. 49.18.1 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України, а саме ТОВ «Максан-Транс» надано до ДПІ у Приморському районі декларації з податку на додану вартість за вересень 2009 року, жовтень 2009 року, листопад 2009 року, травень 2010 року з порушенням строків подання, визначених законодавством;

- пп.7.2.3 п.7.2, пп. 7.4.1, пп.7.4.4, пп.7.4.5 п.7.4. ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", в результаті чого підприємством завищено від'ємне значення, яке після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду) за грудень 2010 року на суму 115118 грн. та занижено суми податку на додану вартість, який підлягає нарахуванню до сплати в бюджет на загальну суму 5508858 грн., у тому числі, за 2008 рік на суму 1726139 грн., за 2009 рік на суму 1320130 грн., за 2010 рік на суму 2462589 грн.

До вказаного акту перевірки з боку осіб, які здійснювали дану перевірку, були складені відповідні розрахунки фінансових санкцій із відображенням суми грошового зобов'язання (податку) за відповідний період та застосованого розміру штрафних (фінансових) санкцій, а також додаток у вигляді зведених даних щодо задекларованих та встановлених у ході перевірки сум податку на додану вартість ТОВ «Максан-Транс» за період з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року (т.1 а.с.60, т.26 а.с.107-108, т.29 а.с.23-24, 205).

При цьому, як зазначається в акті, направлення на перевірку та наказ на проведення перевірки вручені 14.12.2012 року під розписку представнику ТОВ «Максан-Транс», що діє на підставі довіреності від 13.12.2012 року - Боровському І.В., а перевірку проведено з відома директора ТОВ «Максан-Транс» Боцяновського В.А. Водночас, зазначається, що у зв'язку із тим, що документи бухгалтерського та податкового обліку підприємства ТОВ «Максан-Транс» за період діяльності, якій підлягає перевірці, не надано (про що складено акт №137/22-3/34056056 від 14.12.2012 року), перевірка проводилась у адміністративному будинку ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС за адресою: м. Одеса, вул. Ланжеронівська,15, без присутності директора ТОВ «Максан-Транс» Боцяновського В.А. Також, в акті зазначено, що журнал реєстрації перевірок ТОВ «Максан-Транс» для здійснення запису не надано.

Судом встановлено, що на вказаний акт перевірки позивачем до ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС подано заперечення від 28.01.2013 року вих. № 28 (т.20 а.с.82-87), в яких на останній сторінці зазначено, що до цих заперечень додаються оригінали та перелік документів, які підтверджують фінансово-господарську діяльність підприємства за 2010 рік. При цьому, позивачем у запереченнях не зазначено найменування та реквізити таких документів, що додаються, а також їх кількість та кількість аркушів, на яких містяться такі документи.

За розглядом цих заперечень, ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС надано відповідь від 04.02.2013 року №4426/22-329 (т.20 а.с.88-99), в якій зазначено, що висновки акту є обґрунтованими.

На підставі вказаного акту перевірки, враховуючи дані розрахунку грошових зобов'язань та штрафних санкцій до акту перевірки № 141/22-3/34056056 від 14.01.2013 року (п.102.1 ст.102 ПК України), ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС прийняті:

- податкове повідомлення-рішення від 07.02.2013 року №, яким ТОВ «Максан-Транс» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 4973455 грн., у тому числі за основним платежем - 3978764 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 994691 грн. (т.1 а.с.126);

- податкове повідомлення-рішення від 07.02.2013 року № , яким ТОВ «Максан-Транс» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 3252618 грн., у тому числі за основним платежем - 2602094 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 650524 грн. (т.1 а.с.127);

- податкове повідомлення-рішення від 07.02.2013 року №, яким ТОВ «Максан-Транс» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 170 грн. (т.1 а.с.128);

- податкове повідомлення-рішення від 07.02.2013 року №, яким ТОВ «Максан-Транс» зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 115118 грн. (т.1 а.с.129).

Не погодившись з висновками податкового органу та винесеними податковими повідомленнями-рішеннями позивач оскаржив податкові повідомлення-рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС в судовому порядку, звернувшись із вказаним адміністративним позовом (враховуючи заяву про зміну позовних вимог).

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Як вже зазначено судом, актом перевірки встановлено порушення TOB «Максан-Транс» вимог:

- пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 8001712 грн., у тому числі за: 1 квартал 2008 року 560643 грн., півріччя 2008 року - 1365400 грн., три квартали 2008 року - 2123969 грн., 2008 рік - 2827445 грн., 1 квартал 2009 року - 313755 грн., півріччя 2009 року - 665842 грн., три квартали 2009 року - 1195504 грн., 2009 рік - 1789380 грн., 1 квартал 2010 року - 679978 грн., півріччя 2010 року - 1430729 грн., три квартали 2010 року - 2235900 грн., 2010 рік - 3384888 грн.;

- пп.7.8.1 п.7.8 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", п.п.49.18.1 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України, а саме ТОВ «Максан-Транс» надано до ДПІ у Приморському районі декларації з податку на додану вартість за вересень 2009 року, жовтень 2009 року, листопад 2009 року, травень 2010 року з порушенням строків подання, визначених законодавством;

- пп.7.2.3 п.7.2, пп. 7.4.1, пп.7.4.4, пп.7.4.5 п.7.4. ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", в результаті чого підприємством завищено від'ємне значення, яке після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду) за грудень 2010 року на суму 115118 грн. та занижено суми податку на додану вартість, який підлягає нарахуванню до сплати в бюджет на суму 5508858 грн., у тому числі, за 2008 рік на суму 1726139 грн., за 2009 рік на суму 1320130 грн., за 2010 рік на суму 2462589 грн.

При цьому, як вбачається з розрахунку грошових зобов'язань та штрафних санкцій до акту перевірки (т.29 а.с.24), до виявлених порушень в частині заниження податку на прибуток за період 1 квартал 2008 року, 2 квартал 2008 року, 3 квартал 2008 року, 4 квартал 2008 року, 1 квартал 2009 року, 2 квартал 2009 року, 3 квартал 2009 року та в частині заниження суми податку на додану вартість за період травень 2008 року, червень 2008 року, липень 2008 року, серпень 2008 року, вересень 2008 року, жовтень 2008 року, листопад 2008 року, грудень 2008 року, січень 2009 року, лютий 2009 року, березень 2009 року, травень 2009 року, червень 2009 року, серпень 2009 року, вересень 2009 року, жовтень 2009 року, листопад 2009 року, грудень 2009 року були застосовані приписи п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України (також, і в частині штрафних санкцій), та відповідно встановлені актом перевірки суми заниження податку на прибуток та податку на додану вартість, не враховувались при визначенні грошових зобов'язань з податку на прибуток та з податку на додану вартість в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях.

Відповідно п.102.1. ст.102 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент проведення перевірки та прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень) контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Як вбачається з іншого розрахунку грошових зобов'язань та штрафних санкцій до акту перевірки, позивачу за актом перевірки від 14.01.2013 року № 141/22-3/34056056:

1) нараховано до сплати суму податку на прибуток у загальному розмірі 3978794 грн. за наступні податкові періоди:

- 4 квартал 2009 року (по податковій декларації від 08.02.2010 року № ) у загальному розмірі 742345 грн., з яких, 593876 грн. - сума податку та 148469 грн. - сума штрафних санкцій (25% від суми податку у розмірі 593876 грн.);

- 1 квартал 2010 року (по податковій декларації від 07.05.2010 року № ) у загальному розмірі 849973 грн., з яких, 679978 грн. - сума податку та 169995 грн. - сума штрафних санкцій (25% від суми податку у розмірі 679978 грн.);

- 2 квартал 2010 року (по податковій декларації від 06.08.2010 року № ) у загальному розмірі 938439 грн., з яких, 750751 грн. - сума податку та 187688 грн. - сума штрафних санкцій (25% від суми податку у розмірі 750751 грн.);

- 3 квартал 2010 року (по податковій декларації від 05.11.2010 року № ) у загальному розмірі 1006464 грн., з яких, 805171 грн. - сума податку та 201293 грн. - сума штрафних санкцій (25% від суми податку у розмірі 805171 грн.);

- 4 квартал 2010 року (по податковій декларації від 03.03.2011 року № ) у загальному розмірі 1436235 грн., з яких, 1148988 грн. - сума податку та 287247 грн. - сума штрафних санкцій (25% від суми податку у розмірі 1148988 грн.);

2) нараховано до сплати суму податку на додану вартість у загальному розмірі 2602094 грн. за наступні податкові періоди:

- липень 2009 року (по податковій декларації від 24.05.2012 року № ) у загальному розмірі 174381 грн., з яких, 139505 грн. - сума податку та 34876 грн. - сума штрафних санкцій (25% від суми податку у розмірі 139505 грн.);

- січень 2010 року (по податковій декларації від 19.02.2010 року № ) у загальному розмірі 181633 грн., з яких, 145306 грн. - сума податку та 36327 грн. - сума штрафних санкцій (25% від суми податку у розмірі 145306 грн.);

- лютий 2010 року (по податковій декларації від 18.03.2010 року № ) у загальному розмірі 228691 грн., з яких, 182953 грн. - сума податку та 45738 грн. - сума штрафних санкцій (25% від суми податку у розмірі 182953 грн.);

- березень 2010 року (по податковій декларації від 17.04.2010 року № ) у загальному розмірі 233284 грн., з яких, 186627 грн. - сума податку та 46657 грн. - сума штрафних санкцій (25% від суми податку у розмірі 186627 грн.);

- квітень 2010 року (по податковій декларації від 18.05.2010 року № ) у загальному розмірі 262949 грн., з яких, 210359 грн. - сума податку та 52590 грн. - сума штрафних санкцій (25% від суми податку у розмірі 210359 грн.);

- травень 2010 року (по податковій декларації від 29.06.2010 року № ) у загальному розмірі 178598 грн., з яких, 142878 грн. - сума податку та 35720 грн. - сума штрафних санкцій (25% від суми податку у розмірі 142878 грн.);

- червень 2010 року (по податковій декларації від 20.07.2010 року № ) у загальному розмірі 288995 грн., з яких, 231196 грн. - сума податку та 57799 грн. - сума штрафних санкцій (25% від суми податку у розмірі 231196 грн.);

- липень 2010 року (по податковій декларації від 19.08.2010 року № ) у загальному розмірі 290413 грн., з яких, 232330 грн. - сума податку та 58083 грн. - сума штрафних санкцій (25% від суми податку у розмірі 232330 грн.);

- серпень 2010 року (по податковій декларації від 17.09.2010 року № ) у загальному розмірі 190644 грн., з яких, 152515 грн. - сума податку та 38129 грн. - сума штрафних санкцій (25% від суми податку у розмірі 152515 грн.);

- серпень 2010 року (по податковій декларації від 18.10.2010 року № ) у загальному розмірі 11596 грн., з яких, 9277 грн. - сума податку та 2319 грн. - сума штрафних санкцій (25% від суми податку у розмірі 9277 грн.);

- вересень 2010 року (по податковій декларації від 20.10.2010 року № ) у загальному розмірі 249606 грн., з яких, 199685 грн. - сума податку та 49921 грн. - сума штрафних санкцій (25% від суми податку у розмірі 199685 грн.);

- жовтень 2010 року (по податковій декларації від 22.11.2010 року № ) у загальному розмірі 288316 грн., з яких, 230653 грн. - сума податку та 57663 грн. - сума штрафних санкцій (25% від суми податку у розмірі 230653 грн.);

- листопад 2010 року (по податковій декларації від 20.12.2010 року № ) у загальному розмірі 332755 грн., з яких, 266204 грн. - сума податку та 66551 грн. - сума штрафних санкцій (25% від суми податку у розмірі 266204 грн.);

- грудень 2010 року (по податковій декларації від 20.01.2011 року № ) у загальному розмірі 340758 грн., з яких, 272606 грн. - сума податку та 68152 грн. - сума штрафних санкцій (25% від суми податку у розмірі 272606 грн.);

3) визначено суму завищення рядку 26 «Залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду» за період грудень 2010 року (по податковій декларації від 20.01.2011 року № ) у розмірі 115118 грн.;

4) нараховано штраф у розмірі 170 грн. за порушення строку подання декларації з ПДВ за травень 2010 року.

Отже, відповідачем для визначення позивачу грошових зобов'язань та застосування штрафних санкцій із перевіряємого періоду був взятий до уваги лише період з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року, і липень 2009 року в частині податку на додану вартість та 4 квартал 2009 року - в частині по податку на прибуток, зважаючи на те, що за 4 квартал 2009 року ПД (податкова декларація) з податку на прибуток була подана позивачем 08.02.2010 року №, а за липень 2009 року позивачем 24.05.2012 року № був поданий уточнюючий розрахунок до ПД з ПДВ.

Судом встановлено, що оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення від 07.02.2013 року № , № , № були прийняті на підставі акту перевірки 14.01.2013 року № 141/22-3/34056056 саме на вказані вище суми грошових зобов'язань та штрафних санкцій за дані періоди (2010 рік, липень 2009 року, 4 квартал 2009 року).

Зважаючи на викладене, судом розглядаються порушення, які встановлені актом перевірки з боку позивача, лише за вказані періоди (2010 рік, липень 2009 року, 4 квартал 2009 року), та лише за вказані періоди судом надається оцінка встановленим в акті перевірки порушенням.

Так, з п.3.1 «Податок на прибуток» в частині п.п.3.1.1 «Валовий дохід» зазначено, що перевіркою повноти визначення скоригованого валового доходу за період з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року встановлено його завищення всього у сумі 221004 грн., у тому числі за: 1 квартал 2009 року - 26239 грн., півріччя 2009 року - 64770 грн., 3 квартали 2009 року - 124835 грн., 2009 рік - 221004 грн.

При цьому, вказується, що показники у загальній сумі 221004 грн. TOB «Максан-Транс» відобразило у рядку 01.2 Декларацій «приріст балансової вартості запасів».

В свою чергу, відповідач у акті зазначає, що TOB «Максан-Транс» не надано документів, які підтверджують реальність та виконання угод (договорів, контрактів), а саме: TTH (що підтверджують переміщення товарно-матеріальних цінностей), актів наданих послуг (виконаних робіт), видаткових накладних,податкових накладних, сертифікатів походження, якості та відповідності (за допомогою яких можна встановити виробника та склад товарів, а також відповідність державним стандартам), первинних документів складського переміщення ТМЦ, документів щодо наявності використання складських приміщень у господарській діяльності та зберігання товарно-матеріальних цінностей, документів щодо наявності використання у господарській діяльності вантажних автомобільних станцій, відомостей про час і послідовність виконання рейсу, ліцензійних карток транспортного засобу, страхових полісів автотранспорту цивільної відповідальності, журналів обліку довіреностей на одержання цінностей, довіреностей на одержання цінностей, нарядів на замовлення послуг перевезення, документів щодо наявності у штатному розкладі відповідних спеціалістів (по проведенню відповідних робіт з надання послуг з адміністрування парку лізингових автомобілів, транспортно-експедиційних послуг), що передбачають штат співробітників та відповідні навики, вміння та відповідну освіту.

Отже, як зазначається в акті перевірки, в порушення п.5.9 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», встановлено завищення задекларованих TOB «Максан-Транс» показників у рядку 01.2 Декларації «приріст балансової вартості запасів» всього у сумі 221004 грн., у тому числі за: 1 квартал 2009 року - 26239 грн., півріччя 2009 року - 64770 грн., 3 квартали 2009 року - 124835 грн., 2009 рік - 221004 грн.

Водночас, в акті перевірки зазначається, що дані за: 1 квартал 2008 року, півріччя 2008 року, 3 квартали 2008 року, 2008 рік, 1 квартал 2009 року, півріччя 2009 року, 3 квартали 2009 року наводяться у акті перевірки довідково відповідно до ст.102, ст.114 Податкового Кодексу України.

Таким чином, як вбачається з наведених у акті даних, за 4 квартал 2009 року завищення TOB «Максан-Транс» скоригованого валового доходу складає 96169 грн. (221004 грн. - 124835 грн.).

Як зазначається в акті перевірки, детально порушення приросту (убутку) балансової вартості відображено у п.п.3.1.2 акту перевірки.

У п.п.3.1.2. «Валові витрати» акту перевірки зазначено, що перевіркою повноти визначення валових витрат за період з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року встановлено їх завищення у сумі 29846167 грн., у тому числі, 1 квартал 2008 року - 1947280 грн., півріччя 2008 року - 4887688 грн., три квартали 2008 року - 7636194 грн., 2008 рік - 10246195 грн., 1 квартал 2009 року - 1097368 грн., півріччя 2009 року - 2359522 грн., три квартали 2009 року - 4379611 грн., 2009 рік - 6676807 грн., 1 квартал 2010 року - 2547428 грн., півріччя 2010 року - 5389389 грн., три квартали 2010 року - 8463761 грн., 2010 рік - 12923165 грн.

В свою чергу, встановлюючи порушення в даній частині, відповідач в акті перевірки зазначає, що перевіркою достовірності відображених показників у поданих деклараціях з податку на прибуток підприємств за період з 01.01.2008 по 31.12.2008 встановлено, що за вказаний період ТОВ «Максан-Транс» відобразило 1) у рядку 04.1 декларацій «витрати на придбання товарів (робіт, послуг), крім визначених у 04.11», показники у загальній сумі 2298318 грн.; 2) у рядку 04.2 декларацій «убуток балансової вартості запасів», показники у загальній сумі 125827 грн.; 3) у рядку 04.3 декларацій «витрати на оплату праці», показники у сумі 2413127 грн.; 4) у рядку 04.4 декларацій «сума страхового збору (внесків) до фондів державного загальнообов'язкового страхування» показники у сумі 892845 грн.; 5) у рядку 04.6 декларацій «сума податків, зборів (обов'язкових платежів), крім визначених у 04.4», показники у сумі 371906 грн.; 6) у рядку 04.10 декларацій «витрати на поліпшення основних фондів та нафтогазових свердловин», показники у сумі 1004724 грн.; 7) у рядку 04.12 декларацій «сума витрат зі страхування (крім витрат з довгострокового страхування життя та недержавного пенсійного забезпечення, зазначених у р. 04.5 декларації)», показники у сумі 1365525 грн.; 8) у рядку 04.13 Декларацій «інші витрати, крім визначених у 04.1-04.12», за період з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року у сумі 1573895 грн.

При цьому, як вбачається з акту, за вказаний вище перевіряємий період, TOB «Максан-Транс» не надано документів, які підтверджують реальність та виконання угод (договорів, контрактів), а саме: TTH (що підтверджують переміщення товарно-матеріальних цінностей), актів наданих послуг (виконаних робіт), видаткових накладних,податкових накладних, сертифікатів походження, якості та відповідності (за допомогою яких можна встановити виробника та склад товарів, а також відповідність державним стандартам), первинних документів складського переміщення ТМЦ, документів щодо наявності використання складських приміщень у господарській діяльності та зберігання товарно-матеріальних цінностей, документів щодо наявності використання у господарській діяльності вантажних автомобільних станцій, відомостей про час і послідовність виконання рейсу, ліцензійних карток транспортного засобу, страхових полісів автотранспорту цивільної відповідальності, журналів обліку довіреностей на одержання цінностей, довіреностей на одержання цінностей, нарядів на замовлення послуг перевезення, документів щодо наявності у штатному розкладі відповідних спеціалістів (по проведенню відповідних робіт з надання послуг з адміністрування парку лізингових автомобілів, транспортно-експедиційних послуг), що передбачають штат співробітників та відповідні навики, вміння та відповідну освіту.

Таким чином, посилаючись на положення п.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.1.32 ст.1, п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», п.139.1.9 ст.139 Податкового кодексу України, відповідач в акті перевірки зазначає, що враховуючи вищевикладене в цій частині акту перевірки, оскільки підприємством документально не підтверджено витрати за період з 01.10.2008 року по 31.03.2011 року, даною перевіркою встановлено, що на порушення п.п.5.3.9 (абзац 4) п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» підприємством безпідставно віднесено до складу валових витрат, витрати у розмірі 29846167 грн., у т.ч.: 1 квартал 2008 року - 1947280 грн., півріччя 2008 року - 4887688 грн., три квартали 2008 року - 7636194 грн., 2008 рік - 10246195 грн., 1 квартал 2009 року - 1097368 грн., півріччя 2009 року - 2359522 грн., три квартали 2009 року - 4379611 грн., 2009 рік - 6676807 грн., 1 квартал 2010 року - 2547428 грн., півріччя 2010 року - 5389389 грн., три квартали 2010 року - 8463761 грн., 2010 рік - 12923165 грн.

Водночас, в акті перевірки зазначається, що дані за: 1 квартал 2008 року, півріччя 2008 року, 3 квартали 2008 року, 2008 рік, 1 квартал 2009 року, півріччя 2009 року, 3 квартали 2009 року наводяться у акті перевірки довідково відповідно до ст.102, ст.114 Податкового Кодексу України.

Таким чином, як вбачається з наведених в акті даних у цій частині порушення, завищення TOB «Максан-Транс» валових витрат за 4 квартал 2009 року складає 2297196 грн. (6676807 грн. (2009 рік) - 4379611 грн. (3 квартали 2009 року); за 1 квартал 2010 року складає 2547428 грн., за 2 квартал 2010 року складає 2841961 грн. (5389389 грн. (півріччя 2010 року) - 2547428 грн. (1 квартал 2010 року); за 3 квартал 2010 року складає 3074372 грн. (8463761 грн. (три квартали 2010 року) - 5389389 грн. (півріччя 2010 року); за 4 квартал 2010 року складає 4459404 грн. (12923165 грн. (2010 рік) - 8463761 грн. (три квартали 2010 року).

Разом з цим, відповідач в цій частині порушення на сторінці 11 акту перевірки, із посиланням на п.44.1, п.44.5, п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України, зокрема зазначає, що у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити орган державної податкової служби за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та митний орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації. Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до органу державної податкової служби, митного органу. Також, посилаючись на п.6.10 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, відповідач зазначає, що у разі пропажі або знищення первинних документів, облікових регістрів і звітів керівник підприємства, установи письмово повідомляє про це правоохоронні органи та наказом призначає комісію для встановлення переліку відсутніх документів та розслідування причин їх пропажі або знищення. Для участі в роботі комісії запрошуються представники слідчих органів, охорони і державного пожежного нагляду. Результати роботи комісії оформляються актом, який затверджується керівником підприємства, установи.

В пп.3.1.3 «Амортизаційні відрахування» акта перевірки зазначається, що перевіркою повноти визначення амортизаційних відрахувань за період з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року встановлено їх завищення в сумі 2381686 грн., у т.ч.: 1 квартал 2008 року - 295290 грн., півріччя 2008 року - 573912 грн., три квартали 2008 року - 859681 грн., 2008 рік - 1063583 грн., 1 квартал 2009 року - 183889 грн., півріччя 2009 року - 368617 грн. три квартали 2009 року - 527238 грн., 2009 рік - 701718 грн., 1 квартал 2010 року - 172484 грн., півріччя 2010 року - 333525 грн., три квартали 2010 року - 479839 грн., 2010 рік - 616385 грн.

Отже, як вбачається з наведених в акті даних у цій частині порушення, які брались до уваги для визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток: завищення TOB «Максан-Транс» амортизаційних витрат за 4 квартал 2009 року складає 174480 грн. (701718 грн. (2009 рік) - 527238 грн. (3 квартали 2009 року); за 1 квартал 2010 року складає 172484 грн., за 2 квартал 2010 року складає 161041 грн. (333525 грн. (півріччя 2010 року) - 172484 грн. (1 квартал 2010 року); за 3 квартал 2010 року складає 146314 грн. (479839 грн. (три квартали 2010 року) - 333525 грн. (півріччя 2010 року); за 4 квартал 2010 року складає 136546 грн. (616385 грн. (2010 рік) - 479839 грн. (три квартали 2010 року).

У п.3.1.4 «Висновок щодо повноти декларування та своєчасності сплати податку на прибуток» акта перевірки зазначається, що перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року встановлено заниження податку на прибуток всього у сумі 8001712 грн., у тому числі за: 1 квартал 2008 року - 560643 грн., півріччя 2008 року - 1365400 грн., три квартали 2008 року - 2123969 грн., 2008 рік - 2827445 грн., 1 квартал 2009 року - 313755 грн., півріччя 2009 року - 665842 грн., три квартали 2009 року - 1195504 грн., 2009 рік - 1789380 грн., 1 квартал 2010 року - 679978 грн., півріччя 2010 року - 1430729 грн., три квартали 2010 року - 2235900 грн., 2010 рік - 3384888 грн.

Таким чином, враховуючи наведені у цій частині порушення дані та періоди, які брались до уваги для визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток, вбачається, що заниження TOB «Максан-Транс» податку на прибуток за 4 квартал 2009 року складає 593876 грн. (1789380 грн. (2009 рік) - 1195504 грн. (3 квартали 2009 року); за 1 квартал 2010 року складає 679978 грн., за 2 квартал 2010 року складає 750751 грн. (1430729 грн. (півріччя 2010 року) - 679978 грн. (1 квартал 2010 року); за 3 квартал 2010 року складає 805171 грн. (2235900 грн. (три квартали 2010 року) - 1430729 грн. (півріччя 2010 року); за 4 квартал 2010 року складає 1148988 грн. (3384888 грн. (2010 рік) - 2235900 грн. (три квартали 2010 року).

В п.п.3.2.1 «Податкові зобов'язання» п.3.2 «Податок на додану вартість» акту зазначено, що перевіркою повноти визначення податкових зобов'язань за період з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року не встановлено їх завищення або заниження.

У п.п.3.2.2 «Податковий кредит» п.3.2 «Податок на додану вартість» акут перевірки вказано, що перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року встановлено його завищення всього у сумі 5730940 грн., в т.ч. у розрізі податкових періодів: за липень 2009 року - 202083 грн., за 2010 рік у загальній сумі 2366068 грн., з яких: за січень 2010 року - 119584 грн.; за лютий 2010 року - 118960 грн.; за березень 2010 року - 178707 грн., за квітень 2010 року - 202084 грн.; за травень 2010 року - 167126 грн.; за червень 2010 року - 199021 грн.; за липень 2010 року - 218773; за серпень 2010 року - 152515 грн.; за вересень 2010 року - 177774 грн.; за жовтень 2010 року - 218458 грн.; за листопад 2010 року - 210020 грн.; за грудень 2010 року - 403046 грн.

Перевіркою достовірності відображених показників у поданих деклараціях з податку на додану вартість (рядки 10.1-17) за період з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року встановлено завищення задекларованих TOB «Максан-Транс» показників у рядку 10.1 декларацій «Операції, які підлягають оподаткуванню за ставкою 20% та нульовою ставкою» у загальній сумі 5756914 грн.

Також, в акті зазначено, що перевіркою відображених у рядку 16 декларацій «Коригування податкового кредиту» показників за період з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року у загальній сумі «-» 25974 грн. встановлено, що на формування цих показників мало вплив самостійне виправлення помилок, що містяться в раніше поданих податкових деклараціях та інші коригування.

Вказані порушення обґрунтовані в акті перевірки з посиланням на ті ж самі обставини та підстави, що зазначені у п.п.3.1.2 «Валові витрати» акту перевірки.

Враховуючи викладене, перевіркою встановлено, що оскільки підприємством документально не підтверджено податковий кредит за період з 01.10.2008 року по 31.03.2011 року, на порушення пп.7.2.3 п.7.2, пп.7.4.1, пп.7.4.4, пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» підприємством безпідставно віднесено до складу податкового кредиту та, як наслідок, завищено податковий кредит у розмірі 5730940 грн., у т.ч. в розрізі податкових періодів: 2008 рік у загальній сумі 1903517 грн.; 2009 рік у загальній сумі 1461355 грн.; 2010 рік у загальній сумі 2366068 грн.

При цьому, відповідач в акті перевірки зазначає, що документи, по отриманню транспортних послуг підприємством TOB «Максан-Транс» від підприємств-постачальників, а саме: договори (угоди, контракти) надання послуг з організації перевезення, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), згідно яких можливо було б встановити характеристики вантажу (назва, кількість, вартість, походження вантажу в обсягах), порядок його передачі (пункт навантаження та розвантаження) та отримання вантажу, акти звірки взаємних розрахунків, податкові накладні, документи, що підтверджують перерахування грошових коштів, журнали-ордери, зворотньо-обігові відомості та інші документи до перевірки не надано. В податковій звітності TOB «Максан-Транс» відсутнє відображення в податковому обліку податкових наслідків фінансово-господарських взаємовідносин з постачальниками послуг, відсутнє будь-яке документальне підтвердження факту отримання та використання результату фінансово-господарських взаємовідносин, факту отримання послуг перевезення.

Таким чином, як вказує відповідач, відсутні первинні документи, які б підтверджували участь у процесах перевезення підприємств-перевізників та їх зв'язок з господарською діяльністю TOB «Максан-Транс».

Водночас у п.п.3.2.2 акту перевірки зазначається, що перевіркою відображених у рядку 11.1 декларацій «Придбання без ПДВ на митній території України з метою їх використання у межах господарської діяльності, які підлягають оподаткуванню за ставкою 20%» показників за період з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року встановлено їх відображення ТОВ «Максан-Транс» у загальній сумі 1026205 грн., однак товариством не надано документів, які підтверджують реальність та виконання угод (договорів, контрактів).

У п.п.3.2.3 «Висновок щодо повноти декларування та своєчасності сплати податку на додану вартість, правомірності декларування сум, що підлягають бюджетному відшкодуванню» зазначається, що за період з 01.10.2008 року по 31.12.2010 року ТОВ «Максан-Транс» задекларувало податку на додану вартість 0 грн., від'ємне значення, яке після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду) рядок 26 декларації у сумі 115118 грн. При цьому, перевіркою повноти декларування податку на додану вартість ТОВ «Максан-Транс» за період з 01.10.2008 року по 31.12.2010 року встановлено завищення від'ємного значення, яке після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду) рядок 26 декларації за грудень 2010 року на суму 115118 грн. та заниження суми податку на додану вартість, який підлягає нарахуванню до сплати в бюджет на суму 5508858 грн., у тому числі: за 2008 рік у загальній сумі 1726139 грн.; за 2009 рік у загальній сумі 1320130 грн., у тому числі за липень 2009 року - 139505 грн.; за 2010 рік у загальній сумі 2462589 грн., у тому числі: за січень 2010 року - 145306 грн.; за лютий 2010 року - 182953 грн.; за березень 2010 року - 186627 грн., за квітень 2010 року - 210359 грн.; за травень 2010 року - 142878 грн.; за червень 2010 року - 231196 грн.; за липень 2010 року - 232330 грн.; за серпень 2010 року - 152515 грн.; за серпень 2010 року - 9277 грн.; за вересень 2010 року - 199685 грн.; за жовтень 2010 року - 230653 грн.; за листопад 2010 року - 266204 грн.; за грудень 2010 року - 272606 грн., в результаті допущених порушень податкового законодавства, які відображено в п.п.3.2.1, 3.2.2 розділу 3 акта перевірки.

Водночас у цій частині акту перевірки зазначається, що зведені дані щодо задекларованих та встановлених у ході проведення сум податку на додану вартість наведено у додатку 5.3 до акта перевірки.

Також, зазначено, що у періоді з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року TOB «Максан-Транс» при обсягах податкового зобов'язання 6162892 грн. та податкового кредиту в розмірі 5730940 грн., задекларувало позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ у загальній сумі 0 грн. та декларувало від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ у періоді з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року у загальній сумі 115118 грн.; до сплати задекларовано 0 грн. Декларування від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту є результатом сплати значних сум податку на додану вартість митним органам при імпортуванні товарів та перевищення обсягів придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг над обсягами продажу.

Також, як вказує в акті перевірки відповідач, в порушення п.п.7.8.1. п.7.8 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», підприємство надало до ДПІ у Приморському районі декларацію з податку на додану вартість за вересень 2009 року (від 29.01.2010 вх.№), за жовтень 2009 року (від 01.02.2010 вх. № ), за листопад 2009 року (від 28.12.2009 вх.№326147), за травень 2010 року (від 29.06.2010 вх. № ) з порушенням строків подання, визначених законодавством.

В свою чергу, суд зазначає, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19 серпня 2014 року касаційну скаргу державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області задоволено частково; ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2013 року та постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01.06.2013 року скасовано та справу № 815/1362/13-а направлено на новий розгляд до суду першої інстанції з посиланням, окрім іншого, на те, що: «…Судам, при вирішенні даної справи, слід звернути увагу на дослідження обставин реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку. При цьому приймати на підтвердження даних податкового обліку можна лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам необхідно з'ясувати, зокрема:

- рух активів у процесі здійснення господарської операції. При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів, тощо.

- установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції. Зокрема, встановити статус постачальника товарів (послуг), придбання яких є підставою для формування податкового кредиту та/або сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість. Особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість на момент вчинення відповідної господарської операції.

- установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку. В обов'язковому порядку необхідно дослідити наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій платника податку.

Для з'ясування зазначених обставин судам необхідно перевірити доводи податкового органу, викладені в акті перевірки та інші докази…».

Також, у рішенні суду касаційної інстанції зазначено, що: «…. судами попередніх інстанцій при вирішенні даної справи не було досліджено первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, наявність у підприємства основних засобів та трудових ресурсів, необхідних для вчинення дій, що становлять зміст відповідних операцій.

Таким чином, для правильного вирішення даного спору необхідним є дослідження самих договорів укладених між позивачем та контрагентами та всіх первинних документів, пов'язаних з їх виконанням, обставин, які б підтверджували рух активів у процесі здійснення господарських операцій позивача з контрагентом, а також встановлення наявності зв'язку між фактом придбання товарів (послуг) з понесенням інших витрат із господарською діяльністю платника податку та використання цих товарів у господарській діяльності…».

Окрім цього, у вказаному рішенні ВАСУ міститься посилання на те, що судами першої та апеляційної інстанції не було взято до уваги та не надано належної правової оцінки всім обставинам справи щодо втрати документів ТОВ "Максан-Транс".

Зважаючи на викладене, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 19 серпня 2014 року зазначається, що під час нового судового розгляду справи судам необхідно врахувати викладене, повно та об'єктивно дослідити обставини справи, дати їм належну юридичну оцінку, в залежності від встановленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Відповідно до ч.ч.2,5 ст.227 КАС України, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Враховуючи приписи ч.5 ст.227 КАС України та положення діючого на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, суд, вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, та надаючи оцінку обставинам справи щодо втрати документів ТОВ "Максан-Транс" та їх відсутності у товариства під час проведення перевірки, суд зазнає наступне.

Відповідно п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п.77.1, п.77.4 ст.77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. Про проведення документальної планової перевірки керівником органу державної податкової служби приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Так, в акті перевірки зазначається, що у період з 14.12.2012 року по 04.01.2013 року перевірка позивача проводилась відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання та згідно наказу ДПІ у Приморському районі м. Одеси від 08.04.2011 року №1097 «Про проведення документальної планової перевірки TOB «Максан-Транс». Направлення на перевірку вручені 14.12.2012 року під розписку представнику ТОВ «Максан-Транс» Боровському І.В., що діє на підставі довіреності від 13.12.2011 року. ТОВ "Максан-Транс" проінформовано про проведення перевірки письмовим повідомленням від 09.04.2011 року за №468/10/23-1, яке 18.04.2011 року вручено представнику позивача Чуйко В.Б., що діє на підставі довіреності.

При цьому, як зазначається в акті, перевірку проведено з відома директора ТОВ «Максан-Транс» Боцяновського Віталія Анатолійовича, однак, у зв'язку з тим, що документи бухгалтерського та податкового обліку підприємства ТОВ «Максан-Транс» за період діяльності, який підлягає перевірці, надані не були, про що складено акт №137/22-3/34056056 від 14.12.2012 року, перевірка проводилась в адміністративному будинку ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС без присутності директора Боцяновського Віталія Анатолійовича.

Водночас, у р.3 акту перевірки вказано, що враховуючи факт ненадання до перевірки документів податкового та бухгалтерського обліку TOB «Максан-Транс», про що складено акт №137/22-3/34056056 від 14.12.2012 року, у ході перевірки виникло ряд питань, які було винесено на розгляд комісії по вирішенню спірних питань, що виникають під час проведення документальних перевірок. А саме, як вказує відповідач в акті перевірки, TOB «Максан-Транс» () включено до плану-графіку на квітень 2011 року, але перевірка TOB «Максан-Транс» на дату проведення засідання комісії з вирішення спірних питань, що виникають під час проведення документальних перевірок, не проведена з причин:

- відпустки посадової особи, директора TOB «Максан-Транс» Боцяновського В.А. згідно наказу 22-к від 13.04.2011 року (лист підприємства від 18.04.2011 року б/н.). У зв'язку із чим, Управлінням податкового контролю юридичних осіб складено акт про неможливість проведення перевірки №1492/23-3/34056056 від 29.04.2011, направлено службову записку до ВПМ ДПІ у Приморському районі щодо відпрацювання на предмет недопущення фактів фіктивного банкрутства та до юридичного управління щодо прийняття заходів запобігання незаконній процедурі банкрутства;

- лікарняного директора TOB «Максан-Транс» Боцяновського В.А. (лист підприємства від 06.07.2011 року б/н. з довідкою з Одеського обласного медичного центру). Зважаючи на викладене, Управлінням податкового контролю юридичних осіб на адресу ВПМ ДПІ у Приморському районі м. Одеси неодноразово надано службові записки з вищезазначеною інформацією та із проханням підтвердити знаходження директора TOB «Максан-Транс» у лікарні з метою запобігання ухилення від проведення перевірки;

- втрати документів (лист до ДПІ у Приморському районі м. Одеси від 16.08.2011 вхід.№34584/10 із копією листа Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області з повідомленням про те, що заява TOB «Максан-Транс» по факту виявлення відсутності пакетів з робочою документацією була зареєстрована за № 5672 від 28.07.2011 року та уважно розглянута). При цьому, від ВПМ ДПІ у Приморському районі м. Одеси надано відповідь від 19.08.2011 року за №5202/26-53 з поясненнями директора TOB «Максан-Транс» щодо втрати документів.

Водночас, як зазначається в акті перевірки, до TOB «Максан-Транс» направлено лист від 14.09.2011 року № 51901/10/23-3/22, в якому повідомлено, що платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до органу державної податкової служби. Після закінчення вказаних 90 календарних днів, ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС з метою проведення планової документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства TOB «Максан-Транс» за період з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року здійснено вихід на податкову адресу TOB «Максан-Транс» та встановлено, що слідчим ОВС СВ Прокуратури Запорізької області Ковіним Д.О. вилучено документи згідно протоколу вилучення від 11.02.2012 року. В ході здійснення переписки з правоохоронними органами встановлено, що прокуратурою Запорізької області (лист від 04.05.2012 року № 17-2043-07) документи фінансово-господарської діяльності TOB «Максан-Транс» були повернуті директору 25-26 квітня 2012 року, у зв'язку із чим фахівцями ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС для проведення перевірки здійснено повторно вихід за податковою адресою TOB «Максан-Транс» (м. Одеса, вул. Сонячна, 5), та встановлено, що документи, які свідчили б про фінансово-господарську діяльність підприємства, вилучені о/у УБОЗ ГУМВС України в Одеській області Бічуком О.О. (протокол виїмки від 26.04.2012 року). На підставі викладеного, фахівцями ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС складено акт про неможливість проведення перевірки від 21.05.2012 року №409/22-3/34056056.

В ході здійснення переписки з правоохоронними органами встановлено, що документи направлені заступнику начальника СВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області підполковнику міліції Славовій Н.Р., в провадженні якої знаходиться порушена кримінальна справа, та свою чергу, СВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області 06.09.2012 року в усній формі повідомило та надало доступ податковому органу до перевірки вилучених документів підприємства TOB «Максан-Транс».

Також, в акті зазначається, що 07.09.2012 року було поновлено проведення планової виїзної документальної перевірки TOB «Максан-Транс», та при виході на перевірку, старшому державному податковому ревізору-інспектору Колесниковій Ю.О. передано наказ від 05.09.2012 року №05/09/12-27в, згідно якого директор підприємства Боцяновський В.А. знаходиться у відрядженні до 14.09.2012 року. Разом з цим, листом від 14.09.2012 року № 98 (від 14.09.2012 року вхід. № 23006/10) TOB «Максан-Транс» повідомило, що фінансово-господарські документи підприємства за період з 2008-2011 років були втрачені, про що свідчить повідомлення МВС України Київського РВ ОМУ управління МВС України в Одеській області від 10.09.2012 року №31/19-10870.

Водночас, як зазначається в акті, 12.12.2012 року до ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС TOB «Максан-Транс» надано лист від 12.12.2012 року №12/12-2 (вх. ДПІ №34392/10 ), згідно якого повідомлено, що втрачені раніше документи TOB «Максан-Транс» відновлені.

Таким чином, в акті вказується, що враховуючи факт поновлення документів, відображений у вищезазначеному листі підприємства, з метою проведення перевірки, фахівцями ДПІ у Приморському районі м. Одеси 14.12.2012 року здійснено вихід за податковою адресою TOB «Максан-Транс»: м. Одеса, вул. Сонячна, 5, та представнику підприємства Боровському І.В., який діє за довіреністю, вручено направлення на перевірку. Однак, згідно пояснень вищевказаної довіреної особи, документи бухгалтерського та податкового обліку підприємства TOB «Максан-Транс» за період діяльності, який підлягає перевірці, у черговий раз втрачено, про що також надано лист підприємства від 14.12.2012 року №14-12/12 (вхідний ДПІ №34616/10), який свідчить про факт втрати документів, та супроводжується копією повідомлення Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 14.12.2012 року №31/19-529.

Таким чином, як вказується в акті, станом на 14.12.2012 року, на 28.12.2012 року (дата засідання комісії), та на дату складання акту перевірки, документи бухгалтерського та податкового обліку підприємства TOB «Максан-Транс» за період діяльності, який підлягає перевірці, не надано.

Судом встановлено, що заступник начальника ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС 24.12.2012 року звернулася до в.о. начальника ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС із доповідною запискою №2359/22-3 щодо розгляду на комісії по вирішенню спірних питань, питань які виникли під час проведення планової виїзної перевірки TOB «Максан-Транс» щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2008 по 31.12.2010 року (т.19 а.с.194).

На підставі викладеного, відповідачем в акті перевірки зазначено, що комісією по вирішенню спірних питань, що виникають під час проведення документальних перевірок, розглянуто наступні питання: 1) надання підприємству ТОВ «Максан-Транс» повторного терміну на поновлення втрачених документів за умови наявності листа підприємства від 14.12.2012 року №14-12/12 (вхідний №36616/10), який свідчить про факт втрати документів, та супроводжує копію повідомлення Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 14.12.2012 року №31/19-529; 2) завершення перевірки TOB "Максан-Транс" та здійснення заходів, відповідно до норм чинного законодавства з урахуванням пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", пп.7.4.1 п.7.4, пп.7.4.4 та пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", п.44.7 ст.44, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України.

При цьому як зазначається в акті перевірки та вбачається з протоколу комісії з вирішення спірних питань, що виникають під час проведення документальних перевірок №2 від 28.12.2012 року (т.28 а.с.231-232), комісією одностайним голосуванням ухвалено: завершити перевірку TOB "Максан-Транс" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2008 р. по 31.12.2010 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2008 р. по 31.12.2010 р., та здійснити заходи, відповідно до норм чинного законодавства з урахуванням пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", пп.7.4.1 п.7.4, пп.7.4.4 та пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", п.44.7 ст.44, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України.

Пунктом 85.2 статті 85 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно п.44.5 ст.44 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) уразі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити орган державної податкової служби за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та митний орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Як встановлено судом, позивач надавав до ДПІ у Приморському районі м. Одеси повідомлення про втрату фінансово-господарських документів підприємства за 2008-2011 роки від 14.09.2012 року №98 (т.21 а.с.238) разом із повідомленням органу МВС (т.21 а.с.239).

При цьому, листом від 12.12.2012 року №12/12-2 ТОВ «Максан-Транс» повідомило ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС про те, що документи, які були раніше втрачені по підприємству позивача, - відновлені (т.19 а.с.195).

Водночас, у день вручення представнику направлень на перевірку, з боку ТОВ «Максан-Транс» до ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС надано лист від 14.12.2012 року №14-12/12 щодо повідомлення про втрату фінансово-господарських документів підприємства за весь період діяльності разом із повідомленням Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 14.12.2012 року (т.21 а.с.236-237).

Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до органу державної податкової служби, митного органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Пунктом 44.6 статті 44 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Як встановлено судом, на лист позивача від 14.09.2012 року №98 щодо втрати первинних бухгалтерських документів з боку ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС було надіслано лист від 17.10.2012 року за №42806/10/22-3 щодо надання до ДПІ всіх затверджених (наявних) копій документів, підтверджуючих факт здійснення керівництвом підприємства всіх необхідних заходів для відновлення втрачених документів (т.19 а.с.190).

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, листом від 18.12.2012 року №53797/10/22-3 (т.19 а.с.191) відповідач повідомив позивача, що у разі ненадання документів, будуть здійснені заходи, відповідно до норм чинного законодавства, з урахуванням п.44.7 ст.44, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України.

Наказом Державної податкової служби України від 31 жовтня 2012 року N 948 (який діяв до 31 липня 2014 року) затверджені Методичні рекомендації щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, та зокрема, визнано таким, що втратив чинність наказ ДПА України від 14.04.2011 року N 213 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку організації та проведення перевірок платників податків та внесення змін до наказу ДПА України від 27.05.2008 N 355" (на який посилався позивач у заяві про зміну позовних вимог, обґрунтовуючи позовні вимоги).

Так, відповідно до п.1.2.6 Методичних рекомендацій N 948 у разі якщо під час проведення документальної перевірки до органу ДПС за місцем обліку від платника податків надійшло повідомлення про втрату, пошкодження або дострокове знищення документів або вилучення документів правоохоронними та іншими органами (у зв'язку з чим особами, які здійснюють (очолюють) перевірку, обґрунтовано встановлено неможливість подальшого проведення перевірки), такі особи складають акт довільної форми, який реєструється у Спеціальному журналі реєстрації актів у порядку, передбаченому пунктом 1.4.5 цього розділу Методичних рекомендацій.

В акті зазначаються причини неможливості продовжувати перевірку у терміни, вказані у направленні та наказі, та робиться відповідний запис про проведення зазначеної перевірки після усунення причин, які призвели до неможливості її проведення.

На підставі цього акта органом ДПС, яким було призначено перевірку, видається наказ про перенесення термінів проведення такої перевірки на строк, визначений відповідно до пункту 44.5 статті 44 або пункту 85.9 статті 89 розділу II Кодексу, копія якого вручається платнику податків (посадовим особам платника податків або його законним (уповноваженим) представникам).

Тобто, вказані положення застосовуються у тому разі, коли особами, які здійснюють (очолюють) перевірку, обґрунтовано встановлено неможливість подальшого проведення перевірки.

В свою чергу, відповідно до п.1.5 «Діяльність постійних комісій із розгляду спірних питань» Методичних рекомендацій N 948 визначено, що при виникненні спірних питань у межах термінів проведення документальної перевірки за поданням відповідального за проведення перевірки підрозділу такі питання виносяться на розгляд постійних комісій із розгляду спірних питань при відповідних територіальних органах ДПС, засідання яких та прийняття рішення по суті питання організовується в обов'язковому порядку до підписання акта перевірки посадовими особами платника податків або його законними (уповноваженими) представниками. За результатами розгляду спірних питань, що виникли в ході проведення перевірки, на засіданні постійних комісій із розгляду спірних питань приймається обґрунтований висновок щодо вирішення кожного спірного питання до підписання акта перевірки, в тому числі у разі винесення таких спірних питань на розгляд комісії, створеної при регіональному органі ДПС. За результатами розгляду спірних питань складається протокол, який підписується всіма членами комісії, в якому по кожному спірному питанню повинно бути чітко визначено: суть питання, перелік документів, які надано платником податків при проведенні перевірки та їх зміст, інші документи та факти, встановлені в ході проведення перевірки структурними підрозділами органів ДПС, норми податкового та іншого законодавства, що регулюють це питання, результати обговорення та позицію кожного із членів комісії, які брали участь у засіданні, висновок комісії щодо сум розрахованих занижень податкових зобов'язань та виявлених перевіркою порушень податкового законодавства, достатності наявних доказів чи необхідності додаткового дослідження фінансово-господарських операцій платника податків (його контрагентів) із визначенням відповідних структурних підрозділів, відповідальних за таке дослідження, вжиття інших заходів тощо. Висновки комісії в обов'язковому порядку враховуються при подальшому проведенні перевірки та складанні акта (довідки) перевірки.

Отже, в даному випадку, рішення комісії завершити перевірку TOB "Максан-Транс" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2008 р. по 31.12.2010 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2008 р. по 31.12.2010 р., та здійснити заходи, відповідно до норм чинного законодавства з урахуванням пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", пп.7.4.1 п.7.4, пп.7.4.4 та пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", п.44.7 ст.44, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України підлягало обов'язковому врахуванню особами, які здійснювали перевірку при її подальшому проведенні та складанні акта перевірки.

При цьому, посилання позивача на як на підставу неправомірності прийняття оскаржених податкових повідомлень-рішень на порушення державним податковим органом процедури проведення податкової перевірки, оскільки на думку позивача, податковий орган відповідно до п.1.15 Методичних рекомендацій щодо порядку організації та проведення перевірок платників податків, затверджених Наказом ДПА України №213 від 14.04.2011 року, не мав права на проведення перевірки, а повинен був скласти акт довільної форми та винести наказ про перенесення термінів проведення такої перевірки на строк, визначений відповідно до пункту 44.5 статті 44 Кодексу, судом не беруться до уваги, з огляду на наступне.

По-перше, як вже зазначено судом, наказом Державної податкової служби України від 31 жовтня 2012 року N 948 (який діяв до 31 липня 2014 року) зокрема, визнано таким, що втратив чинність наказ ДПА України від 14.04.2011 року N 213 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку організації та проведення перевірок платників податків та внесення змін до наказу ДПА України від 27.05.2008 N 355" (на який посилався позивач у заяві про зміну позовних вимог, обґрунтовуючи позовні вимоги), а отже посилання позивача на вказану норму є безпідставним.

По-друге, приписи п.1.2.6 Методичних рекомендацій N 948 викладені зовсім в іншій редакції, ніж було викладено в п.1.15 Методичних рекомендацій щодо порядку організації та проведення перевірок платників податків, затверджених Наказом ДПА України №213 від 14.04.2011 року. І в даному випадку, положення абз.2 та абз.3 п.1.2.6 застосовуються у тому разі, коли особами, які здійснюють (очолюють) перевірку, обґрунтовано встановлено неможливість подальшого проведення перевірки. Тобто, питання щодо видачі наказу про перенесення термінів проведення такої перевірки на строк, визначений відповідно до пункту 44.5 статті 44 Кодексу, у разі надходження від платника податків повідомлення про втрату документів не є обов'язком органу ДПС, а застосовується у тому разі, коли особами, які здійснюють (очолюють) перевірку, обґрунтовано встановлено неможливість подальшого проведення перевірки.

При цьому, заява позивача від 14.12.2012 року про втрату документів не дає права останньому претендувати на застосування п.44.5 ст. 44 Податкового Кодексу України, оскільки позивача було завчасно повідомлено про проведення перевірки, а тому він мав достатній час для того, щоб ним було вжито належних заходів для підготовки усіх необхідних документів, здійснення усього спектру дій щодо відновлення втрачених документів, які можуть бути витребувані під час проведення перевірки.

Отже, враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що питання про надання підприємству ТОВ «Максан-Транс» повторного терміну на поновлення втрачених документів чи завершення перевірки та здійснення заходів відповідно до норм чинного законодавства з урахуванням пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", пп.7.4.1 п.7.4, пп.7.4.4 та пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", п.44.7 ст.44, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, було предметом розгляду комісії з вирішення спірних питань, що виникають під час проведення документальних перевірок, якою прийнято рішення щодо відповідного завершення перевірки, і приймаючи до уваги те, що таке рішення підлягає обов'язковому врахуванню особами, які здійснювали перевірку при її подальшому проведенні та складанні акта перевірки, суд вважає, що у відповідача, зважаючи на встановлення порушень під час перевірки, були наявні усі підстави для складання акту перевірки за наслідками проведеної перевірки.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 24.12.2010 у справі № 21-25а10 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Foods and Goods L.T.D." до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа - Державна податкова адміністрація в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, зазначається, що «…Відмовляючи у задоволенні позову, касаційний суд виходив із того, що позивач допустив службових осіб контролюючого органу до проведення перевірки згідно з направленнями, підписаними головою ДПА у Донецькій області; надав відповідні документи та дозволив здійснити перевірку. За таких обставин суд дійшов висновку, що підстав для визнання незаконним рішення про застосування штрафних санкцій немає, адже позивач не спростовував наявності факту порушення, яке стало підставою для прийняття рішення щодо накладення штрафних санкцій, і, виходячи зі змісту статей 11-1, 11-2 Закону № 509-ХІІ, мав лише можливість не допустити посадових осіб органів державної податкової служби до проведення перевірки».

Суд зазначає, що законодавцем наділено платника податків необхідним механізмом захисту своїх прав від можливих неправомірних дій співробітників контролюючого органу. В свою чергу, з пояснень представника позивача судом встановлено, що позивачем не вчинялись дії щодо не допуску посадових осіб відповідача до перевірки, а також, позивач не звертався у судовому порядку із оскарженням дій відповідача щодо проведення перевірки.

При цьому, надаючи оцінку обставинам щодо втрати позивачем документів, окрім вже наведеного судом, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року N 88 затверджено Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, п.1.1якого визначено, що дане Положення встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи).

Відповідно до п.6.10 даного Положення, у разі пропажі або знищення первинних документів, облікових регістрів і звітів керівник підприємства, установи письмово повідомляє про це правоохоронні органи та наказом призначає комісію для встановлення переліку відсутніх документів та розслідування причин їх пропажі або знищення. Для участі в роботі комісії запрошуються представники слідчих органів, охорони і державного пожежного нагляду. Результати роботи комісії оформляються актом, який затверджується керівником підприємства, установи. Копія акта надсилається органу, в сфері управління якого перебуває підприємство, установа, а також державній податковій інспекції - підприємствами та місцевому фінансовому органу - установами, в 10-денний строк.

В свою чергу, з боку позивача до суду були надані лише копії: листа позивача від 14.09.2012 року №98 на адресу ДПІ у Приморському районі м. Одеси щодо повідомлення про втрату фінансово-господарських документів підприємства за період 2008-2011 роки, який надано у відповідь на лист ДПІ від 07.09.2012 року №35315/10/22-3; повідомлення Київського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 10.09.2012 року щодо прийняття рішення про відмову у порушенні кримінальної справи по факту втрати фінансово-господарських документів позивача за 2008-2011 роки за його заявою від 10.09.2012 року; листа позивача від 14.12.2012 року №14-12/12 на адресу ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС щодо повідомлення про втрату фінансово-господарських документів підприємства за весь період діяльності та повідомлення Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 14.12.2012 року за розглядом заяви від 13.12.2012 року про втрату фінансово-господарських документів позивача щодо неможливості встановити місцезнаходження втрачених фінансово-господарських документів (т.21 а.с.236-239). Лише ці ж самі документи були надані і з боку відповідача до суду (т.19 а.с.189,192-193).

Однак, з боку позивача до суду не було надано ні самих письмових повідомлень про втрату документів позивача до правоохоронних органів, в яких би зазначалися документи, які саме втрачені, ні копій наказів про призначення комісії для встановлення переліку відсутніх документів та розслідування причин їх пропажі, ні копії акту, який затверджується керівником підприємства, та копія якого надсилається державній податковій інспекції у десятиденний строк. Також, з боку позивача не було надано жодних доказів того, що для участі в роботі комісії (у разі її призначення) були запрошені представники слідчих органів, охорони і державного пожежного нагляду.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно п. 44.7 ст. 44 ПК України протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи, визначені в акті перевірки як відсутні.

Як вже встановлено судом позивачем до ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС подано на акт перевірки заперечення від 28.01.2013 року вих. № 28 (т.20 а.с.82-87), в яких на останній сторінці зазначено, що до цих заперечень додаються оригінали та перелік документів, які підтверджують фінансово-господарську діяльність підприємства за 2010 рік. При цьому, позивачем у запереченнях не зазначено найменування та реквізити таких документів, що додаються, а також їх кількість та кількість аркушів, на яких містяться такі документи. В свою чергу, у відповіді ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС на вказані заперечення (т.20 ас.88-99) зазначається, що стосовно надання до заперечення від 28.01.2013 року №28 документів, які підтверджують фінансово-господарську діяльність підприємства за 2010 рік, то обсяг і зміст наданих разом і запереченнями документів (опис на 6-ти аркушах та додатки на 211 аркушах) не дає можливості підтвердити зв'язок з фінансово-господарською діяльністю підприємства та вплив на формування об'єктів оподаткування, з урахуванням вимог податкового законодавства.

Таким чином, при наданні відповіді на заперечення позивача на акт перевірки податковим органом враховувалися надані документи, однак їх зміст та обсяги, як зазначено у запереченнях, не дає можливості підтвердити зв'язок з фінансово-господарською діяльністю підприємства та вплив на формування об'єктів оподаткування.

При цьому, до суду ні з боку позивача, ні з боку відповідача не надано відповідного переліку документів, які надавались позивачем до заперечень на акт перевірки.

В свою чергу, суд зазначає, що в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 19 серпня 2014 року, зокрема вказано, що при новому розгляді даної справи для правильного вирішення спору необхідним є дослідження судами самих договорів, укладених між позивачем та контрагентами та всіх первинних документів, пов'язаних з їх виконанням, обставин, які б підтверджували рух активів у процесі здійснення господарських операцій позивача з контрагентом, а також встановлення наявності зв'язку між фактом придбання товарів (послуг) з понесенням інших витрат із господарською діяльністю платника податку та використання цих товарів у господарській діяльності, а також встановлення наявності зв'язку між фактом придбання товарів (послуг) з понесенням інших витрат із господарською діяльністю платника податку та використання цих товарів (послуг) у господарській діяльності.

Таким чином, зважаючи на те що, висновки, викладені у рішенні Вищого адміністративного суду України згідно ч.5 ст.227 КАС України є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи, з урахуванням того, що право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів, суд досліджуючи фактичність проведених господарських операцій позивача із його контрагентами та їх зв'язок з господарською діяльністю позивача, правомірність включення позивачем спірних сум до складу податкового кредиту та до валових витрат, виходить з наступного.

Частиною 5 статті 11 КАС України передбачено, що суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Відповідно до ч.2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

При цьому, ч.1 ст.69 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

В свою чергу, представник позивача під час нового розгляду справи неодноразово звертався до суду із клопотаннями про надання позивачу часу для подання до суду додаткових доказів та додаткових пояснень в обґрунтування позовних вимог, які судом були задоволенні та позивачу надався час для подання додаткових пояснень та доказів в обґрунтування позовних вимог.

Водночас, зважаючи на приписи ухвали Вищого адміністративного суду України від 19 серпня 2014 року, враховуючи вимоги ч.5 ст.11, ст.69 КАС України судом під час нового розгляду даної адміністративної справи було запропоновано позивачу надати усі наявні у нього документи первинного та бухгалтерського обліку, які підтверджують правомірність віднесення позивачем спірних сум до податкового кредиту та до валових витрат підприємства доказів, що підтверджують сплату коштів контрагентам позивача за придбання таких товарів (робіт, послуг) із наданням доказів, що підтверджують зв'язок між фактом придбання позивачем товарів (робіт, послуг) у його контрагентів із господарською діяльністю позивача та доказів використання цих отриманих товарів (послуг, робіт) у господарській діяльності позивача як платника податку.

Так, під час нового розгляду даної адміністративної справи, з боку позивача до суду були надані: додаткові пояснення до адміністративного позову (т.21 а.с.1-7), в яких позивачем по суті були викладені ті ж самі обґрунтування позовних вимог, які наведені у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог; додаткові пояснення до адміністративного позову (т.22 а.с.2-51), в яких позивачем наведено перелік документів, наданих до суду на підтвердження здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, а також, додаткові пояснення по запитанням суду, які виникли під час дослідження письмових доказів, що містяться в матеріалах справи (т.29 а.с.226-229).

Разом з цим, з боку позивача під час нового розгляду адміністративної справи були надані до суду додаткові докази, а саме:

- 17.10.2014 року TOB «Максан-Транс» були надані копії: ліцензій на здійснення господарської діяльності TOB «Максан-Транс», договору купівлі-продажу №7227 від 09.12.2010 року та витягу про державну реєстрацію прав за TOB «Максан-Транс» на нежитлові будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька (вул. Іванова, вул. Дальницька,53),23/4; податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку форми №1 ДФ за період, що перевірявся; свідоцтв про державну реєстрацію транспортних засобів TOB «Максан-Транс»; договору оренди №01/м/01 від 01.04.2008 року, договору оренди землі №545 від 09.02.2006 року, витягу про державну реєстрацію та свідоцтва про право власності на нежитлові будівлі від 29.10.2010 року; листів TOB «Максан-Транс» щодо втрати документів від 14.12.2012 року та від 14.09.2012 року; протоколу обшуку від 07.06.2013 року та оборотно-сальдові відомості і банківська довідка щодо руху грошових коштів від 13.10.2014 року №0-18-34879 БТ (т.21 а.с.8-248).

- 11.11.2014 року TOB «Максан-Транс» були надані копії господарських договорів, додатків до окремо визначених договорів та додаткових угод на поставку товарів та на виконання робіт (надання послуг), укладених TOB «Максан-Транс» із його контрагентами, а саме із: TOB «Максан», TOB «Євротерминал», TOB «Союз», TOB «Укрогргенергобуд», ПІІ «ЛУКОЙЛ-Україна», ДП «КОСКО Одеса судноплавство і торгівля», ДП «Іллічівський морський торговельний порт», TOB «Росавтодетальсервіс», TOB «Бруклін-Київ Порт», TOB «Портовик-Сервіс», TOB «Корпорація Спецторг» в особі Одеської філії «ТРАК Спецторг» ТОВ «Корпорація Спецторг», ПП «АВТОВІД», TOB «ТІДІСІ Україна», ДП «Одеський морський торговельний порт», ПП «ГЕСС АВТОЗАПЧАСТИНИ», Асоціація міжнародних автомобільних перевізників України, а також, платіжні доручення, на підтвердження проведення розрахунків TOB «Максан-Транс» із його контрагентами, які зазначені у клопотанні про залучення доказів до матеріалів справи (т.22 а.с.52-250, т.23, т.24, т.25, т.26 а.с.1-96);

- 12.12.2014 року TOB «Максан-Транс» були надані платіжні доручення, на підтвердження проведення розрахунків TOB «Максан-Транс» із його контрагентами, які зазначені у клопотанні про залучення доказів до матеріалів справи (т.26 а.с.109-249, т.27), а також розрахунок амортизаційних відрахувань TOB «Максан-Транс» за 1,2,3 та 4 квартали 2010 року (т.28 а.с.1-4);

- 27.03.2014 року TOB «Максан-Транс» були надані копії: виписки по рахунку від 09.02.2010 року, платіжного доручення в іноземній валюті №122, рахунків, договору від 26.11.2009 року №26/11-09 на виконання робіт по ремонту автомобілю; додаткової угоди від 27.04.2010 року до договору №2-075 від 2008 року по ТОВ «Бруклін-Київ Порт»; податкових накладних за період листопад 2010 року по ТОВ «СМА СІ ДЖИ ЕМ ШИППІНГ ЕДЖЕНСІЗ УКРАЇНА»; податкових накладних за період жовтень-листопад 2010 року по ДП «Іллічівський морський торговельний порт», актів виконаних робіт до рахунків за період серпень-жовтень 2010 року по ДП «Іллічівський морський торговельний порт»; а також, перелік робітників TOB «Максан-Транс» за 2010 рік (т.29 а.с.228-250, т.30 а.с.1, 20-64).

Інших документів на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог з боку позивача ні з власної ініціативи, ні на пропозицію суду під час нового розгляду справи надано не було.

Як встановлено судом з наявних в матеріалах справи копій податкових декларацій з податку на додану вартість та додатків 5 до них «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів», реєстрів отриманих та виданих податкових накладних за період з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року та липень 2009 року та податкових декларацій з податку на прибуток із додатками до них за період 1,2,3 та 4 квартали 2010 року, а також, зі складеного позивачем реєстру господарських операцій за період з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року, який підписаний директором TOB «Максан-Транс» та наданий до суду представником позивача 26.02.2015 року (т.29 а.с.146-204) за вказані періоди, за які позивачу були визначені грошові зобов'язання з ПДВ та з податку на прибуток, TOB «Максан-Транс» віднесено до складу податкового кредиту спірні суми ПДВ та до валових витрат спірні суми по взаємовідносинам із наступними контрагентами:

- TOB «Максан», TOB «Євротерминал», TOB «Союз», TOB «Укрогргенергобуд», ПІІ «ЛУКОЙЛ-Україна», ДП «КОСКО Одеса судноплавство і торгівля», ДП «Іллічівський морський торговельний порт», TOB «Росавтодетальсервіс», TOB «Бруклін-Київ Порт», TOB «Портовик-Сервіс», TOB «Корпорація Спецторг» в особі Одеської філії «ТРАК Спецторг» ТОВ «Корпорація Спецторг», ПП «АВТОВІД», TOB «ТІДІСІ Україна», ДП «Одеський морський торговельний порт», ПП «ГЕСС АВТОЗАПЧАСТИНИ», Асоціація міжнародних автомобільних перевізників України, ТОВ "Мегатранс-Авто";

- ТОВ "СП Фукс Мастила Україна", ТОВ "ТНК-Транс", ДП з іноземними інвестиціями "Економу Інтернешнл Шіппінг Едженсі Лімітед", ДП "Кюне і Нагель", ТОВ «ЗІМ Інтегрейтид Шипінг Україна Сервісиз ЛТД», ТОВ "АІС АЗЧ Маркет", ВКФ "Комплект" у вигляді ТОВ, ТОВ "Континент Нафто Трейд", ПП "Миколаїв-Шинторг", Одеським міським об'єднанням "Меддезінфекція", ДП "ГПК Україна", Компанією "Тіара" у вигляді ПП, ТОВ "МАГІСТРАЛЬ СЕРВІС ЛТД", ТОВ "Український медичний центр безпеки дорожнього руху" (ОФ ТОВ "Український медичний центр безпеки дорожнього руху"), ПП "Автолюкс-2000", ТОВ "АТП Перевізник", ТОВ "Софіт-Люкс" філія ТОВ "Софіт-Люкс" у м. Одеса, ТОВ "СМА Сі Джи Ем Шиппінг Едженсіз Україна", ТОВ "МШК Україна", ВАТ "Одеса-Авто" філія автоцентр на Ленінградському, ТОВ "ПІЛ Україна", ТОВ "Мелітопольський завод турбокомпресорів", ТОВ "Грін-Порт", ЦСЕС на водному транспорті, ТОВ "Український сертифікаційний центр", ПП "ТЮФ", ТОВ "Фарконт-Київ", ТОВ "Трак Маркет", ПЗВОГ "ІВКЦ" ВОІ "СОІУ", ТОВ "НТКом", «ТПК «Омега-Автопоставка», ТОВ "Корпорація "АЛГРІ", ТОВ "Транс-Оушен Експрес", ТОВ "BSA Ukraine LTD", ТОВ "Автосервіс СТО-1", ТОВ "Тракспартс Україна ЛТД", ТОВ "СТАНДАРТ ОІЛ", ПП "Дім послуг-Центуріонн", ТОВ "Південна технічна підтримка", ТОВ "Трак Партс", ТОВ "Вторметекспорт", ТОВ "Мобіл-Експрес", договір №97-0 про спільну діяльність ІМТП та ТОВ "АЛДІ", договір № 694-0 про спільну діяльність ІМТП та ТОВ "Мілленіум 2003", ТОВ «Чайна Шиппінг (Україна) Ейдженсі», ТОВ «Конвер», ТОВ «ЄКЛІПСЕ 2010», МП «Долг» ТОВ, ТОВ «Компанія мастильних матеріалів «Сіол», ТОВ «Студентська Інформаційна Агенція» (ТОВ «СІА»), ТОВ «Кор-Транс», ТОВ «ТІАС Україна», ДП «Державний автотранспортний науково-дослідницький і проектний інститут», ФОП ОСОБА_22, ТОВ «Чистий світ-К», ТОВ «Автомобільний дім Одеса», ТОВ «Ибрис-Авто», ТОВ «Трак Центр ЛТД», ПП «Галс Маркет», ТОВ «К» Лайн (Україна)», ДО "Київмедавтотранс", ПП "ВІРІНЕЯ 2007", ТОВ "Управляюча консультаційна компанія "К.М.І.", ТОВ "Жовті сторінки України", ТОВ "Саттранс Навігатор" , ТОВ "Агро-Союз-Термінал", ТОВ "Блєк Сі Лінк", СПД ОСОБА_24;

- ТОВ "UA TIR-Service"; ТОВ "ТАТНЕФТЬ-Укрнефтепродукт"; ДП "СМАП"; ТОВ "ВИТАВА"; ТОВ "Автотермінал"; ПП "Олтранс"; ТОВ "Одеса транспортна"; ПАТ "ВОПАС-10599"; ВАТ "Одесавтотранс"; ТОВ "Хмельницьктранс"; ТОВ "Нокіан-Юг"; ПП "Шина Люкс"; ТОВ "Волинь-авто"; ТОВ "УІФК-Волинь"; ТОВ "ТБД "Олді"; ПАТ "КОНЦЕРН ГАЛНАФТОГАЗ"; ТОВ "АЗС-Ягодин"; ПАТ "Капітал-Авто"; ПП "Окко-Нафтопродукт"; ТОВ багатопрофільна фірма Алеко-Авто; ТОВ "Технобудінвест"; ТОВ "ТАЙФУН ТРАК ПАРТНЕР"; ТОВ "Ойл Карт Центр"; ПМП "Бай-Вей"; ПП "Центр послуг-Мілленніум"; ТОВ "Реліант".

Суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Правові відносини щодо формування податкового кредиту з податку на додану вартість та включення сум до складу валових витрат до 01.01.2011 року були регульовані Законом України від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР "Про податок на додану вартість" (далі - Закон про ПДВ) та Законом України "Про оподаткування прибутку підприємств" (далі - Закон) відповідно, ведення бухгалтерського обліку по податкових операціях встановлено Законом України від 16.07.1999 р. № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (зі змінами і доповненнями) (далі - Закон про бухгалтерський облік).

Для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, на підставі даних, не підтверджених документами.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено загальне поняття та характеристика документу на підставі якого виникає право та обов'язок у платника податків на формування показників податкової, бухгалтерської та фінансової звітності. Таким документом є первинний документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Вимоги до первинного документу встановлені ст. 9 цього ж Закону та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, проведення будь-якої господарської операції підприємства фіксується та підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону Про бухгалтерський облік, на даних бухгалтерського обліку базуються фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Отже, первинні документи по відображенню господарської операції є підставою й для податкового обліку.

Відповідно до положення п.1.7 ст.1 Закону (який діяв на час формування податкового кредиту) податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Порядок обчислення, сплати податку на додану вартість, порядок формування податкового кредиту визначено ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" (який діяв на час формування податкового кредиту).

Відповідно до п.7.1 ст.7 вказаного Закону (який діяв на час формування податкового кредиту) поставка товарів (робіт, послуг) здійснюється за договірними (контрактними) цінами з додатковим нарахуванням податку на додану вартість.

Відповідно до пп. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" (який діяв на час формування податкового кредиту) платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками реквізити, визначені пп.а) - пп.и).

Згідно п.п. 7.2.3. п. 7.2 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" (який діяв на час формування податкового кредиту) податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг).

Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом. Податкова накладна виписується на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт, послуг). Платники податку повинні зберігати податкові накладні протягом строку, передбаченого законодавством для зобов'язань із сплати податків.

Відповідно до абз.1 п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" (який діяв на час формування податкового кредиту) податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

У взаємозв'язку з вищенаведеним, слід додати, що Порядком заповнення податкової накладної, затвердженим наказом ДПА від 30.05.1997 року № 165 та зареєстрованим в Мінюсті України 23.06.1997 року за № 233/2037 (в редакції на час видачі спірних податкових накладних), з урахуванням положень пп. 7.2.4 п. 7.2 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), встановлено, що податкова накладна дає право покупцю, зареєстрованому як платник податку, на включення до податкового кредиту витрат по сплаті податку на додану вартість.

Пунктом 18 цього ж Порядку передбачено, що всі складені примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податку здійснювати поставку товарів (послуг), та скріплюються печаткою такого платника податку - продавця.

Згідно пп. 7.4.1 п. 7.4 ст.7 вказаного Закону (який діяв на час формування податкового кредиту) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

У підпункті 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 вищенаведеного Закону встановлено, якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту.

Підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 вищенаведеного Закону (який діяв на час формування податкового кредиту) передбачено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

Згідно з пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" (який діяв на час формування податкового кредиту) датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Тобто, як вбачається з викладеного, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання у власній господарській діяльності.

Суд наголошує, що підставою виникнення у платника права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання робіт, (послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції та підтверджують факт їх виконання.

Згідно п.5.1. ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" (який діяв на час віднесення спірних сум до валових витрат) валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до п.п.5.2.1 п.5.2. ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" до складу валових витрат включаються: суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

Відповідно до п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Згідно п.5.9 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" платник податку веде податковий облік приросту (убутку) балансової вартості товарів (крім тих, що підлягають амортизації, та цінних паперів), сировини, матеріалів, комплектуючих виробів, напівфабрикатів, малоцінних предметів (далі - запасів) на складах, у незавершеному виробництві та залишках готової продукції, витрати на придбання та поліпшення (перетворення, зберігання) яких включаються до складу валових витрат згідно з цим Законом (за винятком тих, що отримані безкоштовно).

Зі змісту наведених норм права вбачається, що витрати підприємства можна враховувати при обчисленні об'єкта оподаткування лише у разі фактичності відповідних витрат, оскільки сам факт їх здійснення є визначальною ознакою формування витрат. В свою чергу, фактичність здійснення витрат повинна підтверджуватись розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, однак, самі по собі документи без реального здійснення операції, за наслідком якої сформовані витрати підприємства, не мають юридичної сили та не можуть бути підставою для формування валових витрат підприємства.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість та витрати підприємства мають бути фактично підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Підписання первинних та податкових накладних не уповноваженими особами позбавляє такі документи юридичної значимості для цілей формування податкового кредиту з ПДВ та віднесення сплачених у ціні придбаного товару (послуг, робіт) сум до витрат підприємства, оскільки у разі підписання первинного документу (податкової накладної) не уповноваженою особою, такий документ, як юридично дефектний, не створює будь-яких правових наслідків у бухгалтерському та податковому обліку.

Отже, відсутність сукупності вищезазначених чинників, з якими Закон України "Про податок на додану вартість" та Закон України "Про оподаткування прибутку підприємств" пов'язують можливість формування платником податків податкового кредиту та віднесення сплачених у ціні придбаного товару сум до витрат підприємства, у т.ч. недоведеність фактичного (реального) виконання операцій, відсутність складених та підписаних уповноваженими особами постачальника первинних документів та податкових накладних на підтвердження фактично вчинених операцій (підписання первинних документів не уповноваженими (невідомими) особами, виключає можливість формування податкового кредиту з ПДВ та віднесення сплачених у ціні придбаного товару сум до витрат підприємства навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою первинних документів (у т.ч. податкових накладних).

При цьому, суд зазначає, що протягом всього судового розгляду даної адміністративної справи (як при першому судовому розгляді адміністративної справи, так і під час нового розгляду справи), ні безпосередньо самим позивачем, ні на пропозицію суду під час нового розгляду даної справи уповноваженому представнику позивача подати додаткові докази, які є в наявності у товариства, до суду не було надано жодних доказів, що підтверджують:

- правомірність формування позивачем податкового кредиту за період з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року та правомірність віднесення спірних сум до валових витрат товариства за період 1,2,3 та 4 квартали 2010 року, зокрема, по взаємовідносинам позивача із: ТОВ "UA TIR-Service" (індивідуальний податковий номер (далі - ІПН) 13); ТОВ "ТАТНЕФТЬ-Укрнефтепродукт" (ІПН 67); ДП "СМАП" (ІПН 07); ТОВ "ВИТАВА" (ІПН 34); ТОВ "Автотермінал" (ІПН 20); ПП "Олтранс" (ІПН 80); ТОВ "Одеса транспортна" (ІПН 14); ПАТ "ВОПАС-10599" (ІПН 7); ВАТ "Одесавтотранс" (ІПН 23); ТОВ "Хмельницьктранс" (ІПН 7); ТОВ "Нокіан-Юг" (ІПН 31); ПП "Шина Люкс" (ІПН 24); ТОВ "ВОЛИНЬ-АВТО" (ІПН 3); ТОВ "УІФК-ВОЛИНЬ" (ІПН 03); ТОВ "ТБД "ОЛДІ" (ІПН 05); ПАТ "КОНЦЕРН ГАЛНАФТОГАЗ" (ІПН 60); ТОВ "АЗС-Ягодин" (ІПН 01); ПАТ "КАПІТАЛ-АВТО" (ІПН 94); ПП "ОККО-НАФТОПРОДУКТ" (ІПН 65); ТОВ багатопрофільна фірма Алеко-Авто (ІПН 71); ТОВ "Технобудінвест" (ІПН 78); ТОВ "ТАЙФУН ТРАК ПАРТНЕР" (ІПН 46);

- правомірність формування позивачем податкового кредиту у липні 2009 року по взаємовідносинам із СПД ОСОБА_24 (ІПН НОМЕР_24), ДП з іноземними інвестиціями "Економу Інтернешнл Шіппінг Едженсі Лімітед" (ІПН 38), ТОВ "Ойл Карт Центр" (ІПН 77), ТОВ «К «Лайн (Україна)» (ІПН 33), ТОВ "Стандарт Оіл" (ІПН 48), ПМП «Бай-Вей» (ІПН 38), ТОВ "Жовті сторінки України" (ІПН 95), ТОВ "Портовик Сервіс" (ІПН 33), ТОВ «Трак Партс» (ІПН 19), ДП "Одеський морський торговельний порт" (ІПН 17), ТОВ "Корпорація "АЛГРІ" (ІПН 35), ПП "Центр послуг-Мілленніум" (ІПН 34), договір №97-0 про спільну діяльність ІМТП та ТОВ "Алді" (ІПН 37), Одеський державний обласний навчально-курсовий комбінат (ІПН 34), ТОВ "Євротерминал" (ІПН 40), ТОВ "Бруклін-Київ Порт" (ІПН 38), ТОВ "СМА Сі Джи Ем Шиппінг Едженсіз Україна" (ІПН 31), ТОВ "Трак Маркет" (ІПН 31), ТОВ "Росавтодетальсервіс" (ІПН 42), ТОВ «Союз» (ІПН 01), Асоціація міжнародних автомобільних перевізників України (ІПН 37), TOB «Корпорація Спецторг» в особі Одеської філії «ТРАК Спецторг» ТОВ «Корпорація Спецторг» (ІПН 16), ПП «АВТОВІД» (ІПН 14), ТОВ "Реліант" (ІПН 24), ПЗВОГ "ІВКЦ" ВОІ "СОІУ" (ІПН 29), ТОВ "АІС АЗЧ Маркет" (ІПН 43), ТОВ «ТІДІСІ УКРАЇНА» (ІПН 25), ПП «Галс Маркет» (ІПН 23), ТОВ «Укроргенергобуд» (ІПН 31), ПП «ЛУКОЙЛ-Україна» (ІПН 96), ТОВ «ТНК-Транс» (ІПН 34), ТОВ «Максан» (ІПН 29).

При цьому, суд зазначає, що по контрагенту ПП "Центр послуг-Мілленніум"(ІПН 34) позивач добровільно відмовився від «ризикового» податкового кредиту в сумі 6238 грн. за липень 2009 року, про що повідомив у своєму листі від 24.05.2012 року №63 на адресу ДПІ у Приморському районі, надавши також уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ та платіжне доручення №700 від 24.05.2012 року про сплату ПДВ у розмірі 6430 грн. (т.29 а.с.17-19,19-20,21-22,109).

Водночас, суд зазначає, що податок на прибуток за 4 квартал 2009 року у розмірі 593876 грн. (згідно розрахунку штрафних санкцій) був визначений наступним чином: завищення витрат за 4 кв.2009 року у розмірі 2297196 грн. (завищення витрат за 2009 рік у розмірі 6676807 грн. - завищення витрат за 3 кв.2009 року у розмірі 4379611 грн.) - завищення доходів за 4 квартал 2009 року у розмірі 96169 грн. (завищення доходів за 2009 рік у розмірі 221004 грн. - завищення доходів за 3 кв.2009 року у розмірі 124835 грн.) + завищення амортизаційних відрахувань у розмірі 174480 грн. (завищення амортизаційних відрахувань за 2009 рік у розмірі 701718 грн. - завищення амортизаційних відрахувань за 3 кв. 2009 рік у розмірі 527238 грн.) х 25%.

Тобто, податок на прибуток за 4 квартал 2009 року у розмірі 593876 грн. складається із суми завищених валових витрат у розмірі 2297196 грн. та завищених амортизаційних відрахувань у розмірі 174480 грн., за вирахуванням із неї суми завищених валових доходів у розмірі 96169 грн., що помножується на 25 відсотків (2297196 грн. + 174480 грн.) - 96169 грн. = 2375507 грн.; і відповідно 2375507 грн. х 25 % = 593876 грн.

При цьому, суд зазначає, що з боку позивача протягом всього судового розгляду даної адміністративної справи (як при першому судовому розгляді адміністративної справи, так і під час нового розгляду справи), ні безпосередньо самим позивачем, ні на пропозицію суду під час нового розгляду даної справи уповноваженому представнику позивача подати додаткові докази, які є в наявності у товариства, до суду не було надано жодних доказів, що підтверджують правомірність віднесення до валових витрат товариства за 4 квартал 2009 року суми 2297196 грн., доказів, що підтверджують правомірність здійснених амортизаційних відрахувань за 4 квартал 2009 року у розмірі 174480 грн., та жодних доказів, що спростовують твердження відповідача про завищення валових доходів позивачем за 4 квартал 2009 року у розмірі 96169 грн.

Як вже зазначено судом, відповідно до п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку. Згідно підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

Таким чином, з огляду на відсутність документального підтвердження понесених позивачем витрат за 4 квартал 2009 року, за період 1,2,3 та 4 квартали 2010 року, здійснених амортизаційних відрахувань за 4 квартал 2009 року, відсутність документального підтвердження віднесення спірних сум податкового кредиту у липні 2009 року, за період з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року по вищевказаним судом контрагентам, враховуючи вимоги п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" та 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», суд погоджується із висновками відповідача, та вважає, що по вищевказаним контрагентам за відповідні періоди позивачем було безпідставно віднесено до складу податкового кредиту спірні суми ПДВ, безпідставно віднесені спірні суми до валових витрат товариства та безпідставно нараховані амортизаційні відрахування, у зв'язку із чим, відповідно, позивачем завищено валові витрати, суми амортизаційних відрахувань та завищено податковий кредит у розрізі вищевказаних контрагентів за відповідні періоди.

Також, слід зазначити, що протягом всього судового розгляду даної адміністративної справи (як при першому судовому розгляді адміністративної справи, так і під час нового розгляду справи), з боку позивача у якості доказів, що підтверджують правомірність формування позивачем податкового кредиту за період з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року та правомірність віднесення спірних сум до валових витрат товариства за період 1,2,3 та 4 квартал 2010 року по взаємовідносинам з: ТОВ "СП Фукс Мастила Україна", ТОВ "ТНК-Транс", ДП з іноземними інвестиціями "Економу Інтернешнл Шіппінг Едженсі Лімітед", ДП "Кюне і Нагель", ТОВ «ЗІМ Інтегрейтид Шипінг Україна Сервісиз ЛТД», ТОВ "АІС АЗЧ Маркет", ВКФ "Комплект" у вигляді ТОВ, ТОВ "Континент Нафто Трейд", ПП "Миколаїв-Шинторг", Одеське міське об'єднання "Меддезінфекція", ДП "ГПК Україна", Компанія "Тіара" у вигляді ПП, ТОВ "МАГІСТРАЛЬ СЕРВІС ЛТД", ТОВ "Український медичний центр безпеки дорожнього руху" (ОФ ТОВ "Український медичний центр безпеки дорожнього руху"), ПП "Автолюкс-2000", ТОВ "АТП Перевізник", ТОВ "Софіт-Люкс" філія ТОВ "Софіт-Люкс" у м. Одеса, ТОВ "СМА Сі Джи Ем Шиппінг Едженсіз Україна", ТОВ "МШК Україна", ВАТ "Одеса-авто" філія Автоцентр на Ленінградському, ТОВ "ПІЛ Україна", ТОВ "Мелітопольський завод турбокомпресорів", ТОВ "Грін-Порт", ЦСЕС на водному транспорті, ТОВ "Український сертифікаційний центр", ПП "ТЮФ", ТОВ "Фарконт-Київ", ТОВ "Трак Маркет", ПЗВОГ "ІВКЦ" ВОІ "СОІУ", ТОВ "НТКом", «ТПК «Омега-Автопоставка», ТОВ "Корпорація "АЛГРІ", ТОВ "Транс-Оушен Експрес", ТОВ "BSA Ukraine LTD", ТОВ "Автосервіс СТО-1", ТОВ "Тракспартс Україна ЛТД", ТОВ "СТАНДАРТ ОІЛ", ПП "Дім послуг-Центуріонн", ТОВ "Південна технічна підтримка", ТОВ "Трак Партс", ТОВ "Вторметекспорт", ТОВ "Мобіл-Експрес", договір №97-0 про спільну діяльність ІМТП та ТОВ "АЛДІ", договір № 694-0 про спільну діяльність ІМТП та ТОВ "Мілленіум 2003", ТОВ «Чайна Шиппінг (Україна) Ейдженсі», ТОВ «Конвер», ТОВ «ЄКЛІПСЕ 2010», МП «Долг» ТОВ, ТОВ «Компанія мастильних матеріалів «Сіол», ТОВ «Студентська Інформаційна Агенція» (ТОВ «СІА»), ТОВ «Кор-Транс», ТОВ «ТІАС Україна», ДП «Державний автотранспортний науково-дослідницький і проектний інститут», ФОП ОСОБА_22, ТОВ «Чистий світ-К», ТОВ «Автомобільний дім Одеса», ТОВ «Ибрис-Авто», ТОВ «Трак Центр ЛТД», ПП «Галс Маркет», ТОВ «К» Лайн (Україна)», ДО "Київмедавтотранс", ПП "ВІРІНЕЯ 2007", ТОВ "Управляюча консультаційна компанія "К.М.І.", ТОВ "Жовті сторінки України", ТОВ "Саттранс Навігатор" , ТОВ "Агро-Союз-Термінал", ТОВ "Блєк Сі Лінк", СПД ОСОБА_24, було надано до суду окремо визначені документи (копії актів виконаних робіт (наданих послуг), накладних, податкових та видаткових накладних, рахунків, нарядів, оригінали платіжних доручень), які досліджені судом у розрізі кожного із контрагентів.

Так, по ТОВ "СП Фукс Мастила Україна" (ІПН 70) позивачем надані до суду в копіях: виписані ТОВ "СП Фукс Мастила Україна" податкові накладні та видаткові накладні на товар (олива, мастила, тощо) за період: лютий 2010 року (т.3 а.с.56-57, т.13 а.с.192-193); червень 2010 року (т.19 а.с.163-164), із зазначенням в податкових накладних умов поставки (форма цивільно-правового договору) - договір № ГБ 02/10 від 11.02.2010 року, договір № 17/10 від 17.02.2010 року. При цьому, у всіх видаткових накладних відсутні прізвище та посада особи, що відвантажила товар (лише наявні підпис та печатка ТОВ "СП Фукс Мастила Україна") та прізвище особи, що отримала товар (лише містяться підпис та печатки TOB «Максан-Транс»), а у податкових накладних відсутнє прізвище особи, що їх виписала (лише наявні печатка та підпис).

По ТОВ "ТНК-Транс" (ІПН 34) позивачем надані до суду в копіях: виписані ТОВ "ТНК-Транс" податкові накладні та накладні на товар (дизельне паливо, бензин) за періоди: лютий 2010 року (т.3 а.с.16-17, т.13 а.с.152-153); серпень 2010 року (т.6 а.с.89-90); вересень 2010 року (т.7 а.с.135-136); жовтень 2010 року (т.9 а.с.20-21); листопад 2010 року (т.10 а.с.170-171); грудень 2010 року (т.12 а.с.127-128); січень 2010 року (т.14 а.с.94); березень 2010 року (т.15 а.с.173-174); квітень 2010 року (т.16 а.с.211-213) травень 2010 року (т.18 а.с.67); червень 2010 року (т.19 а.с.135-136), із зазначенням в податкових та видаткових накладних умов поставки (форма цивільно-правового договору) - угода (договір) №1108/08П від 11.08.2008. При цьому, у видаткових накладних за червень 2010 року відсутні прізвище і підпис особи, що отримувала товар та печатка TOB «Максан-Транс», а у інших видаткових накладних у графі «отримав» міститься лише підпис та печатка TOB «Максан-Транс», без зазначення прізвища особи, що отримувала товар.

По ДП з іноземними інвестиціями "Економу Інтернешнл Шіппінг Едженсі Лімітед" (ІПН 38) позивачем надані до суду в копіях: виписані ДП з іноземними інвестиціями "Економу Інтернешнл Шіппінг Едженсі Лімітед" податкові накладні та акти здачі-приймання робіт (послуг) з організації ТЕО, підготовки засобів перевезення, організації зберігання за періоди: лютий 2010 року (т.2 а.с.103-109, т.11 а.с.89-92, т.13 а.с.26-32); липень 2010 року (т.3 а.с.235-236); серпень 2010 року (т.5 а.с.143-144); листопад 2010 року (т.9 а.с.163); березень 2010 року (т.15 а.с.32, т.16 а.с.16); червень 2010 року (т.18 а.с.159-164), із зазначенням у податкових накладних умов поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунки; наряд від 11.02.2010 року (т.2 а.с.177), а також, надані платіжні доручення за 2010 рік (т.27 а.с.1-14). При цьому, у актах здачі-приймання робіт (послуг) зазначено, що вони складені до договору № Э-ods0285/10 від 09.02.2010 року, та у даних актах наявні лише підписи та печатки підприємств з боку виконавця ДП з іноземними інвестиціями "Економу Інтернешнл Шіппінг Едженсі Лімітед" та з боку замовника TOB «Максан-Транс», однак відсутні прізвища осіб, які склали та підписали ці акти як з боку виконавця, так і з боку замовника.

По ДП "Кюне і Нагель" (ІПН 80) позивачем надані до суду в копіях: виписані ДП "Кюне і Нагель" податкові накладні та акти здавання-прийому наданих послуг (експедиційні послуги, ТЕО, зберігання, інші збори (оформлення документів) за періоди: лютий 2010 року (т.2 а.с.90-91, т.13 а.с.20-21); липень 2010 року (т.3 а.с.225-226); вересень 2010 року (т.6 а.с.190-191); березень 2010 року (т.14 а.с.199-200); квітень 2010 року (т.17 а.с.53-54), із зазначенням в податкових накладних умов поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунки, а також, надано рахунок від 26.02.2010 року, на підставі якого складені акт та податкова накладна за лютий 2010 року (т.2 а.с.92-93). При цьому, у актах виконаних робіт наявні лише підписи та печатки підприємств з боку виконавця ДП "Кюне і Нагель" та замовника TOB «Максан-Транс», однак відсутні прізвища осіб, які склали та підписали ці акти як з боку виконавця, так і з боку замовника.

По ТОВ «ЗІМ Інтегрейтид Шипінг Україна Сервісиз ЛТД» (ІПН 26) позивачем надані до суду в копіях: виписані ТОВ «ЗІМ Інтегрейтид Шипінг Україна Сервісиз ЛТД» податкові накладні та акти на виконання робіт (послуг) - комплекс послуг з обробки контейнерів; демередж на користь судноплавної лінії за періоди: січень 2010 року (т.3 а.с.117-119, т.13 а.с.248-250); липень 2010 року (т.4 а.с.40-53); серпень 2010 року (т.6 а.с.239-241); жовтень 2010 року (т.8 а.с.103-104); грудень 2010 року (т.11 а.с.169); лютий-березень 2010 року (т.14 а.с.203-207); березень 2010 року (т.16 а.с.86); квітень-травень (т.18 а.с.212-218), із зазначенням у податкових накладних умов поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунки, наряди від 25.01.2010 року, 24.02.2010 року (т.2 а.с.165, т.3 а.с.138), а також надано платіжні доручення за період 2010 року (т.27 а.с.170-189). При цьому, в актах виконаних робіт зазначено, що такі роботи проводилися в рамках договору, однак відсутні посилання на конкретно визначений договір із зазначенням його номеру та дати, а також, в актах відсутнє прізвище особи, яка склала та підписала ці акти з боку клієнта - TOB «Максан-Транс».

По ТОВ "АІС АЗЧ Маркет" (ІПН 43) позивачем надані до суду в копіях: виписані ТОВ "АІС АЗЧ Маркет" податкові накладні та видаткові накладні на товар (ручки двері, подушки двигуна, тощо) за періоди: лютий 2010 року (т.2 а.с.228-229, т.13 а.с.118-119); серпень 2010 року (т.6 а.с.19-20); березень 2010 року (т.15 а.с.56-57), із зазначенням в податкових накладних умов поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунки. При цьому, в усіх вищевказаних видаткових накладних у графі «отримав» зазначено прізвище ОСОБА_27 (за довіреностями із посиланням на певний номер та дату), міститься підпис цієї особи та печатка TOB «Максан-Транс» (окрім видаткової накладної за лютий 2010 року). Разом з цим, усі вказані видаткові накладні виписані більш пізнішою датою (на декілька днів), ніж видані податкові накладні, та при цьому, платіжних доручень про сплату коштів ТОВ "АІС АЗЧ Маркет" за вказані товари з боку позивача до суду надано не було.

По ВКФ "Комплект" у вигляді ТОВ (ІПН 42) позивачем надані до суду в копіях: виписані ВКФ "Комплект" у вигляді ТОВ податкові накладні, видаткові накладні на товар (комбінезони, костюми брезентові, напівчоботи, тощо) за періоди: лютий 2010 року (т.2 а.с.216-219, т.13 а.с.107-109); жовтень-листопад 2010 року (т.8 а.с.183-185, т.10 а.с.120-122); грудень 2010 року (т.12 а.с.35-36), із зазначенням у податкових накладних умов поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунки; особову картку обліку спецодягу, спецвзуття та запобіжних пристроїв (т.2 а.с.219) та рахунки-фактури (т.2 а.с.218, т.10 а.с.121, т.13 а.с.109). При цьому, в усіх вищевказаних видаткових накладних у графі «отримав» зазначено прізвище ОСОБА_27 (за довіреностями із посиланням на певний номер та дату), міститься підпис цієї особи, однак відсутня печатка TOB «Максан-Транс». Водночас, у вказаних видаткових накладних відсутні прізвище та посада особи, що відвантажила товар (лише наявні підпис та печатка ВКФ "Комплект" у вигляді ТОВ), окрім видаткової накладної №БКТ00023530 від 27 грудня 2010 рок (т.12 а.с.35). Також, в особовій картці обліку спецодягу, спецвзуття та запобіжних пристроїв на ОСОБА_28 (по TOB «Максан-Транс») зазначено, що вказаній особі видано костюм брезентовий та напівчоботи « 15.02», однак відсутній рік видачі цих товарів.

По ТОВ "Континент Нафто Трейд" (ІПН 87) позивачем надані до суду в копіях: виписані та складені ТОВ "Континент Нафто Трейд" податкові накладні, видаткові накладні (дизельне паливо, бензин, смарт-карти) та акти прийому-передачі паливно-мастильних матеріалів за періоди: лютий 2010 року (т.2 а.с.230-232, т.13 а.с.120-121, т.16 а.с.174); липень 2010 року (т.4 а.с.179-182); серпень 2010 року (т.6 а.с.21-22); жовтень 2010 року (т.8 а.с.194-197); листопад 2010 року (т.10 а.с.133-136); грудень 2010 року (т.12 а.с.53-54); січень 2010 року (т.14 а.с.60-62); березень 2010 року (т.15 а.с.60-61); травень 2010 року (т.17 а.с.210-213); червень 2010 року (т.19 а.с.99-102), із зазначенням в податкових накладних умов поставки (форма цивільно-правового договору) - договір купівлі-продажу №ОДЕ-100 від 28.12.2009 року (окрім податкової накладної № 12250/13 від 08.11.2010 року, що міститься в т.10 на а.с.136, в якій в умовах поставки (форма цивільно-правового договору) зазначено договір № ОДЕ-100/1 від 19.10.2010 року та накладна № 4215 від 11.11.2010 року), а також, надані платіжні доручення про сплату коштів ТОВ "Континент Нафто Трейд" за період 2010 року (т.27 а.с.15-119). При цьому, у всіх видаткових накладних відсутні прізвище та посада особи, що відвантажила товар (лише наявні підпис та печатка ТОВ "Континент Нафто Трейд") та відсутні прізвища осіб, що отримували товар (лише містяться підпис та печатки TOB «Максан-Транс»), окрім видаткової накладної № 3849 від 21.10.2010 року (т.8 а.с.196), в якій у графі «отримав» зазначено прізвище особи, що отримала товар за довіреністю, однак відсутня печатка TOB «Максан-Транс» та окрім видаткової накладної № 4215 від 11.11.2010 року (т.10 а.с.135), в якій у графі «отримав» зазначено прізвище особи, що отримала товар за довіреністю, міститься підпис цієї особи і печатка TOB «Максан-Транс». Водночас, в актах приймання-передачі ПММ зазначено, що приймання-передача товару проведена у відповідності із Інструкцією Держкомнафтогазпрому, Мінекономіки, Мінтрансу, Держкомстату України №281/171/578/155 від 20.05.2008 року, однак вказані акти також не містять прізвищ та посад осіб, що передали та прийняли товар.

По ПП "Миколаїв-Шинторг" (ІПН 01) позивачем надані до суду в копіях: виписані ПП "Миколаїв-Шинторг" податкова та видаткова накладні на товар (шини вантажні) від 29 березня 2010 року (т.15 а.с.54-55), із зазначенням в податковій накладній умови поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунок від 19.03.2010 року, а також надані платіжні доручення за березень та квітень 2010 року про сплату коштів за вказаним вище рахунком та про сплату коштів згідно рахунку від 23.03.2010 року (т.26 а.с.227-228). В свою чергу, з боку позивача не надано жодної податкової та видаткової накладної із призначенням платежу «за шини згідно рахунку від 23.03.2010 року» на суму 6700 грн., в т.ч. ПДВ 1116,67 грн. При цьому, як вбачається з податкової декларації з ПДВ за квітень 2010 року та додатку 5 до неї, позивачем до складу податкового кредиту у вказаному періоді було віднесено суму ПДВ у розмірі 1116,67 грн.

По Одеському міському об'єднанню "Меддезінфекція" (ІПН 50) позивачем надані до суду в копіях: податкові накладні та акти виконаних робіт за періоди: вересень-жовтень 2010 року (т.6 а.с.162-163); листопад-грудень 2010 року (т.7 а.с.197-198, т.10 а.с.241-242); березень-вересень 2010 року (т.14 а.с.138-144) на виконання робіт (послуг) - санобробки, дезінфекції транспортних засобів. При цьому, у всіх актах виконаних робіт відсутні прізвище та посада особи з боку Виконавця (лише наявні підпис та печатка Одеського міського об'єднання "Меддезінфекція") та відсутні прізвище та посада особи з боку Замовника (лише містяться підпис та печатки TOB «Максан-Транс»).

По ДП "ГПК Україна" (ІПН 19) позивачем надані до суду в копіях: виписані ДП "ГПК Україна" податкові накладні, рахунки (invoice) та складені акти прийняття-здачі наданих послуг за періоди: липень 2010 року (т.3 а.с.221-224 - лише податкові накладні та рахунки); серпень 2010 року (т.6 а.с.186-187); вересень 2010 року (т.6 а.с.188-189 лише податкова накладна та рахунок); жовтень 2010 року (т.9 а.с.149, 151-152); листопад 2010 року (т.9 а.с.153-156 - лише податкові накладні та рахунки); лютий 2010 року (т.14 а.с.191-192); квітень 2010 року (т.16 а.с.9 - лише податкова накладна); березень 2010 року (т.16 а.с.10-11); травень 2010 року (т.17 а.с.49-52); червень 2010 року (т.18 а.с.151-152 - лише податкові накладні) на виконання робіт (послуг) - зважування, виставлення контейнеру, із зазначенням в податкових накладних умов поставки (форма цивільно-правового договору) - договір № 08233/К від 28.12.2007 року. При цьому, слід зазначити, що позивачем у додаткових поясненнях від 11.11.2014 року наведено перелік документів, які на думку позивача, підтверджують правомірність віднесення до складу податкового кредиту та до валових витрат відповідних сум, по яким встановлені порушення по вказаному контрагенту (т.22 а.с.29), в якому, окрім зазначених судом вище та досліджених доказів, інших документів не значиться, та з боку позивача під час всього судового розгляду справи, жодних інших доказів, окрім вищевказаних, до суду не надано.

По Компанії "Тіара" у вигляді ПП (ІПН 14) позивачем надані до суду в копіях: виписані компанією "Тіара" у вигляді ПП податкові накладні та акти про виконання робіт (за ліцензійне супроводження ПЗ «Бест Звіт-Плюс») за періоди: вересень 2010 року (т.6 а.с.242-243); грудень 2010 року (т.11 а.с.170-171); березень 2010 року (т.14 а.с.208-209); червень 2010 року (т.18 а.с.219-220), із зазначенням в податкових накладних умов поставки (форма цивільно-правового договору) - договір (без зазначення номеру та дати). При цьому, у актах про виконання робіт лише за вересень та грудень 2010 року наявні підписи та прізвище особи, що підписала ці акти з боку виконавця (компанії "Тіара" у вигляді ПП), у всіх інших актах відсутнє прізвище особи з боку виконавця, та крім того, у всіх цих актах відсутні прізвище особи, що склала та підписали цей акт з боку замовника TOB «Максан-Транс».

По ТОВ "МАГІСТРАЛЬ СЕРВІС ЛТД" (ІПН 41) позивачем надані до суду в копіях: виписані ТОВ "МАГІСТРАЛЬ СЕРВІС ЛТД" податкові накладні та видаткові накладні на товар (шини вантажні) за червень 2010 року (т.19 а.с.103-106), із зазначенням в податкових накладних умов поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунок. При цьому, у вказаних видаткових накладних відсутні прізвище та посада особи, що відвантажила товар (лише наявні підпис та печатка ТОВ "МАГІСТРАЛЬ СЕРВІС ЛТД") та відсутні прізвище особи, що отримала товар і печатка TOB «Максан-Транс» (лише міститься підпис у графі «отримав»). Також, суд зазначає, що з податкової декларації з ПДВ за березень 2010 року та додатку 5 до неї, вбачається, що позивачем до складу податкового кредиту у вказаному періоді було віднесено суму ПДВ у розмірі 1250 грн. за податковими накладними із періодом виписки - 03.2010 року, однак до суду жодних податкових та видаткових накладних за березень 2010 року позивачем надано не було.

По ТОВ "Український медичний центр безпеки дорожнього руху" (ОФ ТОВ "Український медичний центр безпеки дорожнього руху") (ІПН 38) позивачем надані до суду в копіях: податкові накладні та акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) ОФ ТОВ "Український медичний центр безпеки дорожнього руху" (навчання немедичного працівника навичкам першої невідкладної медичної допомоги у кількості 20 осіб; навчання медпрацівника перед- та після рейсовим медоглядам водіїв транспортних засобів) за періоди: квітень 2010 року (т.16 а.с.107-108); травень 2010 року (т.17 а.с.131-132); червень 2010 року (т.19 а.с.22-23), із зазначенням в податкових накладних умови поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунок-фактура. При цьому, у актах виконаних робіт наявні лише підписи та печатки підприємств з боку виконавця ОФ ТОВ "Український медичний центр безпеки дорожнього руху" та з боку замовника TOB «Максан-Транс», однак відсутні прізвища осіб, які склали та підписали ці акти як з боку виконавця, так і з боку замовника.

В свою чергу, слід зазначити, що позивачем у додаткових поясненнях від 11.11.2014 року наведено перелік документів, які на думку позивача, підтверджують правомірність віднесення до складу податкового кредиту та валових витрат відповідних сум, по яким встановлені порушення по вказаному контрагенту (т.22 а.с.12), в якому, окрім зазначених судом вище та досліджених доказів, інших документів не значиться, та з боку позивача під час всього судового розгляду справи, жодних інших доказів, окрім вищевказаних, до суду не надано.

По ПП "Автолюкс-2000" (ІПН 06) позивачем надані до суду в копіях: податкові накладні, видаткові накладні за періоди: липень 2010 року (т.4 а.с.159-162); серпень 2010 року (т.6 а.с.8-11); жовтень 2010 року (т.8 а.с.192-193); грудень 2010 року (т.12 а.с.51-52); квітень 2010 року (т.16 а.с.164-167); травень 2010 року (т.17 а.с.197-198) на поставку товарів (силіконовий герметик, полімерна смола, мідна паста, тощо), із зазначенням в податкових накладних умов поставки (форма цивільно-правового договору) - накладна, а також надані платіжні доручення за березень-липень 2010 року, вересень-жовтень 2010 року, грудень 2010 року (т.24 а.с.29-36). При цьому, у всіх видаткових накладних відсутні прізвище та посада особи, що отримала товар (лише містяться підпис та печатки TOB «Максан-Транс»).

При цьому, слід зазначити, що позивачем у додаткових поясненнях від 11.11.2014 року наведено перелік документів, які на думку позивача, підтверджують правомірність віднесення до складу податкового кредиту та валових витрат відповідних сум, по яким встановлені порушення по вказаному контрагенту (т.22 а.с.20), в якому, окрім зазначених судом вище та досліджених доказів, інших документів не значиться, та з боку позивача під час всього судового розгляду справи, жодних інших доказів, окрім вищевказаних, до суду не надано.

По ТОВ "АТП Перевізник" (ІПН 39) позивачем надані до суду в копіях: виписані ТОВ "АТП Перевізник" податкові накладні та видаткові накладні на товар (тормозні колодки, накладки тормозні, тощо) за період: квітень 2010 року (т.16 а.с.170-171); травень 2010 року (т.17 а.с.208-209), із зазначенням в податкових накладних умов поставки (форма цивільно-правового договору) - накладна, а також надані платіжні доручення за квітень-травень 2010 року (т.26 а.с.220-221). При цьому, у вказаних видаткових накладних відсутні прізвище та посада особи, що відвантажила товар (лише наявні підпис та печатка ТОВ "АТП Перевізник") та відсутні прізвище особи, що отримала товар і печатка TOB «Максан-Транс» (лише міститься підпис у графі «отримав»).

По ТОВ "Софіт-Люкс" філія ТОВ "Софіт-Люкс" у м. Одеса (ІПН 28) позивачем надані до суду в копіях: виписані філією ТОВ "Софіт-Люкс" у м. Одеса податкові накладні та накладні на товар (автолампи) за листопад 2010 року (т.10 а.с.231-232); квітень 2010 року (т.17 а.с.8-10), із зазначенням в податкових накладних умови поставки (форма цивільно-правового договору) - «згідно договору постачання», а також, надані платіжні доручення за квітень та листопад 2010 року (т.25 а.с.64-65). При цьому, у вказаних видаткових накладних відсутні прізвище та посада особи, що відвантажила товар (лише наявні підпис та печатка філії ТОВ "Софіт-Люкс" у м. Одеса) та відсутні прізвище особи, що отримала товар і печатка TOB «Максан-Транс» (лише міститься підпис у графі «отримав»).

В свою чергу, слід зазначити, що позивачем у додаткових поясненнях від 11.11.2014 року наведено перелік документів, які на думку позивача, підтверджують правомірність віднесення до складу податкового кредиту та до валових витрат відповідних сум, по яким встановлені порушення по даному контрагенту (т.22 а.с.46), в якому, окрім зазначених судом вище та досліджених доказів, інших документів не значиться, та з боку позивача під час всього судового розгляду справи, жодних інших доказів, окрім вищевказаних, до суду не надано.

По ТОВ "СМА Сі Джи Ем Шиппінг Едженсіз Україна" (ІПН 31) позивачем надані до суду в копіях: податкові накладні та акти виконаних робіт за період: липень 2010 року (т.4 а.с.126-143); жовтень 2010 року (т.8 а.с.161-176); грудень 2010 року (т.12 а.с.17-22); березень-квітень 2010 року (т.14 а.с.236, т.16 а.с.135-145); травень 2010 року (т.17 а.с.159-182); листопад 2010 року (т.10 а.с.105-109, т.12 а.с.23-30, т.29 а.с. 247-250, т.30 а.с.1) на виконання робіт (послуг) - зберігання, додаткові видатки по конвертації валют, імпорт, демередж, тощо, із зазначенням в податкових накладних умов поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунок, а також, надані платіжні доручення (т.27 а.с.215-258). При цьому, у всіх актах виконаних робіт відсутні прізвище та посада особи, з боку виконавця та відсутні прізвище та посада особи з боку замовника (лише містяться підпис та печатки TOB «Максан-Транс»). В той же час, в зазначених актах виконаних робіт наявні й інші недоліки. Так, зокрема, в акті виконаних робіт від 28.05.2010 року (т.17 а.с.161) відсутня печатка ТОВ "СМА Сі Джи Ем Шиппінг Едженсіз Україна", а на актах виконаних робіт, що містяться в т.4 на а.с.128-142, в т.12 на а.с.17, в т.10 на а.с.109, в т.14 на а.с.236 відсутні навіть підписи осіб з боку виконавця ТОВ "СМА Сі Джи Ем Шиппінг Едженсіз Україна" (наявна лише печатка ТОВ "СМА Сі Джи Ем Шиппінг Едженсіз Україна").

По ТОВ "МШК Україна" (ІПН 32) позивачем надані до суду в копіях: податкові накладні та акти виконаних робіт за період: червень-липень 2010 року (т.4 а.с.117-118-лише акти); вересень 2010 року (т.7 а.с.34-36); жовтень 2010 року (т.10 а.с.93-99); листопад 2010 року (т.12 а.с.12-13); березень-квітень 2010 року (т.14 а.с.230-231, т.16 а.с.122-127); травень 2010 року (т.17 а.с.138-145) на виконання робіт (послуг) - додаткове зберігання імпорт, демередж, тощо, із зазначенням в податкових накладних умов поставки (форма цивільно-правового договору) - акт виконаних робіт, а також, надані платіжні доручення за період березень-листопад 2010 року (т.27 а.с.190-207). При цьому, у всіх актах виконаних робіт (окрім тих, що містяться в т.10 на а.с.93,95,97,99 та в т.12 на а.с.12), відсутні прізвище та посада особи, з боку виконавця (лише наявні підпис та печатка ТОВ "МШК Україна") та відсутні прізвище та посада особи від замовника (лише містяться підпис та печатки TOB «Максан-Транс»).

По ВАТ "Одеса-авто" філія автоцентр на Ленінградському (ІПН 17) позивачем надані до суду в копіях: податкова накладна та акт виконаних робіт від 03 березня 2010 року (т.15 а.с.37, т.16 а.с.157) на виконання робіт (послуг) - ремонтні роботи транспортних засобу (чистка інжектора, привод ц/з двері - заміна, тощо), із зазначенням в податковій накладній умови поставки (форма цивільно-правового договору) - акт виконаних робіт № ЗАш-000032 від 03.03.2010 року, та форми проведених розрахунків - (оплата з розрахункового рахунку). При цьому, у акті виконаних робіт відсутні прізвище та посада особи з боку Виконавця (лише наявні підпис та печатка ВАТ "Одеса-авто" філія автоцентр на Ленінградському) та відсутні прізвище та посада особи з боку Замовника (лише містяться підпис та печатки TOB «Максан-Транс»).

По ТОВ "ПІЛ Україна" (ІПН 33) позивачем надані до суду в копіях: податкові накладні та акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) на зберігання, навантажувально-розвантажувальні роботи, організація ТЕО, оформлення документації, тощо, за період: березень 2010 року (т.14 а.с.232-234, т.16 а.с.128-129); травень 2010 року (т.17 а.с.146-150), із зазначенням в податкових накладних умов поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунок. При цьому, у вказаних актах за травень 2010 року наявні лише підписи та печатки підприємств з боку виконавця ТОВ "ПІЛ Україна" та замовника TOB «Максан-Транс», однак відсутні прізвища осіб, які склали та підписали ці акти як з боку виконавця, так і з боку замовника. Водночас, у вищевказаних актах за березень 2010 року, окрім того, що відсутні прізвища осіб, які склали та підписали ці акти як з боку виконавця, так і з боку замовника, так ще й відсутні печатки товариств замовника та виконавця.

По ТОВ "Мелітопольський завод турбокомпресорів" (ІПН 22) позивачем надані до суду в копіях: податкова накладна та акт приймання-здачі виконаних робіт (послуг) на виконання ремонту турбокомпресору за жовтень 2010 року (т.8 а.с.198-199), із зазначенням в податковій накладній умови поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунок. При цьому, в акті виконаних робіт не зазначено на якому саме транспортному засобі, що належать позивачу здійснювався даний ремонт турбокомпресору, а у виписаній ТОВ "Мелітопольський завод турбокомпресорів" податковій накладній відсутнє прізвище особи, яка її склала.

По ТОВ "Грін-Порт" (ІПН 23) позивачем надані до суду в копіях: податкова накладна та акт виконаних робіт за вересень 2010 року (т.8 а.с.105-106) на виконання робіт (послуг) з прийняття на зберігання з метою подальшої утилізації шин зношених, гумотехнічних виробів, тощо, із зазначенням в податковій накладній умов поставки (форма цивільно-правового договору) - договір №365-ОО. При цьому, у вказаному акті наявні підпис, прізвище особи та печатки підприємства з боку виконавця ТОВ "Грін-Порт", а з боку замовника TOB «Максан-Транс», наявні лише підпис та печатки підприємства (відсутнє прізвище особи, яка склала та підписала цей акт з боку замовника).

По ЦСЕС на водному транспорті (ІПН 32) позивачем надані до суду в копіях: податкові накладні та акти виконаних робіт (дослідження кофе та какао-порошку) за жовтень 2010 року (т.8 а.с.181-182) та листопад 2010 року (т.10 а.с.118-119) із зазначенням в податкових накладних умов поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунок, а також, платіжні доручення за жовтень-листопад 2010 року (т.26 а.с.218-219). При цьому, у актах виконаних робіт наявні лише печатки підприємств та підписи з боку виконавця ЦСЕС на водному транспорті та замовника TOB «Максан-Транс», однак відсутні прізвища осіб, які склали та підписали ці акти як з боку виконавця, так і з боку замовника.

По ТОВ "Український сертифікаційний центр" (ІПН 94) позивачем надані до суду в копіях: виписані ТОВ "Український сертифікаційний центр" рахунок-фактуру від 09.11.2010 року (т.10 а.с.101-104), податкова накладна та акт наданих послуг від 23.11.2010 року (послуги по видачі сертифікатів відкритого ключа електронно-цифрового підпису директора та печатки підприємства), із зазначенням в податковій накладній умов поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунок від 09.11.2010 року. При цьому в акті наданих послуг наявна лише печатка підприємства та підпис з боку виконавця ТОВ "Український сертифікаційний центр", однак відсутні прізвища осіб, які склали та підписали ці акти як з боку виконавця, так і з боку замовника (покупця), та відсутні печатка замовника (покупця) TOB «Максан-Транс» та підпис уповноваженої особи замовника (покупця).

По ПП "ТЮФ" (ІПН 37) позивачем надані до суду в копіях: податкова накладна та акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) по перевірці технічного стану транспортного засобу (т.4 а.с.163-164). При цьому, в податковій накладній у графі «умова поставки (форма цивільно-правового договору) не міститься жодних даних, та у акті здачі-прийняття робіт не зазначено на якому саме транспортному засобі, який належать позивачу, здійснювалась перевірка його технічного стану. Крім того, у вказаному акті наявні лише печатки підприємств та підписи з боку виконавця ПП "ТЮФ" та замовника TOB «Максан-Транс», однак відсутні прізвища уповноважених осіб, які склали та підписали ці акти як з боку виконавця, так і з боку замовника.

По ТОВ "Фарконт-Київ" (ІПН 40) позивачем надані до суду в копіях: рахунок від 19.02.2010 року (т.2 а.с.209), акти приймання-здачі наданих послуг до договору №08/12 від 08.12.2009 року (послуги фрахту, ТЕО) та податкові накладні за період: лютий 2010 року (т.2 а.с.207-208, т.13 а.с.99-100); березень 2010 року (т.4 а.с.125, т.16 а.с.132); червень 2010 року та вересень 2010 року (т.7 а.с.38-41); січень 2010 року (т.14 а.с.37-38); квітень 2010 року (т.17 а.с.155-156); травень 2010 року (т.19 а.с.42-45), із зазначенням в податкових накладних умов поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунок.

По ТОВ "Трак Маркет" (ІПН 31) позивачем надані до суду в копіях: виписані ТОВ "Трак Маркет" податкові накладні та видаткові накладні на товар (фільтри, енергоакумулятори, пневмоподушки, ремені кріплення, тощо) за періоди: лютий 2010 року (т.3 а.с.18-35, т.13 а.с.154-171); липень 2010 року (т.5 а.с.37-38); серпень 2010 року (т.6 а.с.91-92); вересень 2010 року (т.7 а.с.137-140); жовтень (т.9 а.с.22-31); листопад 2010 року (т.10 а.с.172-173); грудень 2010 року (т.12 а.с.129-136); січень 2010 року (т.14 а.с.95-98); березень 2010 року (т.15 а.с.175-187, т.16 а.с.225-226); квітень 2010 року (т.16 а.с.214-224), із зазначенням в податкових накладних умов поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунок. При цьому, в усіх вищевказаних видаткових накладних у графі «отримав» зазначено прізвище ОСОБА_27 (за довіреностями із посиланням на певний номер та дату), а також наявний підпис цієї особи (окрім видаткових накладних, що містяться в т.5 а.с.37, т.16 а.с.214 ), однак відсутня печатка TOB «Максан-Транс».

По ПЗВОГ "ІВКЦ" ВОІ "СОІУ" (ІПН 29) позивачем надані до суду в копіях: податкові накладні та видаткові накладні на товар (скоби, ручки, файли, папір, тощо) за періоди: липень 2010 року (т.4 а.с.157-158); грудень 2010 року (т.12 а.с.47-50); січень 2010 року (т.14 а.с.47-49); березень 2010 року (т.15 а.с.50-52); травень 2010 року (т.17 а.с.192-196), із зазначенням в податкових накладних умов поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунок, а також, надані платіжні доручення за період 2010 року (т.24 а.с.7-13). При цьому, у вказаних видаткових накладних за січень, березень, травень та грудень 2010 року, відсутні прізвище та посада особи, що відвантажила товар (лише наявні підпис та печатка ПЗВОГ "ІВКЦ" ВОІ "СОІУ") та відсутнє прізвище особи, що отримала товар і печатка TOB «Максан-Транс» (лише міститься підпис у графі «отримав»). У видатковій накладній за липень 2010 року відсутні прізвище та посада особи, що відвантажила товар (лише наявні підпис та печатка ПЗВОГ "ІВКЦ" ВОІ "СОІУ") та у графі «отримав» відсутня печатка TOB «Максан-Транс» (лише міститься прізвище та підпис особи у графі «отримав»).

В свою чергу, слід зазначити, що позивачем у додаткових поясненнях від 11.11.2014 року наведено перелік документів, які на думку позивача, підтверджують правомірність віднесення до складу податкового кредиту та до валових витрат відповідних сум, по яким встановлені порушення (т.22 а.с.19), в якому, окрім зазначених судом вище та досліджених доказів, інших документів не значиться, та з боку позивача під час всього судового розгляду справи, жодних інших доказів, окрім вищевказаних, до суду не надано.

По ТОВ "НТКом" (ІПН 37) позивачем надано до суду в копії лише податкову накладну № 1442 від 14.12.2009 року (т.14 а.с.67) на товар (папір А4 Busines), із зазначенням в ній умови поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунок.

По ТОВ «ТПК «Омега-Автопоставка» (ІПН 34) позивачем надані до суду в копіях: виписані ТОВ «ТПК «Омега-Автопоставка» податкові накладні та видаткові накладні на товар (енергоакумулятор дисковий, пильник барабану) за грудень 2010 року (т.12 а.с.209-210) та січень 2010 року (т.14 а.с.99-100), із зазначенням в податкових накладних умов поставки (форма цивільно-правового договору) - договір №018323-10 від 14.01.2010 року. При цьому, у вказаних видаткових накладних містяться лише прізвище та підписи осіб, які дозволили відпуск товару та печатка ТОВ «ТПК «Омега-Автопоставка», однак відсутні прізвище та посада особи, що відвантажила (відпустила) товар (лише наявний підпис) та відсутнє прізвище особи, що отримала товар і печатка TOB «Максан-Транс» (лише міститься підпис у графі «отримав»).

По ТОВ "Корпорація "АЛГРІ" (ІПН 35) позивачем надані до суду в копіях: податкові накладні та акти виконаних робіт та послуг (комплексні консалтингові, складські, навантажувально-розвантажувальні роботи, бухгалтерські та юридичні послуги) за періоди: лютий 2010 року (т.2 а.с.155-156, т.13 а.с.78-79); січень 2010 року (т.3 а.с.125-126, т.14 а.с.5-6); липень 2010 року (т.4 а.с.92-93); серпень 2010 року (т.5 а.с.224-225); вересень 2010 року (т.7 а.с.9-10); жовтень 2010 року (т.8 а.с.151-152); листопад 2010 року (т.10 а.с.62-63); грудень 2010 року (т.12 а.с.4-5); березень 2010 року (т.14 а.с.226-227); квітень 2010 року (т.16 а.с.103-104); травень 2010 року (т.17 а.с.125-126); червень 2010 року (т.19 а.с.16-17), із зазначенням в податкових накладних умов поставки (форма цивільно-правового договору) - договір, а також, надані платіжні доручення за 2010 рік (т.26 а.с.85-96) та за 2008-2009 рік (т.26 а.с.59-84). При цьому, в усіх актах виконаних робіт зазначається, що за відповідні періоди надані комплексні консалтингові, навантажувально-розвантажувальні, бухгалтерські та юридичні послуги, а в усіх податкових накладних до вказаних актів зазначається, що виконані такі послуги, як комплексні консалтингові, складські, навантажувально-розвантажувальні роботи, бухгалтерські та юридичні послуги. Таким чином, в актах не міститься вказівки про надання складських послуг, однак у податкових накладних такі послуги зазначаються. Водночас, і у актах виконаних робіт та послуг, і в податкових накладних зазначена загальна сума робіт та послуг без відокремлення та зазначення ціни за кожний вид послуг (робіт). Крім того, у актах виконаних робіт та послуг зазначається, що такі послуги та роботи надані (виконані) згідно договору №23/02-07 від 23.02.2007 року, однак до суду копію даного договору не надано.

Також, суд зазначає, що позивачем у додаткових поясненнях від 11.11.2014 року наведено перелік документів, які на думку позивача, підтверджують правомірність віднесення до складу податкового кредиту та валових витрат відповідних сум, по яким встановлені порушення по вказаному контрагенту (т.22 а.с.50), в якому, окрім зазначених судом вище та досліджених доказів, інших документів не значиться, та з боку позивача під час всього судового розгляду справи, жодних інших доказів, окрім вищевказаних, до суду не надано.

По ТОВ "Транс-Оушен Експрес" (ІПН 39) позивачем надані до суду в копіях: податкові накладні, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) (послуги ТЕО, агентська винагорода, тощо) за період: липень 2010 року (т.4 а.с.121-124); січень 2010 року (т.14 а.с.35-36); травень 2010 року (т.17 а.с.153-154), із зазначенням в податкових накладних умов поставки (форма цивільно-правового договору) - акт та наряди від 27.01.2010 року, від 29.01.2010 року та від 04.02.2010 року (т.2 а.с.179,187,201). При цьому, копії актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) за липень 2010 року надані позивачем у неповному обсязі (надані копії мітять документ не в повному обсязі, а лише частину такого документу).

По ТОВ "BSA Ukraine LTD" (ІПН 33) позивачем надані до суду в копіях: рахунки на оплату, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) (навантажувально-розвантажувальні роботи, організація ТЕО, зберігання, оформлення документації, додаткове зберігання, тощо) та податкові накладні за період: січень 2010 року (т.3 а.с.148-160, т.14 а.с.17-24); квітень 2010 року (т.16 а.с.109-117); травень 2010 року (т.17 а.с.135-137), із зазначенням в податкових накладних умов поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунок; наряд від 01.01.2010 року (т.3 а.с.136), а також, надані платіжні доручення за січень та квітень 2010 року (т.27 а.с.208-214). При цьому, у всіх актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) відсутні прізвище та посада особи, з боку виконавця (лише наявні підпис та печатка ТОВ "BSA Ukraine LTD") та відсутні прізвище та посада особи від замовника (лише містяться підпис та печатки TOB «Максан-Транс»).

По ТОВ "Автосервіс СТО-1" (ІПН 37) позивачем надана до суду в копії податкова накладна №176 від 08.04.2010 року (т.14 а.с.7) на технічне обслуговування та ремонт автомобіля, із зазначенням в ній умови поставки (форма цивільно-правового договору) - накладна №024787 від 08.04.2010 року. При цьому, у вказаній податковій накладній не зазначено на якому саме транспортному засобі, що належить позивачу, проводились технічне обслуговування та ремонт.

По ТОВ "Тракспартс Україна ЛТД" (ІПН 00) позивачем надані до суду в копіях: накладні та податкові накладні за період: грудень 2010 року (т.12 а.с.211-212); січень 2010 року (т. 14 а.с.125-126); травень-червень 2010 року (т.18 а.с.114-121); на поставку товарів (гайка, пружина, тощо), із зазначенням в податкових накладних умов поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунок. При цьому, в усіх вищевказаних видаткових накладних у графі «отримав» зазначено прізвище ОСОБА_27 (за дорученнями із посиланням на певний номер та дату), міститься підпис цієї особи, однак відсутня печатка TOB «Максан-Транс».

По ТОВ "СТАНДАРТ ОІЛ" (ІПН 48) позивачем надані до суду в копіях: виписані ТОВ "СТАНДАРТ ОІЛ" податкові накладні та видаткові накладні на товар (масло, солідол, тощо) за періоди: лютий 2010 року (т.2 а.с.220-221, т.13 а.с.110-111); липень 2010 року (т.4 а.с.150-153); жовтень 2010 року (т.8 а.с.186-189); грудень 2010 року (т.12 а.с.38-41); січень 2010 року (т.14 а.с.43-46); березень 2010 року (т.15 а.с.38-47); квітень 2010 року (т.16 а.с.158-161), із зазначенням в податкових накладних умови поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунок, а також, надані платіжні доручення за період з січня по грудень 2010 року (т.23 а.с.188-201). При цьому, у видаткових накладних зазначена особа, що отримувала товар за довіреностями (із посиланням на певний номер та дату)- ОСОБА_27, однак копій довіреностей або журналу реєстрації довіреностей на вказану особу до суду не надано. Водночас, в усіх вищевказаних видаткових накладних у графі «отримав» міститься підпис цієї особи, однак відсутня печатка TOB «Максан-Транс». Разом з тим, із наданих копій видаткових накладних та податкових накладних, що містяться у т.4 на а.с.150-153 та у т.14 на а.с.45-46 не вбачається наявності печаток ТОВ "СТАНДАРТ ОІЛ".

Також, суд зазначає, що позивачем у додаткових поясненнях від 11.11.2014 року наведено перелік документів, які на думку позивача, підтверджують правомірність віднесення до складу податкового кредиту та валових витрат відповідних сум, по яким встановлені порушення по вказаному контрагенту (т.22 а.с.17-18), в якому, окрім зазначених судом вище та досліджених доказів, інших документів не значиться, та з боку позивача під час всього судового розгляду справи, жодних інших доказів, окрім вищевказаних, до суду не надано.

По ПП "Дім послуг-Центуріонн" (ІПН 30) позивачем надані до суду в копіях: виписані ПП "Дім послуг-Центуріонн" податкові накладні та видаткові накладні на товар (датчики к/в, диски тормозні, амортизатори, тощо) за періоди: лютий 2010 року (т.2 а.с.223-226, т.13 а.с.113-116); січень 2010 року (т.14 а.с.50-55); березень 2010 року (т.15 а.с.53, т.16 а.с.168), із зазначенням в податкових накладних умов поставки (форма цивільно-правового договору) - накладна, а також, надані платіжні доручення за період з січня по березень 2010 року (т.26 а.с.222-226). При цьому, у вказаних видаткових накладних за січень, лютий та березень 2010 року, відсутні прізвище та посада особи, що відвантажила товар (лише наявні підпис та печатка ПП "Дім послуг-Центуріонн") та відсутнє прізвище особи, що отримала товар і печатка TOB «Максан-Транс» (лише міститься підпис у графі «отримав»).

По ТОВ "Південна технічна підтримка" (ІПН 21) позивачем надані до суду в копіях: виписані ТОВ "Південна технічна підтримка" податкові накладні та видаткові накладні на товар (акумулятори, шини, тощо) за періоди: лютий 2010 року (т.2 а.с.233-234, т.13 а.с.122-123); липень 2010 року (т.4 а.с.183-190); серпень 2010 року (т.6 а.с.23-24); вересень 2010 року (т.7 а.с.64-67); жовтень 2010 року (т.8 а.с.200-207); листопад 2010 року (т.10 а.с.137-139, т.12 а.с.59-60); грудень 2010 року (т.12 а.с.55-58); січень 2010 року (т.14 а.с.68-75); березень 2010 року (т.15 а.с.62-71); червень 2010 року (т.19 а.с.107-110), із зазначенням в податкових накладних умов поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунок, а також, надані платіжні доручення за період 2010 року (т.24 а.с.64-82) та за період 2009 року (т.24 а.с.83-87). При цьому, у вказаних видаткових накладних (лютий, червень 2010 року відсутнє прізвище особи, що отримала товар і печатка TOB «Максан-Транс» (лише міститься підпис у графі «отримав»). Водночас, з наданої до суду копії податкової накладної № 71 від 14.01.2010 року, що міститься у т.14 на а.с.75, не вбачається наявності печатки ТОВ "Південна технічна підтримка". В свою чергу, позивачем у додаткових поясненнях від 11.11.2014 року наведено перелік документів, які на думку позивача, підтверджують правомірність віднесення до складу податкового кредиту та валових витрат відповідних сум, по яким встановлені порушення по вказаному контрагенту (т.22 а.с.27-29), в якому, окрім зазначених судом вище та досліджених доказів, інших документів не значиться, та з боку позивача під час всього судового розгляду справи, жодних інших доказів, окрім вищевказаних, до суду не надано.

По ТОВ "Трак Партс" (ІПН 19) позивачем надані до суду в копіях: виписані ТОВ "Трак Партс" податкові накладні та видаткові накладні на товар (автозапчастини, як то, рульові тяги, опорні подушки, з'єднувальний кабель, енергоакумулятори, фільтри, тощо) за періоди: лютий 2010 року (т.3 а.с.36-55, т.13 а.с.172-191); липень 2010 року (т.5 а.с.39-97); серпень 2010 року (т.6 а.с.93-144); вересень 2010 року (т.7 а.с.141-160, 164-185); жовтень 2010 року (т.9 а.с.32-63, 67-120); листопад 2010 року (т.10 а.с.174-228); грудень 2010 року (т.12 а.с.137-206); січень 2010 року (т.14 а.с.101-124); березень 2010 року (т.15 а.с.188-229); квітень 2010 року (т.17 а.с.1-6, т.16 а.с.227-250); травень 2010 року (т.18 а.с.68-111); червень 2010 року (т.19 а.с.138-162), із зазначенням в податкових накладних умов поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунок, а також, надані платіжні доручення за період 2010 року (т.27 а.с.120-169). При цьому, у вказаних видаткових накладних за лютий, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень, квітень, травень 2010 року у графі «відпустив» відсутнє прізвище та посада особи, що відпустила товар (міститься лише підпис особи та печатка товариства), а у графі «отримав» відсутня печатка товариства, а лише зазначена особа, що отримувала товар за довіреностями - ОСОБА_27, однак копій довіреностей або витягу з журналу реєстрації довіреностей на вказану особу до суду не надано.

По ТОВ "Вторметекспорт" (ІПН 91) позивачем надані до суду в копіях: рахунок на оплату, податкова накладна та акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) за жовтень 2009 року на послуги переваження контейнерів на автомобілях на вагах, які розташовані на території ВЕЗ ОМТП у кількості 14 штук (т.3 а.с.161-163, т.14 а.с.25-26), із зазначенням в податковій накладній умови поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунок. При цьому, сума ПДВ по вказаній податковій накладній була включена позивачем до складу податкового кредиту у січні 2010 року, що підтверджується податковою декларацією з ПДВ за цей період та додатком 5 до неї.

По ТОВ "Мобіл-Експрес" (ІПН 39) позивачем надані до суду в копіях: виписані ТОВ "Мобіл-Експрес" податкові накладні та видаткові накладні (т.14 а.с.63-66) на товар (THK Magnum 15W-40 (4л. та 20 л.), із зазначенням в податкових накладних умов поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунок. При цьому, у вказаних видаткових накладних у графі «відвантажив» відсутнє прізвище та посада особи, що відвантажила товар (міститься лише підпис та печатка товариства), а у графі «отримав» зазначена особа, що отримувала товар за довіреністю - ОСОБА_27, однак копії довіреності або журналу реєстрації довіреностей, зокрема, на цю особу до суду не надано.

По контрагенту (постачальник/продавець) - договір №97-0 про спільну діяльність ІМТП та ТОВ "АЛДІ" (ІПН 37) позивачем надано до суду в копіях: податкові накладні та акти виконаних робіт (із додатками до деяких актів) за періоди: лютий 2010 року (т.2 а.с.110-145); січень 2010 року (т.3 а.с.91-113, т.13 а.с.223-243); липень 2010 року (т.3 а.с.237-250, т. 4 а.с.1-28); серпень 2010 року (т.5 а.с.145-197); вересень 2010 року (т.6 а.с.201-230); жовтень 2010 року (т.8 а.с.11-64); листопад 2010 року (т.9 а.с.164-212); грудень 2010 року (т.11 а.с.93-138); березень 2010 року (т.14 а.с.241-250, т.15 а.с.1-16,33-36); квітень 2010 року (т.16 а.с.17-75); травень 2010 року (т.17 а.с.61-88); червень 2010 року (т.18 а.с.165-200) на виконання наступних робіт (послуг): збір за оформлення разового пропуску; збір за використання інфраструктури ІМТП; збір за наднормативний час на території ІМТП понад 12 г.; разовий збір; вантажні операції при митному огляді, із зазначенням в податкових накладних умови поставки (форма цивільно-правового договору) - «згідно актів виконаних робіт», а також, надані платіжні доручення за період січень-грудень 2010 року (т.26 а.с.110-175).

При цьому, суд зазначає, що у всіх вище перелічених актах виконаних робіт за вказані періоди, які наявні в матеріалах справи (окрім актів виконаних робіт, що містяться у т.3 на а.с.237,240, у т.4 на а.с.14, у т.5 на а.с.148, у т.6 на а.с.201-202,204,210, у т.8 на а.с.11, у т.9 на а.с.164,167, у т.11 на а.с.93, у т.16 на а.с.17,55, у т.18 на а.с.165) зазначено, що їх виписано згідно рахунків на оплату, однак, всі ці рахунки датовані пізніше (на один чи декілька днів), ніж складені самі акти виконаних робіт, в яких містяться посилання на такі рахунки (наприклад, в акті виконаних робіт №2290П від 13.03.2010 року, що міститься у т.15 на а.с.5, зазначається рахунок №2290П від 15.03.2010 року, тобто, рахунок, на який міститься посилання у акті виконаних робіт, виписаний датою пізніше на два дні, ніж складений сам акт). При цьому, самих рахунків, на підставі яких складені акти виконаних робіт позивачем до суду не надано. Водночас, у всіх актах виконаних робіт зазначається, що вони складені згідно договору № 82/07 від 03.01.2007 року, однак, копії вказаного договору з боку позивача до суду також надано не було. Крім того, у т.4 на а.с.25 наявна копія акту виконаних робіт № 7194 від 03.07.2010 року, який не містить кінцевої частини чи додатку. Разом з тим, суд зазначає, що в додатку до акту виконаних робіт № 2793 від 20.03.2010 року, що міститься у т.14 на а.с.241, відсутня перша сторінка, а саме акт виконаних робіт № 2793 від 20.03.2010 року. Також, суд зазначає, що у вказаних вище актах виконаних робіт наявні лише печатки підприємств та підписи з боку виконавця (постачальника) договір №97-0 про спільну діяльність ІМТП та ТОВ "АЛДІ" та замовника (платника) TOB «Максан-Транс», однак відсутні прізвища уповноважених осіб, які склали та підписали ці акти як з боку виконавця (постачальника), так і з боку замовника (отримувача, платника) - TOB «Максан-Транс».

По контрагенту (постачальник/продавець) - договір № 694-0 про спільну діяльність ІМТП та ТОВ "Мілленіум 2003" (ІПН 99) позивачем надано до суду в копіях податкові накладні та акти виконаних робіт за періоди: лютий 2010 року (т.2 а.с.146-151, т.13 а.с.69-74); липень 2010 року: (т.4 а.с.29-39); січень 2010 року: (т.3 а.с.113-116, т.13 а.с.244-247); серпень 2010 року (т.5 а.с.198-208); вересень 2010 року (т.6 а.с.231-238); жовтень 2010 року (т.8 а.с.65-102); листопад 2010 року (т.9 а.с.213-242); грудень 2010 року (т.11 а.с.139-168); березень 2010 року (т.14 а.с.201-202, т.15 а.с.17-23, т.16 а.с.81-85); квітень 2010 року (т.16 а.с.76-80); травень 2010 року (т.17 а.с.89-95); червень 2010 року (т.18 а.с.201-211), на виконання наступних робіт (послуг): збір за використання вагового (вісового) комплексу, із зазначенням в податкових накладних умов поставки (форма цивільно-правового договору) - згідно актів виконаних робіт, а також, надані платіжні доручення за період з січня по грудень 2010 року (т.26 а.с.176-217). При цьому, суд зазначає, що у вказаних вище актах виконаних робіт наявні лише печатки підприємств та підписи з боку виконавця (постачальника) № 694-0 про спільну діяльність ІМТП та ТОВ "Мілленіум 2003" та замовника (платника, отримувача) TOB «Максан-Транс», однак відсутні прізвища уповноважених осіб, які склали та підписали ці акти як з боку виконавця (постачальника), так і з боку замовника (отримувача, платника) - TOB «Максан-Транс».

По ТОВ «Чайна Шиппінг (Україна) Ейдженсі» (ІПН 18) позивачем надано до суду в копіях: податкові накладні та акти прийому-здачі наданих послуг (виконаних робіт) до договору №04/08/09-1 від 04.08.2009 року за періоди: квітень 2010 року (т.16 а.с.133-134); травень 2010 року (т.17 а.с.157-158); грудень 2010 року (т.12 а.с.15-16 - лише акти прийому-здачі наданих послуг (виконаних робіт) на виконання вантажно-розвантажувальних робіт, транспортно-експедиторського обслуговування, зберігання в порту, із зазначенням в ПН умови поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунок; наряди за січень і лютий 2010 року, за грудень 2009 року (т.2 а.с.170,196,203, т.3 а.с.132-133,141,143-144,146), а також надано платіжні доручення про сплату коштів ТОВ «Чайна Шиппінг (Україна) Ейдженсі» за періоди квітень 2010 року та грудень 2010 року (т.23 а.с.152-154).

При цьому, позивачем у додаткових поясненнях від 11.11.2014 року наведено перелік документів, які на думку позивача, підтверджують правомірність віднесення до складу податкового кредиту та до валових витрат відповідних сум, по яким встановлені порушення по вказаному контрагенту (т.22 а.с.16), в якому, окрім зазначених судом вище та досліджених доказів, інших документів не значиться, та з боку позивача під час всього судового розгляду справи, жодних інших доказів, окрім вищевказаних, до суду не надано.

По ТОВ «Конвер» (ІПН 38) позивачем надано до суду в копіях: податкову накладну та накладну від 11.03.2010 року (т.15 а.с.230-231, т.18 а.с.112-113) на товар (автозапчастини та супутні товари), із зазначенням в ПН умови поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунок, а також, надано платіжне доручення за вересень 2010 року про сплату коштів за вказаними вище накладними (т.26 а.с.229). При цьому, у вказаній видатковій накладній відсутні прізвище та посада особи, що відвантажила товар (лише наявні підпис та печатка ТОВ «Конвер») та відсутнє прізвище особи, що отримала товар (лише міститься підпис у графі «отримав» і печатка TOB «Максан-Транс»).

По ТОВ «ЄКЛІПСЕ 2010» (ІПН 31) позивачем надано до суду в копіях: податкові накладні та видаткові накладні, виписані ТОВ «ЄКЛІПСЕ 2010» на товар (запчастини) за періоди: травень 2010 року (т.17 а.с.202-207); червень 2010 року (т.19 а.с.95-98); липень 2010 року (т.4 а.с.165-176); серпень 2010 року (т.6 а.с.13-18); вересень 2010 року (т.7 а.с.62-63), із зазначенням в податкових накладних умови поставки (форма цивільно-правового договору) - накладна, а також надано платіжні доручення про сплату коштів ТОВ «ЄКЛІПСЕ 2010» за період з травня по вересень 2010 року (т.26 а.с.230-238). При цьому, у вказаних видаткових накладних відсутні прізвище та посада особи, що відвантажила товар (лише наявні підпис та печатка ТОВ «ЄКЛІПСЕ 2010») та відсутнє прізвище особи, що отримала товар і печатка TOB «Максан-Транс» (лише міститься підпис у графі «отримав»). Водночас, в податкових накладних відсутні прізвища осіб, які складали ці податкові накладні.

По МП «Долг» ТОВ (ІПН 63) позивачем надано до суду в копіях: податкову накладну та акт приймання виконаних робіт за період виписки червень 2010 року (т.18 а.с.221-222) на діагностику перезарядки вогнегасників та податкову накладну і накладну від 12.05.2010 року на товар (вогнегасники) (т.17 а.с.96-97), із зазначенням в ПН умови поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунок. При цьому, у вказаній накладній відсутні прізвище та посада особи, що відвантажила товар (лише наявні підпис та печатка МП «Долг» ТОВ) та відсутнє прізвище особи, що отримала товар (лише міститься підпис у графі «отримав» і печатка TOB «Максан-Транс»). Разом з цим, у акті виконаних робіт з боку замовника TOB «Максан-Транс» та підрядника МП «Долг» ТОВ відсутні прізвища уповноважених осіб, які склали та підписали цей акт (наявні лише підписи та печатки товариств).

По ТОВ «Компанія мастильних матеріалів «Сіол» (ІПН 34) позивачем надано до суду в копіях: податкові накладні та видаткові накладні за періоди: липень 2010 (т.4 а.с.239-240); серпень 2010 року (т.6 а.с. 53-58); вересень 2010 року (т.7 а.с.94-95); жовтень 2010 року (т.8 а.с.240-247, т.12 а.с.95-96); грудень 2010 року (т.12 а.с.97-98); травень 2010 року (т.18 а.с.28-29) на поставку товарів (мастило), із зазначенням в ПН умови поставки (форма цивільно-правового договору) - «договір», а також надані платіжні доручення за період травень-грудень 2010 року (т.26 а.с.239-249). При цьому, у вказаних видаткових накладних відсутні прізвище та посада особи, що отримала товар і печатка TOB «Максан-Транс» (лише міститься підпис у графі «отримав»).

По ТОВ «Студентська Інформаційна Агенція» (ТОВ «СІА») (ІПН 28) позивачем надано до суду в копіях: податкові накладні від 19.05.2010 року, від 21.10.2010 року, від 25.11.2010 року (т.17 а.с.185, т.8 а.с.179, т.10 а.с.113) за розміщення оголошення у виданні «Працевлаштування» та відповідні акти прийому-здачі виконаних робіт (послуг) (т.17 а.с.185, т.8 а.с.179, т.10 а.с.112) на виконання послуг по розміщенню оголошень у виданні «Працевлаштування», із зазначенням в ПН умови поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунок.

По ТОВ «Кор-Транс» (ІПН 34) позивачем надано до суду в копіях: податкову накладну та накладну від 23.06.2010 року (т.19 а.с.91-94) на товар (запчастини для авто та супутні товари) із зазначенням в ПН умови поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунок. При цьому, у вказаній накладній відсутні прізвище та посада особи, що відвантажила товар (лише наявні підпис та печатка ТОВ «Кор-Транс») та відсутнє прізвище особи, що отримала товар (лише міститься підпис у графі «отримав» і печатка TOB «Максан-Транс»).

По ТОВ «ТІАС Україна» (ІПН 01) позивачем надано до суду в копіях: податкові накладні та видаткові накладні за періоди: травень 2010 року (т.17 а.с.187-188); липень 2010 року (т.4 а.с.146-149); вересень 2010 року (т.7 а.с.46-47); листопад 2010 року (т.10 а.с.123-125) на товар (автошини, камери), із зазначенням в ПН умов поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунок. При цьому, у вказаних видаткових накладних відсутні прізвище та посада особи, що отримала товар і печатка TOB «Максан-Транс» (лише міститься підпис у графі «отримав»).

По Одеському державному обласному навчально-курсовому комбінату (ІПН 34) позивачем надано до суду в копіях: податкові накладні та акти виконаних робіт (освітніх послуг) за період: травень 2010 року (т.17 а.с.133-134) та червень 2010 року (т.19 а.с.24-26) на виконання послуг з підвищення кваліфікації працівників замовника TOB «Максан-Транс», із зазначенням в ПН умови поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунок.

По ДП «Державний автотранспортний науково-дослідницький і проектний інститут» (ІПН 80) позивачем надано до суду в копіях: податкову накладну та акт передання-прийняття робіт за період: червень 2010 року (т.19 а.с.89-90) на виконання робіт по перевірці відповідності вимогам придатності до експлуатації двох напівпричепів та видачі відповідних сертифікатів відповідності, із зазначенням в ПН умови поставки (форма цивільно-правового договору) - договір/рахунок.

По ТОВ «Чистий світ-К» (ІПН 48) позивачем надано до суду в копіях: податкові накладні та видаткові накладні за періоди: липень 2010 року (т.5 а.с.98-99) та листопад 2010 (т.10 а.с.229-230) на товар (засоби для безконтактного миття), без зазначення у ПН умов поставки (форма цивільно-правового договору). При цьому, у вказаних видаткових накладних відсутні прізвище та посада особи, що відвантажила товар (лише наявні підпис та печатка ТОВ «Чистий світ-К») та у видатковій накладній за листопад 2010 року відсутнє прізвище особи, що отримала товар і печатка TOB «Максан-Транс» (лише міститься підпис у графі «отримав»).

По ТОВ «Автомобільний дім Одеса» (ІПН 22) позивачем надано до суду в копіях: податкові накладні та накладні на товар (запчастини для авто), виписані ТОВ «Автомобільний дім Одеса» у періодах: липень 2010 року (т.5 а.с.100-101); серпень 2010 року (т.6 а.с.145-146); грудень 2010 року (т.12 а.с.207-208), із зазначенням в ПН умов поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунок.

По ТОВ «Ибрис-Авто» (ІПН 20) позивачем надано до суду в копіях: податкову накладну та видаткову накладну за липень 2010 року (т.4 а.с.177-178) на товар (запчастини), із зазначенням в ПН умови поставки (форма цивільно-правового договору) - договір №1010 від 21.04.2010 року. При цьому, у вказаній видатковій накладній відсутні прізвище та посада особи, що відпустила товар та дозволила його відпуск (лише наявні підписи у цих графах та печатка ТОВ «Ибрис-Авто») та відсутнє прізвище особи, що отримала товар і печатка TOB «Максан-Транс» (лише міститься підпис у графі «отримав»).

По ТОВ «Трак Центр ЛТД» (ІПН 81) позивачем надано до суду в копіях: податкову накладну та акт здачі-прийомки виконаних робіт за серпень 2010 року (т.6 а.с.2-3) на товари (запчастини) та виконання робіт, із зазначенням в ПН умови поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунок, та форми проведених розрахунків - (оплата з розрахункового рахунку).

По ПП «Галс Маркет» (ІПН 23) позивачем надано до суду в копіях: податкові накладні та видаткові накладні за періоди: серпень 2010 року (т.6 а.с.12); вересень 2010 року (т.7 а.с.53-57) на товар (тосол, мастило), із зазначенням в ПН умови поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунок. При цьому, у видаткових накладних відсутні прізвище особи, що отримала товар і печатка TOB «Максан-Транс» (лише міститься підпис у графі «отримав»).

По ТОВ «К» Лайн (Україна)» (ІПН 33) позивачем надано до суду в копіях: рахунок №13832 від 28.01.2010 року (т.3 а.с.124), податкові накладні та акти здачі-прийняття виконаних робіт (ПРР, ТЕО, зберігання, тощо) за періоди: січень 2010 року (т.3 а.с.122-123, т.14 а.с.3-4); лютий 2010 року (т.2 а.с.152-154, т.13 а.с.75-76); березень 2010 року (т.14 а.с.210-225); квітень 2010 року (т.16 а.с.95-102); травень 2010 року (т.17 а.с.104-124); червень 2010 року (т.18 а.с.233-250); липень 2010 року (т.4 а.с.68-91, т.19 а.с.1-15); серпень 2010 року (т.5 а.с.213-223); вересень 2010 року (т.6 а.с.244-261, т.7 а.с.1-8); жовтень 2010 року (т.8 а.с.115-150, т.10 а.с.30-61); листопад 2010 року (т.9 а.с.252-260, т.10 а.с.1-29, т.11 а.с.184-221); грудень 2010 року (т.10 а.с.1-29, т.11 а.с.182-183,222-250, т.12 а.с.1-3) із зазначенням в ПН умов поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунок; наряди за період січень, лютий 2010 року (т.2 а.с.167, 169, 172, 174, 180, 184, 195, 197-198, т.3 а.с.140), а також надані платіжні доручення за 2010 рік (т.22 а.с.131-144) та за 2008-2009 роки (т.22 а.с.218-243,244-250). При цьому, у актах виконаних робіт зазначено, що з боку замовника TOB «Максан-Транс» вони складені директором, однак у всіх актах виконаних робіт не зазначено прізвище директора, а наявний лише підпис особи з боку TOB «Максан-Транс». Також, суд зазначає, що позивачем у додаткових поясненнях від 11.11.2014 року наведено перелік документів, які на думку позивача, підтверджують правомірність віднесення до податкового кредиту та до валових витрат відповідних сум, по яким встановлені порушення по даному контрагенту (т.22 а.с.4-11), в якому, окрім зазначених судом вище та досліджених доказів, інших документів не значиться, та з боку позивача під час всього судового розгляду справи, жодних інших доказів, окрім вищевказаних, до суду не надано.

По ДО "Київмедавтотранс" (ІПН 91) позивачем надано до суду в копії податкову накладну від 22.11.2010 року № 1442, із зазначенням умов поставки (форма цивільно-правового договору) - наряд-заказ №1315/10 та форми проведених розрахунків - безготівковий рахунок (т.12 а.с.37).

По ПП "ВІРІНЕЯ 2007" (ІПН 30) позивачем надано до суду в копіях: податкову накладну № 14712 від 14.12.2010 р. на загальну суму 501160 грн., у тому числі ПДВ 83526,67 грн. та обсяг поставки без ПДВ - 417633,33 грн. на товар (шланги, поршні, клапани, тощо) із зазначенням умов поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунок 69-1412 (т.1 а.с.135); видаткову накладну № РН-14712 від 14.12.2010 р., виписану на підставі рахунку № 69-1412 від 14.12.2010 року на вказані товари (т.1 а.с.134), а також, надані платіжні доручення від 15.02.2011 року, 15.03.2011 року та 16.03.2011 року про сплату коштів за вказаною податковою накладною (т.23 а.с.100-102). При цьому, у вказаній видатковій накладній відсутні прізвище та посада особи, що відвантажила товар (лише наявний підпис у цій графі та печатка ПП "ВІРІНЕЯ 2007") та відсутнє прізвище особи, що отримала товар (лише міститься підпис у графі «отримав» і печатка TOB «Максан-Транс»). В свою чергу, позивачем у додаткових поясненнях від 11.11.2014 року наведено перелік документів, які на думку позивача, підтверджують правомірність віднесення до складу податкового кредиту та валових витрат відповідних сум, по яким встановлені порушення по вказаному контрагенту (т.22 а.с.16), в якому, окрім зазначених судом вище та досліджених доказів, інших документів не значиться, та з боку позивача під час всього судового розгляду справи, жодних інших доказів, окрім вищевказаних, до суду не надано. При цьому, наведене у вказаних поясненнях замовлення на рахунок від 14.12.2014 року, в матеріалах справи відсутнє та не міститься у т.1 на а.с.134.

По ТОВ "Управляюча консультаційна компанія "К.М.І." (ІПН 36) позивачем надано до суду в копіях: податкову накладну № 70 від 31.12.2010 р. на загальну суму 35000,00 грн., у тому числі ПДВ - 5833,33 грн. та обсяг поставки без ПДВ - 29166,67 грн. на надання консультаційних робіт по юридичним питанням: організація діяльності підприємства у відповідності до діючого законодавства, правове обслуговування на усіх етапах ведення господарської діяльності, із зазначенням умови поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунок №311210 від 31.12.2010 року (т.12 а.с.32) та акт виконаних робіт та послуг від 31.12.2010 року (т.12 а.с.31), в якому зазначається, що згідно із рахунком №311210 від 31.12.2010 року у грудні 2010 року надані юридичні послуги, що були виконані в повному обсязі.

По ТОВ "Жовті сторінки України" (ІПН 95) позивачем надано до суду в копії лише акт здачі - прийняття робіт (наданих послуг) № 928714010 від 31.12.2009 року на рекламу в довіднику «Жовті Сторінки Одеса-2010» по договору №928714010 від 28.05.2009 року із зазначенням загальної вартості робіт (послуг) без ПДВ - 3734,44 грн. та ПДВ - 746,89 грн. (т.14 а.с.42). При цьому, у акті виконаних робіт з боку замовника TOB «Максан-Транс» та виконавця відсутні прізвища уповноважених осіб, які склали та підписали цей акт (наявні лише підписи та печатки товариств). Разом з цим, судом встановлено, що по вказаному судом контрагенту позивача - ТОВ "Жовті сторінки України" (ІПН 95) позивачем у перевіряємомому періоді формувався податковий кредит лише у липні 2009 року на суму ПДВ 746,89 грн. по податковій накладній із періодом виписки - 07.2009, що підтверджується наданими до суду реєстром отриманих податкових накладних за липень 2009 року, податковою декларацією з ПДВ та додатком 5 до неї за липень 2009 року. Однак, позивачем не було надано до суду жодних доказів, як то, податкової накладної, акту виконаних робіт та інших документів, які підтверджують здійснення господарської операції між позивачем та ТОВ "Жовті сторінки України", на підставі яких позивач відносив спірні суми до податкового кредиту у липні 2009 року.

В свою чергу, в межах розгляду даної адміністративної справи, судом не надається оцінка акту здачі - прийняття робіт (наданих послуг) № 928714010 від 31.12.2009 року за рекламу в довіднику «Жовті Сторінки Одеса-2010» по договору №928714010 від 28.05.2009 року, оскільки з наданої податкової звітності позивача не вбачається, що позивач у 2010 році відносив по цьому акту суми сплачених послуг до валових витрат та будь-які суми ПДВ до складу податкового кредиту.

По ТОВ "Саттранс Навігатор" (ІПН 52) позивачем надано до суду в копії лише акт на виконання платних робіт по ремонту від 21.07.2010 року на суму з ПДВ 450 грн. та акт від 23.07.2010 року на виконання платних робіт автоелектрика на суму з ПДВ 2475 грн. (т.6 а.с.147-148). При цьому, у даних актах з боку замовника TOB «Максан-Транс» відсутнє прізвище уповноваженої особи, яка їх підписала (наявні лише підписи та печатка товариства).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем по контрагенту ТОВ "Саттранс Навігатор" (ІПН 52) формувався податковий кредит та відносились спірні суми до валових витрат у серпні 2010 року на підставі податкової накладної від 06.08.2010 року №246 на суму 2437,50 (обсяг поставки без ПДВ) та суму ПДВ 487,50 грн. В свою чергу, з боку позивача до суду не було надано копії вищевказаної накладної.

По ТОВ "Агро-Союз-Термінал" (ІПН 79) позивачем надано до суду в копії податкову накладну від 15.07.2010 р. №2190 на вантажно-розвантажувальні роботи із зазначенням умови поставки (форма цивільно-правового договору) - договір від 15.07.2010 року (т.4 а.с.55) та акт здачі-прийняття виконаних робіт № 15/07 від 15.07.2010 р. на вантажно-розвантажувальні роботи (т.4 а.с.54). При цьому, у даному акті з боку замовника TOB «Максан-Транс» відсутнє прізвище уповноваженої особи, яка його склала та підписала (наявний лише підпис та печатка товариства).

По ТОВ "Блєк Сі Лінк" (ІПН 35) позивачем надано до суду в копії податкову накладну від 02.07.2010 р. №2723 на вантажно-розвантажувальні роботи із зазначенням умови поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунок №ВА001134 від 01.07.2010 року (т.4 а.с.116) та акт виконаних робіт (послуг) № ВА001134 від 02.07.2010 р. на суму 3073,12 грн., із зазначенням у ньому, що роботи виконані у відповідності із договором №064/10/NYK від 25.05.2010 року на підставі рахунку №ВА001134 від 01.07.2010 року (т.4 а.с.115). При цьому, у акті виконаних робіт з боку замовника TOB «Максан-Транс» та виконавця ТОВ "Блєк Сі Лінк" відсутні прізвища уповноважених осіб, які склали та підписали цей акт (наявні лише підписи та печатки товариств).

По ФОП ОСОБА_22 (ІПН НОМЕР_25) позивачем надано до суду в копіях: податкові накладні та видаткові накладні за період: липень 2010 року (т.5 а.с.103-106) на товар (автошини), із зазначенням в ПН умови поставки (форма цивільно-правового договору) - договір.

По СПД ОСОБА_24 (ІПН НОМЕР_24) позивачем надані до суду в копіях: податкова накладна на товар та послуги (авто скло ДАФ 95 та встановлення скла від 03.03.2010 року та акт виконаних робіт з установки автоскла на автомобіль із відображенням окремо вартості робіт та вартості скла (т.15 а.с.239-240), та зазначенням в податковій накладній умов поставки (форма цивільно-правового договору) - рахунок №22 від 09.02.2010 року.

Вказані у вищезазначених податкових накладних суми ПДВ та суми витрат на послуги (роботи), товари були віднесені позивачем до складу податкового кредиту та до складу валових витрат у відповідних періодах 2010 року, що підтверджується реєстрами отриманих та виданих податкових накладних за період січень-грудень 2010 року (т.28 а.с.5-230), податковими деклараціями з ПДВ за січень-грудень 2010 року, додатками 5 до них та податковими деклараціями з податку на прибуток із додатками до них за 1 кв., 2 кв., 3 кв. та 4 кв. 2010 року, які наявні в матеріалах справи.

Як вже зазначено судом, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість та витрати підприємства мають бути фактично підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків та віднесення ним відповідних сум до валових витрат.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, керуючись ст. 86 КАС України, оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, а також у сукупності їх достатність та взаємозв'язок, суд критично ставиться до зазначених документів як до доказів фактичного отримання позивачем товарів, послуг (робіт) та використання цих товарів послуг (робіт) у власній господарській діяльності та погоджується із встановленими ДПІ порушеннями позивачем вимог податкового законодавства по вказаним вище контрагентам позивача, з огляду на наступне.

Як вже встановлено судом, позивачем на підтвердження обґрунтованості віднесення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість та сум оплачених послуг (робіт) до валових витрат за перевіряємий період (зокрема, 2010 року), були надані копії окремих видаткових накладних, актів виконаних робіт (наданих послуг), рахунків-фактур, податкових накладних, деяких нарядів та платіжні доручення.

При цьому, суд зазначає, що, окрім зазначених судом вище та досліджених доказів, інших документів в матеріалах справи не міститься, та з боку позивача під час всього судового розгляду справи, окрім вищевказаних документів, до суду не надано інших первинних документів, в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", та супутніх їм документів на підтвердження здійснення операції з вказаними вище контрагентами.

Так, суд зазначає, що із наданих та перелічених вище документів по вищевказаним контрагентам, вбачається, що деякі документи видані (виписані) на виконання договорів про надання послуг (виконання робіт), договорів купівлі-продажу товарів (поставки товарів), а в деяких із податкових, видаткових накладних та актах виконаних робіт зазначається, що такі видані (виписані, складені) на підставі рахунків на оплату. При цьому, по усім вище переліченим контрагентам з боку позивача на неодноразову пропозицію суду під час розгляду справи не було надано господарських договорів, в тому числі, й тих, на які містяться посилання у первинних документах. Водночас, як вбачається з матеріалів справи, зокрема з наданих позивачем податкових накладних, видаткових накладних, актів виконаних робіт (наданих послуг), що також не заперечувалось представником позивача, письмові угоди між позивачем та деякими з його вище перелічених контрагентів, не укладались.

Відповідно до ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України та ч.1-3 ст.180 Господарського кодексу України (наразі та у подальшому - в редакціях, які діяли на момент віднесення позивачем спірних сум до складу податкового кредиту та до валових витрат) договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ч.ч.4,5,7 ст.180 Господарського кодексу України умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Вимоги щодо якості предмета договору визначаються відповідно до обов'язкових для сторін нормативних документів, зазначених у статті 15 цього Кодексу, а у разі їх відсутності - в договірному порядку, з додержанням умов, що забезпечують захист інтересів кінцевих споживачів товарів і послуг. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними. Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору.

При цьому, крім вищезазначених істотних умов, договір повинен відповідати умовам, встановленим для даного виду договорів законом.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Частиною 1 ст. 208 Цивільного кодексу України передбачено, що правочини між юридичними особами належить вчиняти в письмовій формі.

Згідно з частиною 1 статті 207 Цивільного кодексу України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Як вбачається зі змісту вище перелічених документів, які надані позивачем, позивач згідно цих документів придбавав товари (автозапчастини та супутні їм товари, автомобільні шини, мастила, паливно-мастильні матеріали (дизельне пальне, бензин), канцелярські товари та інші товари), а також виступав замовником послуг (робіт), зокрема, але не виключно, таких як: вантажно-розвантажувальні роботи, послуги з організації транспортно-експедиторського обслуговування (ТЕО), підготовки засобів перевезення, організації зберігання, експедиційні послуги, оформлення документів транспортно-експедиторського обслуговування, комплекс послуг з обробки контейнерів, комплексні консалтингові, складські, бухгалтерські та юридичні послуги; консультаційні послуги по юридичним питанням та інше.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується

прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом

із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст.663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не

дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст.664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов'язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві.

Статтею 689 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов'язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

В свою чергу, стаття 712 «Договір поставки» Цивільного кодексу України визначає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Враховуючи положення діючого законодавства, суд зазначає, що позивачем та майже усіма його контрагентами, якими виписані видаткові та податкові накладні, в яких міститься посилання на умови поставки - лише на рахунок, без наявності посилання на договір, не було дотримано форму укладення договору та, відповідно, на підставі усно укладених угод між даними суб'єктами господарювання не вбачається можливості встановити істотні умови правочину, а саме, умови та строки поставки товарів, а також не надається змоги ідентифікувати згідно договору, так звані, придбані позивачем товари та встановити взаємозв'язок з наданими позивачем видатковими та податковими накладними. В свою чергу, як вже зазначено судом, так звані договори постачання (купівлі-продажу) між позивачем та його контрагентами, які б укладались в письмовому вигляді до суду не надані.

Крім того, в наданих до матеріалів справи документах взагалі відсутні відомості про умови розрахунків, що також свідчить про відсутність істотних умов договорів поставки (купівлі-продажу).

Разом з цим, документи щодо транспортування (перевезення, поставки) товару від контрагентів позивача за видатковими та податковими накладними в матеріалах справи відсутні, та на неодноразові пропозиції суду надати такі документи, з боку позивача вказаних документів надано не було.

З цього приводу, слід зазначити, що відповідно до статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", пункту 11 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу України від 14.10.1997 року № 363, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 року за № 128/2568, основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Згідно із пунктом 1 зазначених Правил товарно-транспортна накладна - це єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, дорожній лист - документ установленого законодавством зразка для визначення та обліку роботи автомобільного транспортного засобу, подорожній лист - первинний документ про облік вантажних автомобільних перевезень, що всебічно характеризує роботу автомобіля і водія з моменту їх виїзду з автотранспортного підприємства і до повернення на підприємство.

Пунктами 1, 2 наказу Міністерства транспорту України "Про затвердження типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля" від 29.12.1995 року № 488/346 (який діяв до 10.12.2013 року) затверджено типову форму № 1-ТН "Товарно-транспортна накладна", яка складається у чотирьох примірниках, з яких 1-вантажовідправнику, 2-вантажоодержувачу, 3,4-автопідприємству, та визнано обов'язковим застосування вказаної форми всіма суб'єктами господарської діяльності, незалежно від форм власності. Разом з цим, затверджено подорожній лист вантажного автомобіля ф.№2-ТН.

Однак, з боку позивача до суду в підтвердження перевезення (постачання) вантажу (товару) не надано не лише товарно-транспортні накладні та подорожні листи до них (у разі здійснення перевезення товару автомобільним транспортом контрагентами позивача або самим позивачем, а також, у разі здійснення перевезення товару із залученням інших організацій), але й взагалі не надані будь-які документи, що свідчили б про транспортування товару позивачу та його отримання останнім.

Крім того, з боку позивача не було надано до суду копій довіреностей на отримання товару уповноваженими особами позивача (у тих випадках, коли у виданих контрагентами позивача видаткових накладних у графі «отримав» містились прізвище та підпис уповноваженої особи згідно довіреності) або витягів із журналу реєстрації окремо визначених довіреностей, на які містились посилання у деяких видаткових накладних.

При цьому, як вже зазначено судом (у розрізі контрагентів) у певних видаткових накладних взагалі відсутні дані щодо осіб, які отримували товар з боку позивача.

Також, слід зазначити, що з боку позивача не було надано до суду жодних доказів на підтвердження того, яким чином, так звані, придбані позивачем у його контрагентів товари були оприбутковані на підприємстві позивача, доказів їх складського обліку.

Під час винесення рішення у справі суд приймає до уваги, що ані під час проведення перевірки, ані під час розгляду справи судом, позивачем не було надано до суду жодних доказів на підтвердження використання придбаних товарів у власній господарській діяльності позивача (як то, актів списання товару (якщо такі товари мали швидкозношувальний характер); доказів, що підтверджують використання придбаного пального безпосередньо на транспортних засобах, які належать позивачу; доказів, що підтверджують використання придбаних автозапчастин та супутніх товарів на транспортних засобах, що належать позивачу, тощо).

Слід також зазначити, що позовна заява не містить опису фактичного виконання господарських зобов'язань за так званими укладеними з контрагентами договорами, у зв'язку з чим судом з'ясовувалося у повноваженого представника позивача питання щодо фактичності й достовірності здійснення господарських операцій. Водночас, в межах предмету доказування по справі, представник позивача не надав аргументованих пояснень стосовно умов укладення договорів, умов поставки товарів та стосовно подальшого використання у господарській діяльності таких товарів.

В свою чергу, щодо посилань представників позивача на використання отриманих товарів в межах здійснення господарської діяльності позивача, суд зазначає, що враховуючи те, що на неодноразову пропозицію суду надати такі докази, з боку позивача до суду не надано відповідних доказів подальшого використання придбаних товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, вказані посилання ґрунтуються на узагальнюючих припущеннях, які не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки б це призвело до формального вирішення справи.

Також, суд зазначає, що статтею 901 «Договір про надання послуг» Цивільного кодексу України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право

покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Згідно ст.903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у

строки та в порядку, що встановлені договором.

При цьому, з боку позивача не було надано до суду жодних письмових договорів на надання послуг (виконання робіт) його контрагентами.

В свою чергу, суд зазначає, що з наданих позивачем актів виконаних робіт (наданих послуг) по ТОВ "Корпорація "АЛГРІ", ТОВ "Управляюча консультаційна компанія "К.М.І." на комплексні консалтингові, складські, бухгалтерські та юридичні послуги; консультаційні послуги по юридичним питанням, встановлено, що в зазначених документах в порушення ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та звітність в Україні" та п. 2.1, 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку не вказані особи, які виконували ці роботи (послуги), не міститься вичерпної, детальної інформації щодо змісту господарських операцій - конкретних видів робіт та їх зміст, внаслідок чого неможливо достовірно визначити перелік конкретно визначених послуг (робіт) та їх зміст, об'єм, вартість, неможливо визначити одиницю виміру таких робіт для розрахунку їх вартості. Тобто, у вказаних вище судом актах виконаних робіт (наданих послуг) відображено найменування наданих послуг (робіт), які носять загальний характер, що унеможливлює зробити достовірний висновок щодо характеру, виду, обсягу наданих послуг (робіт), і, як результат, виявити зв'язок цих послуг (робіт) з господарською діяльністю позивача. Види, наданих згідно з актами здачі-прийняття робіт носять загальний характер і фактично містять загальну вказівку про виконання таких робіт. Більш того, з боку позивача не було надано до суду жодних доказів, які свідчать про результати таких робіт (послуг), не надано доказів того, яким чином такі послуги (роботи) використовувались позивачем в межах здійснення його господарської діяльності.

Згідно актів виконаних робіт (наданих послуг) ТОВ "Український медичний центр безпеки дорожнього руху" на навчання працівників позивача, передбачалась видача відповідних сертифікатів, однак позивачем до суду копій таких документів надано не було. Також, згідно акту виконаних робіт (наданих послуг) ТОВ "Український сертифікаційний центр" були надані послуги по видачі відповідних сертифікатів, однак до суду копій таких документів надано не було. Крім того, згідно актів виконаних робіт (наданих послуг) по Одеському державному обласному навчально-курсовому комбінату на виконання послуг з підвищення кваліфікації працівників замовника TOB «Максан-Транс», передбачалась видача відповідних свідоцтв працівникам, однак копій таких документів, з боку позивача до суду також не надано.

Разом з цим, в акті виконаних робіт ТОВ "Мелітопольський завод турбокомпресорів", не зазначено на якому саме транспортному засобі, що належить позивачу, здійснювався даний ремонт турбокомпресору; в акті виконаних робіт ПП "ТЮФ" не зазначено на якому саме транспортному засобі, який належать позивачу, здійснювалась перевірка його технічного стану. По ТОВ "Автосервіс СТО-1" позивачем надана до суду в копії лише податкова накладна на технічне обслуговування та ремонт автомобіля, в якій не зазначено на якому саме транспортному засобі, що належить позивачу, проводились технічне обслуговування та ремонт.

Згідно акту виконаних робіт (наданих послуг) по ТОВ "Грін-Порт" на виконання робіт (послуг) з прийняття на зберігання з метою подальшої утилізації шин зношених, гумотехнічних виробів, з боку позивача не надано жодних доказів щодо передачі таких виробів ТОВ "Грін-Порт" на зберігання з метою подальшої утилізації, не надано доказів того, що вказані вироби використовувались саме на транспортних засобах, що належать позивачу.

Як вбачається з наданих позивачем вищевказаних документів, а саме з деяких актів виконаних робіт (наданих послуг), видаткових накладних, податкових накладних, вони містять суттєві недоліки, зокрема, але не виключно, відсутні підписи сторін, якими були складені акти виконаних робіт (наданих послуг), виписані видаткові накладні, не зазначено їх ПІБ та займаних ними посад, відсутні печатки сторін, тощо.

Зокрема, як зазначено судом у розрізі кожного із вище перелічених контрагентів, в актах виконаних робіт (наданих послуг), видаткових накладних, виданих (виписаних) наступними контрагентами: ТОВ "СП Фукс мастила Україна"; ТОВ "ТНК-Транс"; ДП з іноземними інвестиціями "Економу Інтернешнл Шіппінг Едженсі Лімітед"; ДП "Кюне і Нагель"; Одеське міське об'єднання "Меддезінфекція"; ТОВ "Кор-Транс"; ТОВ "ТПК" Омега-Автопоставка; ТОВ "Український медичний центр безпеки дорожнього руху" (ОФ ТОВ "Український медичний центр безпеки дорожнього руху"); ТОВ "АТП Перевізник"; ТОВ "Софіт-Люкс" філія ТОВ "Софіт-Люкс" у м. Одеса; ТОВ "Кор-Транс"; ВАТ "Одеса-Авто" (філія Автоцентр на Ленінградському); ТОВ "ПІЛ Україна"; ПП "Дім послуг-Центуріон"; ТОВ "Континент Нафто Трейд"; ТОВ "Екліпсе 2010"; ЦСЕС на водному транспорті, договір №97-0 про спільну діяльність ІМТП та ТОВ "АЛДІ" (ІПН 37), договір № 694-0 про спільну діяльність ІМТП та ТОВ "Мілленіум 2003" (ІПН 99), ПП "ВІРІНЕЯ 2007", ТОВ «Конвер», МП «Долг» ТОВ, ТОВ «Ибрис-Авто», ТОВ "Український сертифікаційний центр", ПП "ТЮФ", ТОВ "BSA Ukraine LTD", ТОВ "Блєк Сі Лінк", ТОВ "МАГІСТРАЛЬ СЕРВІС ЛТД" наявні лише підписи та печатки підприємств з боку виконавців та замовника TOB «Максан-Транс», однак відсутні прізвища осіб, які склали та підписали ці акти як з боку виконавця, так, і з боку замовника (у актах виконаних робіт) та відсутні прізвища та посади осіб, що відвантажували товар та прізвища осіб, що отримували товар. Крім того, по контрагентам ТОВ "СМА Сі Джи Ем Шиппінг Едженсіз Україна" та ВКФ "Комплект" ТОВ взагалі відсутні підписи осіб з боку виконавців і замовників у деяких актах виконаних робіт.

Таким чином, в зазначених документах в порушення ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та звітність в Україні" не зазначені прізвище, посада осіб, відповідальних за отримання товару (робіт, послуг) з боку позивача. Разом з цим, підпис, наявний у вказаних накладних у графі "Отримав (ла)" не дає змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції по отриманню товару з боку позивача. Підпис, у графі "Відпустив (ла)" («Відвантажив (ла)» не дає змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції по відвантаженню (відпуску) товару з боку контрагентів позивача. Це з саме стосується й актів виконаних робіт (наданих послуг).

Тобто, з наданих позивачем копій видаткових накладних та актів виконаних робіт (наданих послуг) неможливо зробити достовірний висновок щодо фактичності передачі товару (постачання послуг), наявності довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей, які видавались особі (-ам), відповідальним за отримання від постачальників такого товару. Відсутність згаданих документів не надає змоги ідентифікувати осіб, що приймали участь у здійсненні таких господарських операціях, що позбавляє суд можливості встановити факт товарності цих господарських операцій.

Також, слід зазначити, що по взаємовідносинам із контрагентами: ПП "Миколаїв-Шинторг", Одеське міське об'єднання "Меддезінфекція", ТОВ "Магістраль сервіс ЛТД", позивачем були надані первинні документи (податкові накладні, видаткові накладні, акти виконаних робіт) не за всі періоди 2010 року, у яких позивачем були віднесені до складу податкового кредиту спірні суми ПДВ.

Відповідно до положень ст.929 «Договір транспортного експедирування» Цивільного кодексу України, за договором транспортного експедирування одна сторона

(експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов'язки експедитора виконуються перевізником.

Статтями 930, 931 Цивільного кодексу України визначено, що договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі. Розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Згідно ст.932 Цивільного кодексу України експедитор має право залучити до виконання своїх обов'язків інших осіб. У разі залучення експедитором до виконання своїх обов'язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.

В свою чергу, Закон України «Про транспортно-експедиторську діяльність» визначає правові та організаційні засади транспортно-експедиторської діяльності в Україні і спрямований на створення умов для її розвитку та вдосконалення.

Відповідно до ст.1 цього Закону, транспортно-експедиторська діяльність - підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів; транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов'язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування; учасники транспортно-експедиторської діяльності - клієнти, перевізники, експедитори, транспортні агенти, порти, залізничні станції, об'єднання та спеціалізовані підприємства залізничного, авіаційного, автомобільного, річкового та морського транспорту, митні брокери та інші особи, що виконують роботи (надають послуги) при перевезенні вантажів.

Згідно ст.9 названого Закону, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі. Істотними умовами договору транспортного експедирування є: відомості про сторони договору: для юридичних осіб - резидентів України: найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України; для юридичних осіб - нерезидентів України: найменування, місцезнаходження та державу, де зареєстровано особу; для фізичних осіб - громадян України: прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання із зазначенням адреси та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів; для фізичних осіб - іноземців, осіб без громадянства: прізвище, ім'я, по батькові (за наявності), адресу місця проживання за межами України; вид послуги експедитора; вид та найменування вантажу; права, обов'язки сторін; відповідальність сторін, у тому числі в разі завдання шкоди внаслідок дії непереборної сили; розмір плати експедитору; порядок розрахунків; пункти відправлення та призначення вантажу; порядок погодження змін маршруту, виду транспорту, вказівок клієнта; строк (термін) виконання договору; а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У разі залучення експедитором до виконання його зобов'язань за договором транспортного експедирування іншої особи у відносинах з нею експедитор може виступати від свого імені або від імені клієнта.

За договором транспортного експедирування експедитор може організувати перевезення за одним товарно-транспортним документом вантажів кількох різних клієнтів, які прямують з одного пункту відправлення та/чи в один пункт призначення, за умови, що експедитор виступає від імені усіх цих клієнтів як вантажовідправник та/чи вантажоодержувач.

Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування. У плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов'язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування. Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб'єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.

Перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні.Такими документами можуть бути: авіаційна вантажна накладна (Air Waybill); міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (CIM); вантажна відомість (Cargo Manifest); інші документи, визначені законами України. Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

При цьому, з боку позивача до суду не було надано письмових договорів, за якими позивач згідно наданих до суду актів виконаних робіт (наданих послуг) отримував від його контрагентів вантажно-розвантажувальні роботи, послуги з організації транспортно-експедиторського обслуговування (ТЕО), підготовки засобів перевезення, організації зберігання, експедиційні послуги, оформлення документів транспортно-експедиторського обслуговування, комплекс послуг з обробки контейнерів, тощо.

Аналізуючи письмові докази, надані позивачем на підтвердження правомірності віднесення до складу податкового кредиту податку, сплаченого у ціни придбаних послуг (робіт) та віднесення сплачених сум до валових витрат, судом встановлено, що акти здачі-прийняття виконаних робіт (послуг), не містять усіх необхідних реквізитів, а лише назву послуг та їх вартість, а інших документів, в яких міститься інформація про проведені заходи щодо надання вищевказаних послуг (суть виконаних робіт), осіб, що виконували роботи, дати виконання деяких робіт (послуг), перелік конкретно виконаних робіт (послуг) не надано і, відповідно, документально не підтверджено, що понесені ТОВ "Максан-Транс" витрати на послуги пов'язані з їх подальшим використанням у господарській діяльності.

Більш того, з боку позивача не було надано до суду жодних доказів того, яким чином замовлені ним послуги у контрагентів були використані в оподатковуваних операціях в межах здійснення його господарської діяльності. Також, з боку позивача не було надано до суду жодних товарно-транспортних документів, які складались при перевезенні вантажу, які визначені Законом України «Про транспортно-експедиторську діяльність».

Отже, на думку суду, позивачем не було допустимими та належними доказами доведено документально, яким саме чином замовлені ним роботи (послуги), а саме їх об'єм та зміст було надано виконавцями, а з наданих позивачем документів неможливо встановити наведеного, у зв'язку із чим такі документи не можуть належним чином та в повному обсязі підтверджувати надання і отримання позивачем вищезазначених послуг (робіт), і відповідно не є належними доказами, які підтверджують правомірність віднесення позивачем спірних сум до податкового кредиту та до валових витрат.

Таким чином, суд зазначає, що позивачем не надано та в матеріалах справи не міститься інших первинних документів (ніж ті, які наявні в матеріалах справи та досліджені судом), в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", та супутніх їм документів на підтвердження здійснення операцій з вказаними вище контрагентами, а саме: відповідних господарських договорів, які мали бути (або були) укладені між позивачем та його контрагентами на поставку товарів, виконання робіт (надання послуг); доказів того, яким чином, так названі придбані товари поставлялися позивачу; доказів фактичного отримання товарів (робіт, послуг) позивачем; доказів подальшого використання позивачем таких товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності.

Також слід зазначити, що позивачем лише по окремим контрагентам були частково надані рахунки на оплату товарів (послуг, робіт) та частково надані докази сплати позивачем коштів за такі товари (роботи, послуги) його контрагентам: ПП "Миколаїв-Шинторг", ТОВ «Конвер», ТОВ «ЄКЛІПСЕ 2010», ТОВ «Компанія мастильних матеріалів «Сіол», ТОВ «Чайна Шиппінг (Україна) Ейдженсі», ТОВ "Континент Нафто Трейд", ТОВ "Тракс партс Україна", ТОВ «ЗІМ Інтегрейтид Шипінг Україна Сервісиз ЛТД», ТОВ "МШК Україна", ТОВ "BSA Ukraine LTD", ТОВ "СМА Сі Джи Ем Шиппінг Едженсіз України", ТОВ «К» Лайн (Україна)», ПП "ВІРІНЕЯ 2007", ТОВ "СТАНДАРТ ОІЛ", ПЗВОГ "ІВКЦ" ВОІ "СОІУ", ПП "Автолюкс-2000", ТОВ "Корпорація "АЛГРІ", ТОВ "АЛДІ", ТОВ "Мілленіум 2003", ЦСЕС на водному транспорті, ТОВ "АТП Перевізник", ПП "Дім послуг-Центуріонн", ДП з іноземними інвестиціями "Економу Інтернешнл Шіппінг Едженсі Лімітед".

З урахуванням вищевикладеного, суд зазначає, що лише формальна наявність у позивача актів здачі-приймання робіт (наданих послуг)/актів виконаних робіт, накладних та податкових накладних, виписаних контрагентами позивача не є достатнім і беззаперечним документальним підтвердженням фактичного надання послуг (робіт) і отримання товару, і не дають можливості суду дійти обґрунтованого й переконливого висновку про фактичне проведення господарських операцій, що вказує на відсутність у позивача фактичних підстав для віднесення спірних сум до складу податкового кредиту та до валових витрат. Наявність вказаних актів виконаних робіт (наданих послуг), накладних та податкових накладних не є достатньою підставою для визнання правомірності віднесення спірних сум до складу податкового кредиту та до валових витрат, оскільки наведені в них відомості не підтверджуються належними первинними, бухгалтерськими та супутніми їм документами.

З огляду на викладене, зважаючи на відсутність у справі належного документального підтвердження фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами щодо поставки товарів (робіт, послуг) та враховуючи недоведеність подальшого використання цих товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності позивача, суд дійшов висновку про безпідставність включення позивачем до складу податкового кредиту спірних сум ПДВ та спірних сум до валових витрат.

Разом з тим, суд зазначає, що позивачем в обґрунтування правомірності формування валових витрат по взаємовідносинам з фізичними особами-підприємцями (далі - ФОП) та суб'єктами підприємницької діяльності (далі - СПД) - платникам єдиного податку до суду були надані копії окремо визначених документів.

Так, по ФОП ОСОБА_29 позивачем надані до суду в копіях: акти надання послуг (супроводження 1 С: Бухгалтерії 8) за періоди: серпень 2010 року (т.6 а.с.1); жовтень 2010 року (т.7 а.с.45); вересень 2010 року (т.8 а.с.180); листопад 2010 року (т.10 а.с.115); травень 2010 року (т.17 а.с.186); червень 2010 року (т.19 а.с. 87), із зазначенням у актах підстави для надання послуг - договір № 06/0510С від 03.05.2010 року. При цьому, у всіх вищевказаних актах надання послуг наявні лише печатки підприємства та підписи з боку Замовника, однак відсутні прізвища та посади осіб, які склали та підписали ці акти з боку ТОВ "Максан-Транс".

По ФОП ОСОБА_30 позивачем надані до суду в копіях лише акт здачі-прийняття виконаних робіт (виїзд спеціаліста ЕЦП) №Ч001649 від 06.12.2010 року та рахунок № Ч001897 від 09.11.2010 року (т. 10 а.с. 116-117) на суму 150 грн. При цьому, в акті здачі-прийняття виконаних робіт з боку Замовника наявні лише підпис та печатка ТОВ "Максан-Транс", проте відсутні прізвище та посада особи, що підписала цей акт з боку ТОВ "Максан-Транс".

По ФОП ОСОБА_31 позивачем надано до суду лише копію акту виконаних робіт № 35 від 25.11.2010 року (т.12 а.с.213) по наданню послуг з ремонту турбокомпресору автомобіля на суму 2950 грн. Разом з тим, у графі «Замовник» наявні лише підпис та печатка ТОВ "Максан-Транс", проте відсутні прізвище та посада особи, що підписала цей акт з боку Замовника.

По ФОП ОСОБА_32 позивачем надані до суду в копіях: рахунок на оплату № 79 від 03.02.2010 року (т.2 а.с. 215, т.13 а.с.106) на суму 325,00 грн. та акти надання послуг (супроводження 1 С: Бухгалтерії 8) за періоди: лютий 2010 року (т.2 а.с. 214, т.13 а.с. 105); січень 2010 року (т.14 а.с.41); березень 2010 року (т.14 а.с.240); квітень 2010 року (т.16 а.с. 156) із зазначенням у актах підстави для надання послуг - договір № 18/1209С від 10.12.2009 року на суму 325,00 грн. кожен з вказаних актів. При цьому, у всіх вищевказаних актах надання послуг наявні лише печатки підприємства та підписи з боку Замовника, однак відсутні прізвища та посади осіб, які склали та підписали ці акти з боку ТОВ "Максан-Транс".

По ФОП ОСОБА_33 позивачем надано до суду лише копію акту здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № 15 від 01.04.2010 року (т.16 а.с.169) виданого на заміну та параметризацію модуля на напівпричепі на суму 1000 грн. Разом з тим, в акті у графі «Замовник» наявні лише підпис та печатка ТОВ "Максан-Транс", проте відсутні прізвище та посада особи, що підписала цей акт з боку Замовника.

По ФОП ОСОБА_34 позивачем надано до суду лише копію акту здачі-прийняття робіт (наданих послуг) №ОУ-0000201 від 11.06.2010 року (т.19 а.с.86) на суму 1425,00 грн. Разом з тим, у графі «Замовник» наявні лише підпис та печатка ТОВ "Максан-Транс", проте відсутні прізвище та посада особи, що підписала цей акт з боку Замовника.

По ФОП ОСОБА_35 позивачем надано до суду лише копію видаткової накладної №180 від 30.07.2010 року (т.5 а.с. 102) на товар (папір Мaestro Standart 80 г/кв.м. (500 л) на суму 315 грн. із наявністю у вказаній видатковій накладній у графі «Отримав» лише печатки ТОВ "Максан-Транс", без зазначення прізвища, посади та підпису особи, що отримувала товар з боку позивача.

По ФОП ОСОБА_36 позивачем надано до суду лише копію акту приймання-передачі виконаних робіт від 22.09.2010 року (без зазначення його номеру (т.7 а.с.44), на оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику Mercedes-Benz 1843, реєстраційний номер НОМЕР_26 на суму 650 грн., який складений згідно договору № 2709/10 від 24 вересня 2010 року. При цьому, в даному акті зазначається, що сплата за роботи в сумі 650 грн. проведена згідно прибуткового касового ордеру № 2709/10 від 24.09.2010 року.

В свою чергу, суд зазначає, що копію вказаних договору № 2709/10 від 24 вересня 2010 року та прибуткового касового ордеру № 2709/10 від 24.09.2010 року позивачем до суду не надано. Водночас, суд зауважує, що з копії наданого акту приймання-передачі виконаних робіт вбачається, що він складений 22.09.2010 року, а договір і прибутковий касовий ордер, на які містяться посилання у цьому акті датовані « 24.09.2010 року», тобто на два дні пізніше, ніж виданий сам акт приймання-передачі виконаних робіт.

По СПД ОСОБА_37 позивачем надані до суду в копіях лише акти приймання-здачі виконаних робіт (балансування, шиномонтаж, шиноремонт, тощо) за періоди: липень 2010 року (т.5 а.с. 107); серпень 2010 року (т.6 а.с.149, т.9 а.с.121); вересень 2010 року (т.7 а.с. 187-188); листопад 2010 року (т.10 а.с.234, т.9 а.с.122-123); лютий 2010 року (т.14 а.с.127); березень 2010 року (т.15 а.с.237-238); квітень 2010 року (т.17 а.с.11); травень 2010 року (т.18 а.с.122); червень 2010 року (т.19 а.с.165). При цьому, у вказаних актах, у графі «Замовник» не зазначені будь-які реквізити ТОВ "Максан-Транс", як то код ЄДРПОУ, ІПН, номер свідоцтва, адреса, телефон, тощо, крім того відсутня печатка ТОВ "Максан-Транс" (наявний лише підпис та прізвище представника Замовника), окрім акту приймання-здачі виконаних робіт, що міститься в т.17 на а.с.11. Разом з цим, в акті приймання-здачі виконаних робіт, що міститься в т.10 на а.с.234 відсутня печатка СПД ОСОБА_37, а наявний лише підпис та прізвище з боку Виконавця. Крім того, у акті виконаних робіт, який міститься у т.10 на а.с.234 відсутні взагалі посилання на будь-які послуги або роботи, які мали бути виконані за вказаним актом. Водночас, у всіх актах зазначено, що роботи за вказаним актом виконані згідно рахунків, копії яких позивачем до суду не надано.

По ФОП ОСОБА_38 позивачем надано до суду лише копію акту надання послуг (перевірка Алкотест-203, ремонт, настройка, заміна датчика, тощо) № 121 від 11.08.2010 року (т.5 а.с.248) на суму 480 грн. При цьому, у акті наданих послуг наявна лише печатка підприємства та підпис з боку Замовника, однак відсутні прізвище особи, яка склала та підписала цей акт з боку ТОВ "Максан-Транс".

По СПД ОСОБА_39 позивачем надані до суду в копіях лише акти виконаних робіт №2909-01 від 29.09.2010 року та №3009-01 від 30.09.2010 року (т.7 а.с.58-59) на сервісне обслуговування автомобілів із зазначенням в цих актах найменування виконаних робіт, якими фактично є товари, зокрема диск тормозний, амортизатори, тощо, які визначені у одиницях виміру - штуки та безпосередньо в цих же актах міститься посилання на те, що вартість запчастин складає 1980 грн. та 3920 грн. відповідно. Тобто видані документи у вигляді акту виконаних робіт не відповідають змісту господарської операції, оскільки не містять в собі жодних посилань на певні роботи чи послуги. При цьому, у вказаних актах виконаних робіт відсутні прізвище та посада особи з боку Замовника, а також печатка ТОВ "Максан-Транс". Також, в актах виконаних робіт не вказана жодна підстава складання такого документу.

По СПД ОСОБА_40 позивачем надано до суду накладну №467 від 16.09.2010 року (т.7 а.с.60-61) на подорожні листи вантажного автомобілю на суму 2940 грн. у двох копіях, дані в яких різняться між собою. При цьому, у вказаній накладній лише зазначено прізвище особи, через яку за довіреністю передано товар із посиланням на номер та дату довіреності, однак копію такої довіреності надано не було.

По СПД ФО ОСОБА_41 позивачем надано до суду лише копію видаткової накладної №11107 від 14.09.2010 року (т.7 а.с.186) на ремкомплект супорта повний на суму 2500 грн. При цьому, у вказаній видатковій накладній відсутні прізвище та посада особи, що дозволила відпуск, відпустила (лише наявні підпис та печатка СПД ФО ОСОБА_41.) та у графі «отримав» відсутня печатка ТОВ "Максан-Транс" (лише наявні підпис та прізвище ОСОБА_27 із посиланням на номер та дату довіреності у графі «підстава»).

По СПД ОСОБА_42 позивачем надано до суду лише копію акту виконаних робіт № 51 від 19.11.2010 року (передплата за виконання рихтувально-малярних робіт згідно рахунку № 190 від 27.10.2010 року) (т. 10 а.с.233) на суму 1309,76 грн. При цьому, у акті наданих послуг наявна лише печатка підприємства та підпис з боку Замовника, однак відсутнє прізвище та посада особи, яка склала та підписала цей акт з боку ТОВ "Максан-Транс".

По СПД ОСОБА_43 позивачем надано до суду лише копії актів виконаних робіт (наданих послуг) (заміна панелі тахографу, задньої кришки, ремонт часового механізму, тощо) за періоди: 20.01.2010 року (т.14 а.с.59); 13.05.2010 року (т.17 а.с.201); 15.06.2010 року (т.19 а.с.88). При цьому, у цих актах виконаних робіт (наданих послуг) в графі «Замовник (Прийняв)» відсутні прізвища осіб, що підписали ці акти. Окрім того, у акті виконаних робіт (наданих послуг), що міститься в т.14 на а.с.59 відсутня ще й печатка ТОВ "Максан-Транс".

По СПД «Мазур» позивачем надано до суду лише копію акту виконаних робіт (покраска, тощо) № 38 від 09.03.2010 року (т.15 а.с.232) на суму 5175,00 грн. При цьому, у акті виконаних робіт в графі «Замовник» відсутнє прізвище особи, що підписала цей акт з боку ТОВ "Максан-Транс".

По СПД «Соколов» позивачем надано до суду лише копії актів виконаних робіт (заміна вітрового скла) від 23.03.2009 року № 9, № 10, № 12, № 13 на суму 550,00 грн. кожен (т.15 а.с. 233-236), в яких у графі «Замовник» відсутнє прізвище особи, що підписали ці акти з боку ТОВ "Максан-Транс". При цьому, суд зазначає, що вказані акти судом не беруться до уваги, як докази у справі, оскільки позивачу визначались грошові зобов'язання з податку на прибуток за 2009 рік лише за 4 квартал 2009 року, а з боку позивача, в свою чергу, до суду не надано жодних доказів того, що суми за вказаними актами відносились до складу валових витрат або у 4 кварталі 2009 року, або у 2010 році.

При цьому, при дослідженні судом наданих позивачем актів здачі-приймання робіт (надання послуг), встановлено, що в зазначених документах в порушення ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та звітність в Україні" не міститься вичерпної, детальної інформації щодо змісту господарських операцій, внаслідок чого неможливо достовірно визначити перелік конкретних наданих робіт (послуг), їх об'єм, встановити яким чином визначено вартість окремо визначених робіт (послуг), не можливо визначити одиницю виміру таких робіт (послуг) для розрахунку їх вартості, і, як результат, виявити зв'язок цих робіт з господарською діяльністю позивача. Види, більшості з наданих актів виконання робіт (надання послуг) носять загальний характер та містять загальну вказівку про надання таких робіт (послуг). Більш того, з боку позивача не було надано до суду жодних доказів того, яким чином замовлені ним послуги (роботи) та придбані товари у його контрагентів були використані позивачем в оподатковуваних операціях в межах здійснення його господарської діяльності.

Крім того, слід зазначити, що майже у всіх актах виконаних робіт (надання послуг), видаткових накладних взагалі не зазначені особи, які складали ці акти з боку замовника та приймали ці послуги (роботи), як не зазначені особи, які отримували товари з боку замовника (покупця). Відсутність згаданих даних не надає змоги ідентифікувати осіб, що приймали участь у здійсненні таких господарських операцій, що позбавляє суд можливості встановити факт товарності даних господарських операцій.

Також, слід зазначити, що у деяких актах виконаних робіт містяться посилання на відповідні рахунки, договори, проте таких документів до суду надано не було.

З урахуванням вищевикладеного, суд зазначає, що лише формальна наявність у позивача актів здачі-приймання робіт (наданих послуг), видаткових накладних, виписаних контрагентом позивача не є достатнім і беззаперечним документальним підтвердженням фактичного надання послуг (робіт), і не дає можливості суду дійти обґрунтованого й переконливого висновку про фактичне проведення господарських операцій. Отже, ці документи не є достатньою підставою для визнання правомірності віднесення спірних сум до валових витрат, оскільки наведені в них відомості не підтверджуються належними первинними, бухгалтерськими та супутніми їм документами, що вказує на відсутність у позивача фактичних підстав для віднесення спірних сум до складу валових витрат.

Таким чином, зважаючи на відсутність у справі належного документального підтвердження фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та вказаними фізичними особами-підприємцями щодо надання послуг (виконання робіт), придбання товарів та враховуючи недоведеність подальшого використання цих послуг (робіт), товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності позивача, суд погоджується із висновками відповідача в цій частині порушень щодо заниження позивачем податку на прибуток.

Стосовно правомірності віднесення позивачем спірних сум до складу податкового кредиту та до валових витрат по господарським операціям із контрагентами, по яким позивачем надано до суду копії господарських договорів, додаткових угод та додатків до них, а також, первинних і платіжних документів, суд виходить з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що 01 жовтня 2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Максан-Транс" (Орендар) та товариством з обмеженою відповідальністю "Максан" (Орендодавець) укладено договір оренди №01/09/07-01ММ (т.22 а.с.54-55), за яким Орендодавець передає Орендарю у строкове платне користування - частину нежилої будівлі (далі - "Об'єкт"), загальною площею 64,43 кв.м., розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька, 23/4. Зазначений в п.1.1. Об'єкт належить Орендодавцю на праві власності. Мета оренди - розміщення офісних приміщень (п.п.1.1.-1.4. Договору). Розділом 2 Договору визначено, що передача Об'єкта в оренду здійснюється на підставі акта прийому-передання Об'єкта. Обчислення строку Договору починається з моменту підписання Акту прийому-передання Об'єкту. Відповідно до.п.3.1 та п.3.2 даний Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами. Даний Договір діє протягом 35 місяців з дати підписання сторонами. Згідно п.п.4.1-4.2,4.4-4.5 Договору, на підставі взаємної згоди сторін, сума місячної орендної плати за користування об'єктом складає 95,95 грн. за 1 кв.м., а всього за об'єкт оренди - 6182,06 грн., в т.ч. ПДВ - 1030,34 грн. Нарахування орендної плати за користування Об'єктом починається з дати, зазначеної в акті прийому-передання Об'єкта в оренду. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін та на вимогу однієї із сторін. Відповідно до п.п.7.1.4 Договору Орендар зобов'язаний підтримувати Об'єкт у належному стані.

До даного Договору був складений акт прийому-передання від 01 жовтня 2007 року (т.22 а.с.56), який є невід'ємною частиною Договору оренди №01/09/07-01ММ від 01 жовтня 2007 року. За цим актом Орендодавець передає, а Орендар приймає у платне строкове користування - частину нежилої будівлі (далі - „Об'єкт"), загальною площею 64,43 кв.м., розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька, 23/4.

Разом з тим, у зв'язку із закінчення терміну дії вказаного вище договору оренди, між ТОВ "Максан-Транс" (Орендар) та ТОВ "Максан" (Орендодавець) укладено договір оренди №01/09/10-01ММ від 01 вересня 2010 року (т.22 а.с.61-62), аналогічний за змістом попередньому договору №01/09/07-01ММ, окрім п.4.1 Договору, в якому визначена сума місячної орендної плати за користування Об'єктом 90,00 грн. за 1 кв. м Об'єкту оренди.

До даного Договору був складений акт прийому-передання від 01 вересня 2010 року (т.22 а.с.63), який є невід'ємною частиною Договору оренди №01/09/10-01ММ від 01 вересня 2010 року. За цим актом Орендодавець передає, а Орендар приймає у платне строкове користування - частину нежилої будівлі (далі - «Об'єкт»), загальною площею 64,43 кв.м., розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька, 23/4.

Крім того, 01 квітня 2008 року між ТОВ "Максан-Транс" (Орендар) та ТОВ "Максан" (Орендодавець) укладено договір оренди №01/М/01 (т.21 а.с.187-193, т.22 а.с.57-60), згідно умов якого Орендодавець передає, а Орендар бере у оренду площадку з твердим покриттям, площею орендованих приміщень 2750 кв.м., згідно з організаційними, технічними та фінансовими умовами, вказаними у цьому Договорі (надалі - Об'єкт оренди), який знаходиться: м. Одеса, вул. Дальницька, 23/4 (п.1.1, п.1.2 Договору). Згідно п. 2.1. Договору Об'єкт оренди - площадка з твердим покриттям надається Орендареві в оренду для стоянки транспортних засобів. Відповідно до п.3.5 Орендар вступає у строкове платне користування об'єктом оренди з моменту підписання акту приймання-передачі об'єкту оренди. Цей Договір набирає чинності з дати підписання його сторонами та діє до 28 лютого 2011 року (п.4.1. Договору). Пунктами 5.1-5.3 Договору визначено, що За узгодженням Сторін орендна плата на місяць за користування складає 4 гривні за 1 кв.м., в т.ч. ПДВ - 20%. Орендна плата сплачується Орендарем Орендодавцю щомісяця, але не пізніше « 5» числа звітного місяця за попередній у безготівковому порядку шляхом перерахування відповідних платежів на банківський рахунок Орендодавця, згідно цього Договору. Надлишково перерахована Орендарем сума Орендної плати зараховується в рахунок чергових орендних платежів Орендаря. Відповідно до п.п.8.2.1 та 8.2.2 орендар зобов'язується використовувати об'єкт оренди у виключній відповідності з метою оренди; утримувати об'єкт оренди у справному стані, в порядку та згідно вимог, передбачених екологічною безпекою, санітарними і протипожежними правилами та вимогами.

Даний договір, як вбачається з його останнього аркушу узгоджений із ВД АТІ ВДАІ м. Одеси.

В свою чергу, з боку позивача у якості доказів, які підтверджують правомірність віднесення ТОВ "Максан-Транс" до складу податкового кредиту та до валових витрат спірних сум у додаткових поясненнях до позовної заяви зазначені (із відображенням назви, номеру та дати документа) (т.22 а.с.11-12) та до суду надані в копіях наступні документи по ТОВ «Максан» (ІПН 29) за вказаними вище договорами:

- акти від 28.02.2010 року щодо надання послуг по оренді площадки з твердим покриттям та щодо надання послуг по оренді нежитлових приміщень за лютий 2010 року та відповідні податкові накладні, виписані ТОВ «Максан» (ІПН 29) від 28.02.2010 року: №159 на загальну суму 1453,10 грн., в тому числі, сума послуг - 1210,92 грн. та ПДВ - 242,18 грн. та №157 на загальну суму 9282,31 грн., в тому числі, сума послуг - 7735,26 грн. та ПДВ - 1547,05 грн. (т.2 а.с.157-160, т.13 а.с.80-83);

- акти від 31.01.2010 року щодо надання послуг по оренді площадки з твердим покриттям та щодо надання послуг по оренді нежитлових приміщень за січень 2010 року та відповідні податкові накладні, виписані ТОВ «Максан» (ІПН 29) від 31.01.2010 року: №30 на загальну суму 1427,42 грн., в тому числі, сума послуг - 1189,52 грн. та ПДВ - 237,90 грн. та №28 на загальну суму 9118,18 грн., в тому числі, сума послуг - 7598,48 грн. та ПДВ - 1519,70 грн. (т.3 а.с.127-130, т.14 а.с.7-10);

- акти від 31.07.2010 року щодо надання послуг по оренді площадки з твердим покриттям та щодо надання послуг по оренді нежитлових приміщень за липень 2010 року та відповідна податкова накладна, виписана ТОВ «Максан» (ІПН 29) на послуги по оренді площадки з твердим покриттям у липні 2010 р. від 31.07.2010 року: №900 на загальну суму 1474,68 грн., в тому числі, сума послуг - 1228,90 грн. та ПДВ - 245,78 грн. (т.4 а.с.94-96);

- акти від 31.08.2010 року щодо надання послуг по оренді площадки з твердим покриттям та щодо надання послуг по оренді нежитлових приміщень за серпень 2010 року та відповідні податкові накладні, виписані ТОВ «Максан» (ІПН 29) від 31.08.2010 року: №1040 на загальну суму 1471,73 грн., в тому числі, сума послуг - 1226,44 грн. та ПДВ - 245,29 грн. та №1030 на загальну суму 5798,70 грн., в тому числі, сума послуг - 4832,25 грн. та ПДВ - 966,45 грн. (т.5 а.с.226-229);

- акти від 30.09.2010 року щодо надання послуг по оренді площадки з твердим покриттям та щодо надання послуг по оренді нежитлових приміщень за вересень 2010 року та відповідні податкові накладні, виписані ТОВ «Максан» (ІПН 29) від 30.09.2010 року: №1174 на загальну суму 1489,39 грн., в тому числі, сума послуг - 1241,16 грн. та ПДВ - 248,23 грн. та №1165 на загальну суму 5798,70 грн., в тому числі, сума послуг - 4832,25 грн. та ПДВ - 966,45 грн. (т.7 а.с.11-14);

- акти від 31.10.2010 року щодо надання послуг по оренді площадки з твердим покриттям та щодо надання послуг по оренді нежитлових приміщень за жовтень 2010 року та відповідні податкові накладні, виписані ТОВ «Максан» (ІПН 29) від 31.10.2010 року: №1309 на загальну суму 1532,58 грн., в тому числі, сума послуг - 1277,15 грн. та ПДВ - 255,43 грн. та №1300 на загальну суму 5798,70 грн., в тому числі, сума послуг - 4832,25 грн. та ПДВ - 966,45 грн. (т.8 а.с.153-156);

- акти від 30.11.2010 року щодо надання послуг по оренді площадки з твердим покриттям та щодо надання послуг по оренді нежитлових приміщень за листопад 2010 року та відповідні податкові накладні, виписані ТОВ «Максан» (ІПН 29) від 30.11.2010 року: №1445 на загальну суму 1540,24 грн., в тому числі, сума послуг - 1283,53 грн. та ПДВ - 256,71 грн. та №1434 на загальну суму 5798,70 грн., в тому числі, сума послуг - 4832,25 грн. та ПДВ - 966,45 грн. (т.10 а.с.64-67);

- акти від 31.12.2010 року щодо надання послуг по оренді площадки з твердим покриттям та щодо надання послуг по оренді нежитлових приміщень за грудень 2010 року та відповідні податкові накладні, виписані ТОВ «Максан» (ІПН 29) від 31.12.2010 року: №1577 на загальну суму 1544,86 грн., в тому числі, сума послуг - 1287,38 грн. та ПДВ - 257,48 грн. та №1567 на загальну суму 5798,70 грн., в тому числі, сума послуг - 4832,25 грн. та ПДВ - 966,45 грн. (т.12 а.с.6-9);

- акт від 31.03.2010 року щодо надання послуг по оренді площадки з твердим покриттям за березень 2010 року та відповідна податкова накладна, виписана ТОВ «Максан» (ІПН 29) від 31.03.2010 року: №296 на загальну суму 1480,70 грн., в тому числі, сума послуг - 1233,92 грн. та ПДВ - 246,78 грн. (т.14 а.с.228-229);

- акт від 30.04.2010 року щодо надання послуг по оренді площадки з твердим покриттям за квітень 2010 року та відповідна податкова накладна, виписана ТОВ «Максан» (ІПН 29) від 30.04.2010 року: №443 на загальну суму 1494,02 грн., в тому числі, сума послуг - 1245,02 грн. та ПДВ - 249 грн. (т.16 а.с.105-106);

- акти від 31.05.2010 року щодо надання послуг по оренді площадки з твердим покриттям та щодо надання послуг по оренді нежитлових приміщень за травень 2010 року та відповідні податкові накладні, виписані ТОВ «Максан» (ІПН 29) від 31.05.2010 року: №592 на загальну суму 1489,54 грн., в тому числі, сума послуг - 1241,28 грн. та ПДВ - 248,26 грн. та №583 на загальну суму 5798,70 грн., в тому числі, сума послуг - 4832,25 грн. та ПДВ - 966,45 грн. (т.17 а.с.127-130);

- акти від 30.06.2010 року щодо надання послуг по оренді площадки з твердим покриттям та щодо надання послуг по оренді нежитлових приміщень за червень 2010 року та відповідні податкові накладні, виписані ТОВ «Максан» (ІПН 29) від 30.06.2010 року: №746 на загальну суму 1480,60 грн., в тому числі, сума послуг - 1233,83 грн. та ПДВ - 246,77 грн. та №738 на загальну суму 5798,70 грн., в тому числі, сума послуг - 4832,25 грн. та ПДВ - 966,45 грн. (т.19 а.с.18-21).

На підтвердження здійснення оплати за послуги оренди, позивачем надано до суду платіжні доручення за період 2010 року (т.23 а.с.10-23) та за період 2009-2008 року (т.23 а.с.24-51).

Вищезазначені податкові накладні, виписані товариством з обмеженою відповідальністю "Максан" (ІПН 29) позивачем включено до реєстрів отриманих та виданих податкових накладних за період з січня по грудень 2010 року (т.28 а.с.5-230).

Вказані у вище перелічених податкових накладних та актах надання послуг по оренді площадки з твердим покриттям та надання послуг по оренді нежитлових приміщень, суми ПДВ були віднесені позивачем до складу податкового кредиту у січні 2010 року, у лютому 2010 року, у березні 2010 року, у квітні 2010, у травні 2010 року, у червні 2010 року, у липні 2010 року, у серпні 2010 року, у вересні 2010 року, у жовтні 2010 року, у листопаді 2010 року, у грудні 2010 року, що підтверджується відповідними податковими деклараціями з ПДВ, додатками 5 до них (т.19 а.с.196-202,203-209,210-217,218-225,226-233,234-241,242-249, т.20 а.с.1-7,8-15, 16-23,24-31,32-39, т.29 а.с.47-48,56-59,63-65,66-68,69-72,73-76,77-80,81-82,84-87,88-89,90-91,92-95,96-97,98,99-102,103-106) та суми витрат на оплату цих послуг позивач включив до складу валових витрат за 1 кв.2010 року, півріччя 2010 року, 3 кв. 2010 року, за 2010 рік, що підтверджується податковими деклараціями з податку на прибуток із додатками до них, копії яких наявні в матеріалах справи (т.20 а.с.40-41,42-43,44-45,46-48, т.29 а.с.110-114,115-118,119-122,123-126).

Згідно довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України АА № 732167 (т.20 а.с.68), видами діяльності ТОВ "Максан-Транс" є, зокрема, 52.24 - транспортне оброблення вантажів; 46.19 - діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 52.10 - складське господарство; 49.41 - вантажний автомобільний транспорт; 52.29 - інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

В матеріалах справи наявні також копії: ліцензії серії АА № 784553, виданої ТОВ "Максан-Транс" Державною митною службою України 29 жовтня 2007 року на здійснення посередницької діяльності митного перевізника, зі строком дії з 30 жовтня 2007 року до 29 жовтня 2012 року; ліцензії серії АВ №042251, виданої ТОВ "Максан-Транс" Головною державною інспекцією на автомобільному транспорті 07.03.2006 року на надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування (крім надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу на таксі), зі строком дії з 08.03.2006 року до 07.03.2011 року (дозволений вид робіт: внутрішні перевезення вантажів та міжнародні перевезення вантажів) (т.21 а.с.14-15).

Також, з боку позивача до суду були надані копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів за ТОВ "Максан-Транс" (вантажних автомобілів, напівпричепів-контейнеровозів, тощо) та відомостей щодо працівників, які працювали на підприємстві позивача протягом 2010 року (в тому числі, водіїв, експедиторів, диспетчерів автомобільного транспорту) із відповідними податковими розрахунками сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, зокрема, за 1 кв.,2 кв., 3 кв., 4 кв.2010 року (т.21 а.с.67-88,89-179, т.30 а.с.57-64).

Також, з окремо наданих з боку позивача документів (т.1 а.с.152-250, т.2 а.с.1-65), вбачається, що позивач за відповідними господарськими договорами на надання транспортно-експедиційних послуг у 2010 році здійснював транспортно-експедиційні послуги.

Крім того, як встановлено судом з матеріалів справи, за договором купівлі-продажу від 09.12.2010 року, укладеного між ТОВ "Максан-Транс" (Покупець) та ТОВ "Максан" (Продавець) (т.21 а.с.17), позивач придбав у ТОВ "Максан" будівлю СТО з адміністративними приміщеннями під літ. «У», загальною площею 2717,2 кв.м., яка складає 107/1000 частин нежитлових будівель за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька, 23/4, що також підтверджується наданими позивачем копіями Витягу про державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю від 15.12.2010 року та Витягу з державного реєстру правочинів (т.21 а.с.18-19).

З огляду на викладене, суд вважає, що послуги по оренді у ТОВ "Максан" площадки з твердим покриттям за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька, 23/4, яка надавалась позивачу в оренду для стоянки транспортних засобів та послуги по оренді у ТОВ "Максан" частини нежитлових приміщень для розміщення офісних приміщень за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька, 23/4 були придбані позивачем саме з метою здійснення позивачем своєї господарської діяльності.

Таким чином, дослідивши письмові докази, надані позивачем на підтвердження правомірності віднесення до складу податкового кредиту податку, сплаченого у ціни придбаних послуг та віднесення спірних сум до витрат підприємства, їх зміст, враховуючи приписи ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» та ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», суд вважає, що позивачем правомірно віднесені такі суми до податкового кредиту та до валових витрат у 2010 році, оскільки такі операції підтверджуються дослідженими судом первинними документами (актами наданих послуг, податковими накладними), платіжними дорученнями та отримані послуги у вигляді оренди нежитлового приміщення та площадки для стоянки транспортних засобів були придбані ТОВ "Максан-Транс" саме з метою використання у межах здійснення господарської діяльності позивача.

Суд зазначає, що за період січень-лютий, травень-червень, серпень-листопад 2010 року віднесені позивачем до складу податкового кредиту суми ПДВ та до валових витрат суми оплачених послуг підтверджені вище переліченими судом доказами, які надані позивачем. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, у березні 2010 року позивач відніс до складу податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 1823,23 грн., а до витрат - 9116,14 грн., однак з боку позивача надані до суду докази, які підтверджують правомірність віднесення позивачем до податкового кредиту суми ПДВ лише у розмірі 246,78 грн., та до валових витрат суму у розмірі 1233,92 грн.; у квітні 2010 року позивач відніс до складу податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 1215,45 грн., а до витрат - 6077,27 грн., однак з боку позивача надані до суду докази, які підтверджують правомірність віднесення до податкового кредиту суми ПДВ лише у розмірі 249 грн., та до валових витрат суму у розмірі 1245,02 грн.; у липні 2010 року позивач відніс до складу податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 1212,23 грн., а до витрат - 6061,15 грн., однак з боку позивача надані до суду докази, які підтверджують правомірність віднесення до податкового кредиту суми ПДВ лише у розмірі 245,78 грн., та до валових витрат суму у розмірі 1228,90 грн.; у грудні 2010 року позивач відніс до складу податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 148397,73 грн., а до витрат - 741988,63 грн., однак з боку позивача надані до суду докази, які підтверджують правомірність віднесення до податкового кредиту суми ПДВ лише у розмірі 1223,93 грн., та до валових витрат суму у розмірі 6119,63 грн.

Таким чином, суд вважає, що позивачем документально підтверджено правомірність віднесення до складу податкового кредиту у 2010 році суми ПДВ у розмірі 12811,71 грн. та правомірність віднесення до валових витрат у 2010 році суми у розмірі 64058,55 грн.

Також, як вбачається з матеріалів справи, що 01 лютого 2009 року між ТОВ "Максан-Транс" (Замовник) та ТОВ "Союз" (Виконавець) укладено договір № 1909к/м/09 на вивезення твердих побутових відходів (т.22 а.с.70-71), згідно якого Виконавець на умовах, передбачених даним Договором, здійснює послуги по збору та вивезенню твердих побутових відходів (далі - ТПВ), які утворюються в процесі господарської діяльності Замовника та розміщуваних останнім в контейнерах для збору ТПВ, наданих йому в тимчасове користування Виконавцем, а Замовник оплачує надавані послуги на умовах, передбачених даним Договором. Збір та вивезення ТБО здійснюється Виконавцем відповідно до вимог Санітарних правил утримання територій населених місць (СанПін 42-128-4690-88) та графіком вивезення ТБО вказаному в Додатку № 1 до даного Договору (п.п.1.1,1.3 Договору). Пунктом 2.1 Договору передбачено, що Виконавець надає Замовнику в тимчасове користування, відповідну кількість пластикових та металевих контейнерів різної ємності згідно Додатку № 1 до даного Договору, в якому узгоджуються: - кількість, види контейнерів, необхідних для збору ТПВ; - дислокація розміщення контейнерів; - графік вивезення ТПВ; - норми завантаження контейнерів. Умовами вказаного договору передбачено його пролонгацію, та як встановлено судом з додаткової угоди від 01.01.2013 року, даний договір діяв також і на вказану дату та термін його дії був продовжений до 31.12.2013 року.

До вказаного договору № 1909к/м/09 сторонами були складені та підписані додатки №1, №2, №3 (дислокація, графік спорожнення контейнерів та вивезення ТПВ; розрахунок вартості послуг по вивезенню ТПВ; правила експлуатації контейнерів), а також, складено та підписано акт прийому-передачі контейнерів від 1 лютого 2009 року, згідно якого установку 1 контейнеру по вул. Дальницька, 23/4 (т.22 а.с.72-75).

В свою чергу, з боку позивача у якості доказів, які підтверджують правомірність віднесення ТОВ "Максан-Транс" до складу податкового кредиту та до валових витрат спірних сум у додаткових поясненнях до позовної заяви зазначені (із відображенням назви, номеру та дати документа) (т.22 а.с.13) та до суду надані в копіях наступні документи по ТОВ «Союз» (ІПН 01)за вказаним вище договором: акт виконаних робіт по вивозу ТПВ за лютий 2010 року на загальну суму 514,80 грн., з яких, сума послуг - 429 грн. та ПДВ - 85,80 грн.; акт виконаних робіт по вивозу ТПВ за липень 2010 року на загальну суму 514,80 грн., з яких, сума послуг - 429 грн. та ПДВ - 85,80 грн.; та податкову накладну №10716 від 12.07.2010 року, виписану ТОВ «Союз» (ІПН 01) на загальну суму 1544,40 грн., з яких сума послуг - 1287 грн., ПДВ - 257,40 грн.; акт виконаних робіт по вивозу ТПВ за серпень 2010 року на загальну суму 514,80 грн., з яких, сума послуг - 429 грн. та ПДВ - 85,80 грн.; акт виконаних робіт по вивозу ТПВ за вересень 2010 року на загальну суму 514,80 грн., з яких, сума послуг - 429 грн. та ПДВ - 85,80 грн.; акт виконаних робіт по вивозу ТПВ за жовтень 2010 року на загальну суму 514,80 грн., з яких, сума послуг - 429 грн. та ПДВ - 85,80 грн. та податкову накладну №15054 від 21.10.2010 року на загальну суму 1544,40 грн., з яких сума послуг - 1287 грн., ПДВ - 257,40 грн.; акти виконаних робіт по вивозу ТПВ за листопад 2010 року, за грудень 2010 року на загальні суми 514,80 грн., з яких, суми послуг - 429 грн. та ПДВ - 85,80 грн.; акт виконаних робіт по вивозу ТПВ за січень 2010 року на загальну суму 514,80 грн., з яких, сума послуг - 429 грн. та ПДВ - 85,80 грн. та податкову накладну №470 від 27.01.2010 року на загальну суму 1544,40 грн., з яких сума послуг - 1287 грн., ПДВ - 257,40 грн.; акт виконаних робіт по вивозу ТПВ за березень 2010 року на загальну суму 514,80 грн., з яких, сума послуг - 429 грн. та ПДВ - 85,80 грн.; акт виконаних робіт по вивозу ТПВ за квітень 2010 року на загальну суму 514,80 грн., з яких, сума послуг - 429 грн. та ПДВ - 85,80 грн. та податкову накладну №6392 від 21.04.2010 року на загальну суму 514,80 грн., з яких сума послуг - 429 грн., ПДВ - 85,80 грн.; акт виконаних робіт по вивозу ТПВ за травень 2010 року на загальну суму 514,80 грн., з яких, сума послуг - 429 грн. та ПДВ - 85,80 грн. та податкову накладну №7753 від 13.05.2010 року на загальну суму 1029,60 грн., з яких сума послуг - 858 грн., ПДВ - 171,60 грн.; акт виконаних робіт по вивозу ТПВ за червень 2010 року на загальну суму 514,80 грн., з яких, сума послуг - 429 грн. та ПДВ - 85,80 грн. (т.2 а.с.206, т.4 а.с.119-120, т.5 а.с.252, т.7 а.с.37, т.8 а.с.159-160, т.10 а.с.100, т.12 а.с.14, т.13 а.с.98, т.14 а.с.33-34,235,237 т.16 а.с.130-131, т.17 а.с.151-152, т.19 а.с.41).

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, копії актів виконаних робіт за лютий та березень 2010 року позивачем були надані двічі.

На підтвердження здійснення оплати за послуги по вивозу ТПВ позивачем надано до суду платіжні доручення від 27.01.2010 року, 24.04.2010 року, 13.05.2010 року, 12.07.2010 року, 21.10.2010 року (т.23 а.с.80-84), за період 2009-2008 року (т.23 а.с.73-79).

Вищезазначені податкові накладні, виписані ТОВ "Союз" (ІПН 01) позивачем включено до реєстрів отриманих та виданих податкових накладних за період січень 2010 року, квітень 2010 року, травень 2010 року, липень 2010 року, жовтень 2010 року.

Вказані у вище перелічених податкових накладних та актах виконаних робіт по вивозу ТПВ суми ПДВ були віднесені позивачем до складу податкового кредиту у січні 2010 року, у квітні 2010, у травні 2010 року, у липні 2010, у жовтні 2010 року, та суми витрат на послуги віднесені до складу валових витрат за 1 кв. 2010 року, півріч. 2010 року, 3 кв.2010 року, за 2010 рік, що підтверджується відповідними податковими деклараціями з ПДВ, додатками 5 до них та податковими деклараціями з податку на прибуток із додатками до них, копії яких наявні в матеріалах справи.

Як вже зазначено судом, на протязі 2010 року у позивача в користуванні (на праві оренди) знаходилися частина нежилої будівлі загальною площею 64,43 (шістдесят чотири цілих сорок три сотих) кв. м., розташована за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька, 23/4 для розміщення офісних приміщень та площадка з твердим покриттям за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька, 23/4, для стоянки транспортних засобів, які були взяті позивачем в оренду з метою здійснення господарської діяльності.

При цьому, за умовами договорів оренди, позивач як орендар зобов'язується використовувати об'єкти оренди у виключній відповідності з метою оренди, утримувати об'єкти оренди у належному та справному стані, в порядку та згідно вимог, передбачених екологічною безпекою, санітарними і протипожежними правилами та вимогами.

В свою чергу, Закон України «Про відходи» визначає правові, організаційні та економічні засади діяльності, пов'язаної із запобіганням або зменшенням обсягів утворення відходів, їх збиранням, перевезенням, зберіганням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням та захороненням, а також з відверненням негативного впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров'я людини на території України. Цей Закон регулює відносини, пов'язані з утворенням, збиранням і заготівлею, перевезенням, зберіганням, обробленням (переробленням), утилізацією, видаленням, знешкодженням та захороненням відходів, що утворюються в Україні, перевозяться через її територію, вивозяться з неї, а також з перевезенням, обробленням та утилізацією відходів, що ввозяться в Україну як вторинна сировина.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відходи» відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення; виробник відходів - фізична або юридична особа, діяльність якої призводить до утворення відходів; зберігання відходів - тимчасове розміщення відходів у спеціально відведених місцях чи об'єктах (до їх утилізації чи видалення); побутові відходи - відходи, що утворюються в процесі життя і діяльності людини в житлових та нежитлових будинках (тверді, великогабаритні, ремонтні, рідкі, крім відходів, пов'язаних з виробничою діяльністю підприємств) і не використовуються за місцем їх накопичення; тверді відходи - залишки речовин, матеріалів, предметів, виробів, товарів, продукції, що не можуть у подальшому використовуватися за призначенням.

Також, приписами цієї статті визначено, що послуги з вивезення побутових відходів - збирання, зберігання, перевезення, перероблення, утилізація, знешкодження та захоронення побутових відходів, що здійснюються у населеному пункті згідно з правилами благоустрою, затвердженими органом місцевого самоврядування.

Згідно ст.17 Закону України «Про відходи» суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами укладають договори з юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів на певній території, на якій знаходиться об'єкт утворення відходів.

Статтею 35-1 даного Закону визначено, що поводження з побутовими відходами здійснюється відповідно до державних норм, стандартів і правил. Власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі житлових будинків, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання побутових відходів.

Збирання та перевезення побутових відходів у межах певної території здійснюються юридичною особою, яка уповноважена на це органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах, спеціально обладнаними для цього транспортними засобами.

Відповідно до статті 42 Закону України «Про відходи» особи, винні в порушенні законодавства про відходи, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільну чи кримінальну відповідальність.

Таким чином, у зв'язку із тим, що послуги по збору та вивезенню твердих побутових відходів (ТПВ), які утворюються в процесі господарської діяльності ТОВ "Максан-Транс" мають обов'язковий характер витрат на оплату таких послуг, оскільки придбання відповідних послуг обумовлено законодавчими вимогами, та зважаючи на те, що витрати на дані послуги підтверджені з боку позивача первинними та платіжними документами, які досліджені судом та наявні в матеріалах справи, суд вважає, що сума цих послуг може бути віднесена до валових витрат платника податку, а сума ПДВ може бути включена до складу податкового кредиту у відповідних податкових періодах.

Як вбачається з податкових декларацій за 2010 рік, які наявні в матеріалах справи, позивачем у 2010 році до складу податкового кредиту була віднесена сума ПДВ у загальному розмірі 1029,60 грн. та до валових витрат сума 5148 грн., тобто суми, які відповідають сумам ПДВ та витрат на послуги в усіх зазначених судом вище податкових накладних та актах виконаних робіт (наданих послуг).

Таким чином, суд вважає, що позивачем документально підтверджено правомірність віднесення до складу податкового кредиту у 2010 році суми ПДВ у розмірі 1029,60 грн. грн. та правомірність віднесення до валових витрат у 2010 році суми у розмірі 5148 грн.

03 червня 2009 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Максан-Транс" (Орендар) та товариством з обмеженою відповідальністю "Укроргенергобуд" (Орендодавець) укладено договір оренди нежилого приміщення (т.22 а.с.77-78), за яким Орендодавець зобов'язується передати Орендатору в тимчасове оплатне користування нежитлове приміщення, загальною площею 18 кв.м., розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Сонячна, 5 для розміщення офісу, а Орендар зобов'язується сплачувати орендну плату в розмірі та строки, указані в п. 3 даного Договору (п.п.1.1.-1.2.,1.5. Договору).

Згідно п.п.3.1.-3.4. Договору, за користування орендованим приміщенням Орендар сплачує щомісячно Орендодавцю орендну плату у розмірі 110 грн. за один квадратний метр (у тому числі ПДВ). В орендну плату включені комунальні витрати та витрати за спожиту електроенергію, водо- та тепло постачання. Орендна плата вноситься Орендатором шляхом безготівкового перерахування грошових коштів. Розмір орендної плати може бути змінено за згодою сторін, або за вимогою однієї із сторін у випадках, визначених пп.3.4.1-3.4.3. Строк дії даного Договору закінчується 31 грудня 2012 року (п.5.3. Договору).

З боку позивача у якості доказів, які підтверджують правомірність віднесення ТОВ "Максан-Транс" до складу податкового кредиту та до валових витрат спірних сум у додаткових поясненнях до позовної заяви зазначені (із відображенням назви, номеру та дати документа) (т.22 а.с.16-17) та до суду надані в копіях наступні документи по ТОВ "Укроргенергобуд" (ІПН 31) за вказаним вище договором:

- акт від 28.02.2010 року виконаних послуг по оренді приміщення у лютому 2010 року, із зазначенням вартості наданих послуг - 2620,03 грн., в т.ч. ПДВ - 436,67 грн. та відповідну податкову накладну, виписану ТОВ "Укроргенергобуд" (ІПН 31) від 28.02.2010 року №018 на загальну суму 2620,03 грн., в тому числі, сума послуг - 2183,36 грн. та ПДВ - 436,67 грн. (т.2 а.с.210-211, т.13 а.с.101-102);

- акт від 31.01.2010 року виконаних послуг по оренді приміщення у січні 2010 року, із зазначенням вартості наданих послуг - 2573,70 грн., в т.ч. ПДВ - 428,95 грн. та відповідну податкову накладну, виписану ТОВ "Укроргенергобуд" (ІПН 31) від 31.01.2010 року №018 на загальну суму 2573,70 грн., в тому числі, сума послуг - 2144,75 грн. та ПДВ - 428,95 грн. (т.2 а.с.212-213, т.13 а.с.103-104);

- акт від 31.07.2010 року здачі-приймання робіт (виконання послуг) по оренді нежитлового приміщення у липні 2010 року, із зазначенням загальної вартості наданих послуг - 2658,96 грн., в т.ч., сума послуг - 2215,80 грн. та ПДВ 443,16 грн. та відповідну податкову накладну від 31.07.2010 року №361, виписану ТОВ "Укроргенергобуд" (ІПН 31) на вказану суму (т.4 а.с.144-145);

- акт від 31.08.2010 року здачі-приймання робіт (виконання послуг) по оренді нежитлового приміщення у серпні 2010 року, із зазначенням загальної вартості наданих послуг - 2653,64 грн., в т.ч., сума послуг - 2211,37 грн. та ПДВ - 442,27 грн. та відповідну податкову накладну від 31.08.2010 року №418, виписану ТОВ "Укроргенергобуд" (ІПН 31) на вказану суму (т.5 а.с.253-254);

- акт від 30.09.2010 року здачі-приймання робіт (виконання послуг) по оренді нежитлового приміщення у вересні 2010 року, із зазначенням загальної вартості наданих послуг - 2685,49 грн., в т.ч., сума послуг - 2237,91 грн. та ПДВ - 447,58 грн. та відповідну податкову накладну від 30.09.2010 року №487, виписану ТОВ "Укроргенергобуд" (ІПН 31) на вказану суму (т.7 а.с.42-43);

- акт від 29.10.2010 року здачі-приймання робіт (виконання послуг) по оренді нежитлового приміщення у жовтні 2010 року, із зазначенням загальної вартості наданих послуг - 2730,60 грн., в т.ч., сума послуг - 2275,50 грн. та ПДВ - 455,10 грн. та відповідну податкову накладну від 29.10.2010 року №554, виписану ТОВ "Укроргенергобуд" (ІПН 31) на вказану суму (т.8 а.с.177-178);

- акт від 30.11.2010 року здачі-приймання робіт (виконання послуг) по оренді нежитлового приміщення за листопад 2010 року, із зазначенням загальної вартості наданих послуг - 2777,02 грн., в т.ч., сума послуг - 2314,18 грн. та ПДВ - 462,84 грн. та відповідну податкову накладну від 30.11.2010 року №610, виписану ТОВ "Укроргенергобуд" (ІПН 31) на вказану суму (т.10 а.с.110-111);

- акт від 31.12.2010 року здачі-приймання робіт (виконання послуг) по оренді нежитлового приміщення за грудень 2010 року, із зазначенням загальної вартості наданих послуг - 2785,36 грн., в т.ч., сума послуг - 2321,13 грн. та ПДВ - 464,23 грн. та відповідну податкову накладну від 31.12.2010 року №679, виписану ТОВ "Укроргенергобуд" (ІПН 31) на вказану суму (т.12 а.с.33-34);

- акт від 31.03.2010 року здачі-приймання робіт (виконання послуг) по оренді нежитлового приміщення за березень 2010 року, із зазначенням загальної вартості наданих послуг - 2669,81 грн., в т.ч., сума послуг - 2224,84 грн. та ПДВ - 444,97 грн. та відповідну податкову накладну від 31.03.2010 року №129, виписану ТОВ "Укроргенергобуд" (ІПН 31) на вказану суму (т.14 а.с.238-239);

- акт від 30.04.2010 року здачі-приймання робіт (виконання послуг) по оренді нежитлового приміщення за квітень 2010 року, із зазначенням загальної вартості наданих послуг - 2693,84 грн., в т.ч., сума послуг - 2244,87 грн. та ПДВ - 448,97 грн. та відповідну податкову накладну від 30.04.2010 року №188, виписану ТОВ "Укроргенергобуд" (ІПН 31) на вказану суму (т.16 а.с.146-147);

- акт від 31.05.2010 року здачі-приймання робіт (виконання послуг) по оренді нежитлового приміщення за травень 2010 року, із зазначенням загальної вартості наданих послуг - 2685,76 грн., в т.ч., сума послуг - 2238,13 грн. та ПДВ - 447,63 грн. та відповідну податкову накладну від 31.05.2010 року №240, виписану ТОВ "Укроргенергобуд" (ІПН 31) на вказану суму (т.17 а.с.183-184);

- акт від 30.06.2010 року здачі-приймання робіт (виконання послуг) по оренді нежитлового приміщення за червень 2010 року, із зазначенням загальної вартості наданих послуг - 2669,64 грн., в т.ч., сума послуг - 2224,70 грн. та ПДВ - 444,94 грн. та відповідну податкову накладну від 30.06.2010 року №290, виписану ТОВ "Укроргенергобуд" (ІПН 31) на вказану суму (т.19 а.с.84-85).

На підтвердження здійснення оплати за вищевказаним договором згідно перелічених актів наданих послуг та податкових накладних позивачем надано до суду платіжні доручення за період 2010 року (т.23 а.с.177-187), за період 2009-2008 року (т.23 а.с.155-176).

Податкові накладні, виписані ТОВ "Укроргенергобуд" позивачем включено до реєстрів отриманих та виданих податкових накладних за період з січня по грудень 2010 року (т.28 а.с.5-230).

Вказані у вище перелічених податкових накладних та актах виконаних робіт (наданих послуг) суми ПДВ були віднесені позивачем до складу податкового кредиту у січні-грудні 2010 року та суми витрат на послуги віднесені до складу валових витрат за 1 кв. 2010 року, півріч. 2010 року, 3 кв.2010 року, за 2010 рік, що підтверджується відповідними податковими деклараціями з ПДВ, додатками 5 до них та податковими деклараціями з податку на прибуток із додатками до них, копії яких наявні в матеріалах справи.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, копія якої наявна в матеріалах справи (т. 20 а.с.69), місцезнаходженням юридичної особи ТОВ "Максан-Транс" (ідентифікаційний код 34056056) є: 65009, м. Одеси, вул. Сонячна, буд. 5. Водночас, у п.п.2.3.2 акту перевірки також зазначено, що податковою адресою ТОВ "Максан-Транс" є: 65009, м. Одеси, вул. Сонячна, 5.

Таким чином, дослідивши письмові докази, надані позивачем на підтвердження правомірності віднесення до складу податкового кредиту податку, сплаченого у ціни придбаних послуг та віднесення спірних сум до витрат підприємства, їх зміст, враховуючи приписи ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» та ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», суд вважає, що позивачем правомірно віднесені такі суми до податкового кредиту та до валових витрат у 2010 році, оскільки такі операції підтверджуються дослідженими судом первинними документами (актами наданих послуг, податковими накладними), платіжними дорученнями та отримані послуги у вигляді оренди нежитлового приміщення були придбані ТОВ "Максан-Транс" саме з метою здійснення його господарської діяльності.

При цьому, з боку позивача надані податкові накладні та акти здачі-приймання робіт (виконання послуг) по усім сумам ПДВ та витрат, які були віднесенні позивачем у період 2010 року до складу податкового кредиту та до валових витрат.

Таким чином, суд вважає, що позивачем документально підтверджено правомірність віднесення до складу податкового кредиту у 2010 році суми ПДВ у розмірі 5367,31 грн. грн. та правомірність віднесення до валових витрат у 2010 році суми у розмірі 26836,55 грн.

Також, згідно матеріалів справи, 09 листопада 2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Максан-Транс" (Покупець) та підприємством з іноземними інвестиціями "ЛУКОЙЛ-Україна" (Продавець) укладено договір № КІ 203000285 (т.22 а.с.79-82), згідно якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупця товар (нафтопродукти), а покупець прийняти та оплатити товар. Отримання товару здійснюється Покупцем на АЗС з використанням паливних карток. Асортимент та кількість товару, що належить передачі по даному Договору, визначається Покупцем самостійно в межах залишку грошових коштів, записаних на паливній картці, а також з урахуванням лімітів видачі товару, внесених на паливну картку (п.п.1.1.-1.3. Договору). У відповідності з п.2.1. Договору ціна товару, який підлягає передачі по даному Договору, є ціна товару за готівковий розрахунок, встановлений на АЗС в момент отримання товару. Пунктами 3.1.,3.2. Договору передбачено, що покупець здійснює 100% попередню оплату товару. Вартість товару включає в себе податок на додану вартість в розмірі 20%. Відповідно до п.5.1-п.5.3 Договору Продавець передає у власність Покупця товар шляхом заправлення на АЗС автотранспорту Покупця при умові пред'явлення Покупцем паливної картки та прийняття паливних карт обладнанням. Право власності на товар переходить до Покупця в момент фактичного отримання на АЗС. Підтвердженням отримання Покупцем товару є термінальний чек (обліковий документ, який видається обладнанням та містить інформацію про відпуск товару) і акт вибірки товару (інформаційний звіт), який направляється Продавцем до Покупця. Відповідно до пп.6.1.3 Договору, Продавець зобов'язаний щомісячно, не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним або в інші терміни, додатково оговорені Сторонами, надавати Покупцю акт вибірки товару (інформаційний звіт) про стан його особового рахунку за попередній місяць.

Даний Договір вступає в силу з моменту його підписання обома Сторонами та діє протягом одного календарного року (п. 8.1. Договору).

В свою чергу, позивачем до суду надано копії укладених між ТОВ "Максан-Транс" (Покупець) та ПІІ "ЛУКОЙЛ-Україна" (Продавець):

- додаткової угоди від 09.11.2007 року до договору купівлі-продажу нафтопродуктів № КІ від 09 жовтня 2007 року (т.22 а.с.83-84), в тексті якої відсутні відомості у всіх графах, де міститься посилання на певний договір. Зокрема, п.1 якої визначено, що Покупець зобов'язується перераховувати на поточний рахунок Продавця в оплату за паливо щомісячно (з 01 по 30/31 число) одним або кількома платежами суму грошових коштів у розмірі 50001 грн.

- додаткової угоди від 18 березня 2008 року до договору купівлі-продажу нафтопродуктів № КІ від 09 листопада 2007 року (т.22 а.с.85-86), у п.1 даної угоди визначено, що Покупець зобов'язується перераховувати на поточний рахунок Продавця в оплату за паливо щомісячно (з 01 по 30/31 число) одним або кількома платежами суму грошових коштів у розмірі від 15001 грн. до 50000 грн.

Також, 02 грудня 2010 року між ТОВ "Максан-Транс" (Покупець) та ПІІ "Лукойл-Україна" (Постачальник) укладено договір № КІ203000599/1 поставки паливних карт, згідно п.1 якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупця паливні картки «Лукойл» системи «Лікард», а Покупець - прийняти карти та оплатити їх на умовах та в порядку, передбачених Договором (т.22 а.с.87). Відповідно до п.3.1 даного Договору, вартість однієї одиниці карти, яка передається Постачальником у власність Покупця становить 37 грн. 50 коп., крім того, ПДВ у розмірі 7,50 грн., що в загальній сумі складає 45 грн.

Разом з тим, позивачем надано до суду копію додаткової угоди від 02 грудня 2010 року до договору № КІ 203000599 від 02 грудня 2010 року (т.22 а.с.83-89), п.1 якої визначено, що Покупець зобов'язується перераховувати на поточний рахунок Продавця в оплату за товар (паливо) щомісячно (з 01 по 30/31 число) одним або кількома платежами суму грошових коштів у розмірі від 500000 грн.

При цьому, суд зазначає, що копії самого договору № КІ 203000599 від 02 грудня 2010 року позивачем до суду не надано.

З боку позивача у якості доказів на підтвердження правомірності віднесення ТОВ "Максан-Транс" до складу податкового кредиту та до валових витрат спірних сум у додаткових поясненнях позивача до адміністративного позову зазначені (т.22 а.с.18) та до суду надані в копіях наступні документи по ПІІ "ЛУКОЙЛ-Україна" (ІПН 96):

- акти вибірки (інформаційні звіти) за договором № КІ від 09.11.2007 року за лютий 2010 року (т.2 а.с.222, т.13 а.с.112), за липень 2010 року (т.4 а.с.154-155); за серпень 2010 року (т.6 а.с.4-5); за вересень 2010 року (т.7 а.с.48-49); за жовтень 2010 року (т.8 а.с.190); за листопад 2010 року (т.10 а.с.126-127); за грудень 2010 року (т.12 а.с.43-44); за березень 2010 року (т.15 а.с.48-49); за квітень 2010 року (т.16 а.с.162-163), за травень 2010 року (т.17 а.с.189-190);

- податкової накладної на ДП (дизельне паливо) від 31.07.2010 року на загальну суму 12000 грн., обсяг поставки без ПДВ - 10000 грн., ПДВ - 2000 грн. (т.4 а.с.156); податкової накладної на ДП від 31.08.2010 року на загальну суму 20000 грн., обсяг поставки без ПДВ - 16666,67 грн., ПДВ - 3333,33 грн. та розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до цієї податкової накладної від 31.08.2010 року, яким зменшено податкові зобов'язання продавця та податковий кредит покупця на суму 1929,38 грн. із зазначенням причини коригування - п.3.1.1 та п.6.4 Закону України «Про ПДВ» (т.6 а.с.6-7); податкової накладної на ДП від 30.09.2010 року на загальну суму 10000 грн., обсяг поставки без ПДВ - 8333,33 грн., ПДВ - 1666,67 грн. та розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до цієї податкової накладної від 30.09.2010 року, яким зменшено податкові зобов'язання продавця та податковий кредит покупця на суму 1112,71 грн. із зазначенням причини коригування - п.3.1.1 та п.6.4 Закону України «Про ПДВ» (т.6 а.с.6-7); податкової накладної на ДП від 31.10.2010 року на загальну суму 10000 грн., обсяг поставки без ПДВ - 8333,33 грн., ПДВ - 1666,67 грн. (т.8 а.с.191); податкової накладної на ДП від 30.11.2010 року на загальну суму 10000 грн., обсяг поставки без ПДВ - 8333,33 грн., ПДВ - 1666,67 грн. (т.10 а.с.128) та розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до цієї податкової накладної від 30.11.2010 року, яким зменшено податкові зобов'язання продавця та податковий кредит покупця на суму 1666,67 грн. із зазначенням причини коригування - п.3.1.1 та п.6.4 Закону України «Про ПДВ» (т.10 а.с.132); розрахунки коригувань від 30.11.2011 року коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних від 31.08.2010 року, від 30.09.2010 року, від 31.10.2010 року, якими зменшено податкові зобов'язання продавця та податковий кредит покупця (на суму 1189,71 грн. по ПН (податковій накладній) від 31.08.2010 року, на суму 553,95 грн. по ПН від 30.09.2010 року, на суму 815,18 грн. по ПН від 31.10.2010 року) із зазначенням причини коригування - п.3.1.1 та п.6.4 Закону України «Про ПДВ» (т.10 а.с.129-131); податкової накладної на ДП від 31.12.2010 року на загальну суму 20000 грн., обсяг поставки без ПДВ - 16666,67 грн., ПДВ - 3333,33 грн. (т.12 а.с.45); податкової накладної на ДП від 31.05.2010 року на загальну суму 1000 грн., обсяг поставки без ПДВ - 8333,33 грн., ПДВ - 1666,67 грн. (т.17 а.с.191);

- видаткової накладної від 30.12.2010 року на смарт-карти на суму 3600 грн., обсяг поставки без ПДВ - 3000 грн. та ПДВ - 600 грн. та відповідної податкової накладної від 31.12.2010 року на вказану суму (т.12 а.с.46).

На підтвердження здійснення оплати згідно перелічених видаткової та податкових накладних позивачем надано до суду платіжні доручення за період 2010 року (т.23 а.с.236-247).

Вищезазначені податкові накладні, виписані підприємством з іноземними інвестиціями "ЛУКОЙЛ-Україна" (ІПН 96) позивачем включено до реєстрів отриманих та виданих податкових накладних за відповідні періоди 2010 року.

Суми податку на додану вартість відповідно до вищевказаних податкових накладних позивач включив до складу податкового кредиту у травні 2010 року, у липні 2010 року, у серпні 2010 року, у вересні 2010 року, у жовтні 2010 року, у грудні 2010 року та суми витрат на товар (паливо) позивач відніс до складу валових витрат податкових декларацій з податку на прибуток у відповідні періоди 2010 року (півріч. 2010 року, 3 кв.2010 року, за 2010 рік), що підтверджується податковими деклараціями з ПДВ, додатками 5 до них та податковими деклараціями з податку на прибуток із додатками до них, копії яких наявні в матеріалах справи.

В свою чергу, слід зазначити, що позивачем у додаткових поясненнях від 11.11.2014 року наведено перелік документів, які на думку позивача, підтверджують правомірність віднесення до складу податкового кредиту та до валових витрат відповідних сум, по яким встановлені порушення (т.22 а.с.18), в якому, окрім зазначених судом вище та досліджених доказів, інших документів не значиться, та з боку позивача під час всього судового розгляду справи, жодних інших доказів, окрім вищевказаних, до суду не надано.

Дослідивши письмові докази, надані позивачем на підтвердження правомірності віднесення до складу податкового кредиту податку, сплаченого у ціни придбаного товару та віднесення спірних сум до витрат підприємства, їх зміст, враховуючи приписи ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» та ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», суд вважає, що позивачем безпідставно віднесені спірні суми до податкового кредиту та до валових витрат у 2010 році по вказаному контрагенту, з огляду на наступне.

Як вже зазначено судом, відповідно до статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу України від 14.10.1997 року № 363, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 року за № 128/2568, товарно-транспортна накладна - це єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, дорожній лист - документ установленого законодавством зразка для визначення та обліку роботи автомобільного транспортного засобу, подорожній лист - первинний документ про облік вантажних автомобільних перевезень, що всебічно характеризує роботу автомобіля і водія з моменту їх виїзду з автотранспортного підприємства і до повернення на підприємство.

Пунктами 1, 2 наказу Міністерства транспорту України "Про затвердження типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля" від 29.12.1995 року № 488/346 (який діяв до 10.12.2013 року) затверджено типові форми: № 1-ТН "Товарно-транспортна накладна", №2-ТН «подорожній лист вантажного автомобіля», №1 «подорожній лист вантажного автомобіля у міжнародному сполученні». При цьому, у вказаних подорожніх листах містяться дані щодо руху пального, яке використовується на певному транспортному засобі (його марка, кількість літрів пального, яке видано та залишилось (залишок при виїзді та залишок при поверненні).

Однак, стверджуючи про те, що придбане пальне використовувалось позивачем у його господарській діяльності, позивачем не надано до суду жодних доказів, які свідчать про використання придбаного ним пального саме в господарській діяльності позивача та на транспортних засобах, які належать позивачу. Зокрема, не надано відповідних подорожніх листів, які підтверджують використання пального, актів списання такого пального на підприємстві позивача із відображенням усіх необхідних даних, за якими відбулось таке списання. При цьому, слід зазначити, що надання позивачем свідоцтв на транспортні засоби, які належать ТОВ "Максан-Транс" не є свідченням того, що придбане паливо використовувалось позивачем.

Водночас, слід зазначити, що вищевказані акти вибірки товару (інформаційні звіти), які надані позивачем свідчать лише про стан його особового рахунку за попередній місяць.

З огляду на викладене, зважаючи на відсутність у матеріалах справи належного документального підтвердження подальшого використання цього товару (пального) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності позивача, суд дійшов висновку про безпідставність включення позивачем до складу податкового кредиту спірних сум ПДВ та спірних сум до валових витрат по господарським операціям із вказаним вище контрагентом у періоді 2010 року. Як наслідок цього, суд погоджується із висновками відповідача в цій частині порушення щодо заниження позивачем податку на додану вартість та заниження податку на прибуток.

01 липня 2009 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Максан-Транс" (Покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Росавтодетальсервіс" (Постачальник) укладено договір поставки (т.22 а.с.96-97), за умовами якого Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця запчастини до автомобілів, згідно з видатковими накладними на кожну партію товару, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар згідно додатку №1. Ціни, асортименти, кількість і строки поставки товару узгоджуються Сторонами в специфікаціях, які є невід'ємною частиною даного Договору й підписуються Сторонами після розгляду Постачальником заявок Покупця. Після підписання специфікації Покупець не вправі в однобічному порядку відмовитися від прийняття партії товару, погодженої сторонами у відповідній специфікації, за винятком випадку, передбаченого п.4.7 даного Договору (п.п.1.1.-1.3. Договору). Відповідно до п.п.2.1.-2.2. Договору суму договору становить сума видаткових накладних на всі партії товару. Оплата вартості партії товару, зазначеної відповідно до п.1.1. Договору, здійснюється на умовах відстрочення платежу, у гривнях, прямим грошовим переказом на поточний банківський рахунок Постачальника протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту передачі товару. Датою передачі товару є дата підписання видаткової накладної. Відповідно до п.3.1-п.3.5 Договору товар за даним Договором відвантажується транспортом «Покупця» самостійно. Про наявність товару на складі й про можливість передачі відповідної партії товару Постачальник інформує Покупця за 2 календарних дні шляхом направлення повідомлення за допомогою факсимільного або поштового зв'язку. Покупець зобов'язаний прийняти товар протягом 2 робочих днів з моменту одержання відповідного повідомлення від Постачальника. Підтвердженням виконання Покупцем зобов'язання по прийняттю товару є видаткова накладна, підписана їм протягом зазначеного строку. Моментом виконання зобов'язання по передачі товару вважається дата підписання видаткової накладної. Накладна повинна бути підписана уповноваженим представником, який зазначений в довіреності, особа якої підтверджується паспортом або документом, що його заміняє. Після підписання Покупцем видаткової накладної товар вважається прийнятим Покупцем по кількості, комплектності і якості відповідно до умов Договору. Договір набуває чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2013 року, але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами прийнятих раніше зобов'язань за цим Договором (п. 6.2. Договору).

В свою чергу, з боку позивача у якості доказів, які підтверджують правомірність віднесення ТОВ "Максан-Транс" до складу податкового кредиту та до валових витрат спірних сум у додаткових поясненнях до позовної заяви зазначені (із відображенням назви, номеру та дати документа) (т.22 а.с.29-36) та до суду надані в копіях наступні документи:

- видаткові та податкові накладні на товар (запчастини та інший товар за усіма видатковими та податковими накладними, зокрема, але не виключно, електродвигуни, автопаста, циліндри, різноманітні фільтри, датчики тиску мастила та температурного стану, амортизатори, різноманітні насоси, масло, підшипники, болти, знаки аварійні, каністри, набори інструментів,тощо) за січень та за лютий 2010 року (т.2 а.с.235-236, т.13 а.с.124-125, т.14 а.с.76-81,84-85), за липень та червень 2010 року (т.4 а.с.191-238, т.19 а.с.111-120), за серпень 2010 року (т.6 а.с.25-30,33-52); за вересень 2010 року (т.7 а.с.68-69,72-75,80-93); за жовтень 2010 року (т.8 а.с.208-217,219-233,236-239, т.10 а.с.148-149 ); за листопад 2010 року (т.10 а.с.140-147); за грудень 2010 року (т.12 а.с.61-94); за березень 2010 року (т.15 а.с.72-73,76-81,83-88,91-96,99-118,121-138,141-144,149-150); за квітень 2010 року (т.16 а.с.175-186); за травень 2010 року (т.17 а.с.214-215,218-225,228-229,232-245,248-250, т.18 а.с.1-19,22-27);

- видаткова накладна №1499 від 31.03.2010 року на поставку товару (датчика фази) та, одночасно, на виконання робіт по заміні датчика та діагностиці ДВС та відповідна податкова накладна до неї від 29.03.2010 року (т.15 а.с.74-75);

- акт виконаних робіт від 25.03.2010 року №1236 (т.15 а.с.89) та податкова накладна до нього № 1197 від 22.03.2010 року (т.15 а.с.90) на виконання робіт по діагностиці, регулюванню карбюратора, тощо;

- акти виконаних робіт із зазначенням у них певних послуг, робіт, які надані (виконані) за такими актами (зокрема, але не виключно, роботи по діагностиці, регулюванню карбюратора, заміна свічок, із одночасним відображенням у цих актах виконаних робіт товарно-матеріальних цінностей, які належали до оплати ТОВ "Максан-Транс" (зокрема, хомут, свічки запалення, шланги, диски, пружини, мастило, тощо) та податкові накладні до них, із одночасним відображеннях таких послуг (робіт) і товарів, а саме:

1) акт виконаних робіт від 27.08.2010 року №3869, в якому зазначається найменування послуг та товарно-матеріальних цінностей, їх кількість, ціна та міститься лише графа «відвантажив», в якій, в свою чергу, наявний тільки підпис особи без зазначення посади та прізвища та міститься печатка "Росавтодетальсервіс" (т.6 а.с.31) та податкова накладна до нього від 20.08.2010 року, в якій зазначається дата виконання поставки (оплати) товарів (послуг) - 27.08.2010 року (т.6 а.с.32);

2) акти виконаних робіт: від 28.09.2010 року №4400, №4397, №4396, в яких зазначається найменування послуг та товарно-матеріальних цінностей, їх кількість, ціна та міститься лише графа «відвантажив», у якій наявний тільки підпис особи без зазначення посади та прізвища та міститься печатка "Росавтодетальсервіс" (т.7 а.с.70,76,78) та податкові накладні до них від 21.09.2010 року №4429, №4426, №4425, в яких зазначається дата виконання поставки (оплати) товарів (послуг) - 21.09.2010 року (т.7 а.с.71,77,79);

3) акти виконаних робіт від 29.10.2010 року №5025, від 12.10.2010 року №4679, в яких зазначається найменування послуг та товарно-матеріальних цінностей, їх кількість, ціна та міститься лише графа «відвантажив», у якій наявний тільки підпис особи без зазначення посади та прізвища та міститься печатка "Росавтодетальсервіс" (т.8 а.с.218,234) та податкові накладні до них від 28.10.2010 року №5106, від 04.10.2010 року №4751, в яких зазначається дата виконання поставки (оплати) товарів (послуг) - 28.10.2010 року та 04.10.2010 року відповідно (т.8 а.с.219,235);

4) акт виконаних робіт від 03.02.2010 року №402, в якому зазначається найменування послуг та товарно-матеріальних цінностей, їх кількість, ціна та міститься лише графа «відвантажив», у якій наявний тільки підпис особи без зазначення посади та прізвища та міститься печатка "Росавтодетальсервіс" (т.14 а.с.82) та податкова накладна до нього від 14.01.2010 року №369, в якій зазначається дата виконання поставки (оплати) товарів (послуг) - 14.01.2010 року (т.14 а.с.83);

5) акти виконаних робіт від 24.03.2010 року №1239, від 12.03.2010 року №1027, №1016, №1019, №1020, в яких зазначаються найменування послуг та товарно-матеріальних цінностей, їх кількість, ціна та міститься лише графа «відвантажив», у якій наявний тільки підпис особи без зазначення посади та прізвища та міститься печатка "Росавтодетальсервіс" (т.15 а.с.97,119,139,145) та податкові накладні до нього від 22.03.2010 року №1200, від 01.03.2010 року №1015, №1004, №1007, №1008, в яких зазначається дата виконання поставки (оплати) товарів (послуг) - 22.03.2010 року та 01.03.2010 року відповідно (т.15 а.с.98,120,140,146,147,148);

6) акти виконаних робіт від 31.05.2010 року №2415, №2410, від 25.05.2010 року №2280, від 14.05.2010 року №2127, №2113, в яких зазначаються найменування послуг та товарно-матеріальних цінностей, їх кількість, ціна та міститься лише графа «відвантажив», у якій наявний тільки підпис особи без зазначення посади та прізвища та міститься печатка "Росавтодетальсервіс" (т.17 а.с.216,226, т.18 а.с.20) та податкові накладні до них: від 31.05.2010 року №2410, №2405, в яких зазначається дата виконання поставки (оплати) товарів (послуг) - 31.05.2010 року (т.17 а.с.217,227), від 19.05.2010 року №2264, в якій зазначається дата виконання поставки (оплати) товарів (послуг) - 19.05.2010 року (т.17 а.с.231); від 07.05.2010 року №2131, №2117, в яких зазначається дата виконання поставки (оплати) товарів (послуг) - 07.05.2010 року (т.17 а.с.247, т.18 а.с.21);

7) акт виконаних робіт від 16.06.2010 року №2709, в якому зазначається найменування послуг та товарно-матеріальних цінностей, їх кількість, ціна та міститься лише графа «відвантажив», у якій наявний тільки підпис особи без зазначення посади та прізвища та міститься печатка "Росавтодетальсервіс" (т.19 а.с.121) та податкова накладна до нього від 10.06.2010 року №2709, в якій зазначається дата виконання поставки (оплати) товарів (послуг) - 10.06.2010 року (т.19 а.с.122).

На підтвердження здійснення оплати за вищевказаним договором згідно перелічених видаткових та податкових накладних, актів виконаних робіт (наданих послуг) позивачем надано до суду платіжні доручення за період 2010 року (т.24 а.с.88-121), за період 2009 року (т.24 а.с.122-130).

Зазначені податкові накладні, які виписані товариством з обмеженою відповідальністю "Росавтодетальсервіс" (ІПН 42) позивачем включено до реєстрів отриманих та виданих податкових накладних за період з січня по грудень 2010 року (т.28 а.с.5-230).

Вказані у вище перелічених податкових та видаткових накладних, актах виконаних робіт суми ПДВ були віднесені позивачем до складу податкового кредиту у січні 2010 року, лютому 2010 року, березні 2010 року, квітні 2010, травні 2010 року, червні 2010 року, липні 2010 року, серпні 2010 року, вересні 2010 року, жовтні 2010 року, листопаді 2010 року, грудні 2010 року, що підтверджується відповідними податковими деклараціями з ПДВ, додатками 5 до них та суми витрат віднесені до складу валових витрат за 1 кв.2010 року, півр.2010 року, 3 кв.2010 року, за 2010 рік, що підтверджується податковими деклараціями з податку на прибуток із додатками до них, копії яких наявні в матеріалах справи.

В свою чергу, слід зазначити, що позивачем у додаткових поясненнях від 11.11.2014 року наведено перелік документів, які на думку позивача, підтверджують правомірність віднесення до складу податкового кредиту та валових витрат відповідних сум, по яким встановлені порушення (т.22 а.с.29-36), в якому, окрім зазначених судом вище та досліджених доказів, інших документів не значиться, та з боку позивача під час всього судового розгляду справи, жодних інших доказів, окрім вищевказаних, до суду не надано.

Дослідивши письмові докази, надані позивачем на підтвердження правомірності віднесення до складу податкового кредиту податку, сплаченого у ціни придбаного товару та віднесення спірних сум до витрат підприємства, їх зміст, враховуючи приписи ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» та ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», суд вважає, що позивачем безпідставно віднесені спірні суми до податкового кредиту та до валових витрат у 2010 році по вказаному контрагенту, з огляду на наступне.

Як визначено умовами договору, до нього складаються специфікації, які є невід'ємною частиною такого договору, однак позивачем не надано до суду жодної специфікації до нього. Також, згідно умов договору товар відвантажується транспортом «Покупця» (ТОВ "Максан-Транс") самостійно, однак з боку позивача не було надано до суду жодних доказів на підтвердження поставки (перевезення) товару.

Крім того, суд зазначає, що з боку позивача не було надано до суду копій довіреностей на особу ОСОБА_44, який зазначений у видаткових накладних, як особа, що отримувала товар, або витягу з журналу реєстрації довіреностей на вказану особу по отриманню ТМЦ від ТОВ "Росавтодетальсервіс".

Разом з цим, слід зазначити, що з боку позивача не було надано до суду жодних доказів на підтвердження того, яким чином, так звані, придбані позивачем у його контрагента товари були оприбутковані на підприємстві позивача.

Під час винесення рішення у справі суд приймає до уваги, що позивачем не було надано до суду жодних доказів на підтвердження використання придбаних товарів у межах здійснення господарської діяльності позивача (як то, актів списання товару, зокрема, якщо такі товари мали швидкозношувальний характер); доказів, що підтверджують використання автозапчастин та супутніх товарів на транспортних засобах, що належать позивачу, тощо).

Також, з наданих позивачем до суду копій видаткових накладних вбачається, що в зазначених документах в порушення ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та звітність в Україні" не зазначені прізвище, посада осіб, відповідальних за відвантаження (відпуск) товару з боку постачальника. Разом з цим, підпис наявний у вказаних накладних у графі "Відвантажив (ла)" не дає змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції по відвантаженню товару з боку контрагента.

Тобто, з наданих позивачем копій видаткових накладних неможливо зробити достовірний висновок щодо фактичності передачі товару за спірною угодою.

Крім того, слід зазначити, що з боку позивача надані до суду в копіях акти виконаних робіт із зазначенням у них певних послуг, робіт, які надані (виконані) за такими актами (зокрема, але не виключно, роботи по діагностиці, регулюванню карбюратора, заміна свічок), із одночасним відображенням у цих актах виконаних робіт товарно-матеріальних цінностей, які належали до оплати ТОВ "Максан-Транс" (зокрема, хомут, свічки запалення, шланги, диски, пружини, мастило, тощо) та податкові накладні до них, із одночасним відображеннях таких послуг (робіт) і товарів. При цьому, суд зазначає, що у наданих позивачем актах виконаних робіт (наданих послуг) в порушення ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та звітність в Україні" та п. 2.1, 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку не вказані особи, які виконували ці роботи (послуги), не міститься вичерпної, детальної інформації щодо змісту господарських операцій - конкретних видів робіт (послуг) із зазначенням де саме (на яких саме транспортних засобах, які належать позивачу) вони виконувались.

Отже, у вказаних вище судом актах виконаних робіт (наданих послуг) відображено найменування наданих послуг (робіт), які носять загальний характер, що унеможливлює зробити достовірний висновок щодо характеру, виду, обсягу наданих послуг (робіт), і, як результат, виявити зв'язок цих послуг (робіт) з господарською діяльністю позивача. Види, наданих згідно з актами виконаних робіт носять загальний характер і фактично містять загальну вказівку про виконання таких робіт. Більш того, з боку позивача не було надано до суду доказів того, яким чином такі послуги (роботи) використовувались позивачем в межах здійснення його господарської діяльності.

Також, вказані акти виконаних робіт, як вже зазначено судом містять у собі ознаки окремих документів (актів виконаних робіт та видаткових накладних), оскільки в них зазначені певні послуги (роботи), із одночасним відображенням у цих актах виконаних робіт товарно-матеріальних цінностей, які належали до оплати ТОВ "Максан-Транс". Проте, як вбачається із договору поставки від 01 липня 2009 року, вже дослідженого судом, він укладений саме на поставку запчастин до автомобілів, та жодних посилань на те, що за вказаним договором виконуються будь-які роботи (послуги), він не містить. При цьому, окремого договору(-ів) на виконання робіт (надання послуг) позивачем до суду не надано.

З огляду на викладене, зважаючи на відсутність у справі належного документального підтвердження фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом щодо поставки товарів (робіт, послуг) та враховуючи недоведеність подальшого використання цих товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності позивача, суд дійшов висновку про безпідставність включення позивачем до складу податкового кредиту спірних сум ПДВ та спірних сум до валових витрат по ТОВ "Росавтодетальсервіс" у періоді 2010 року. Як наслідок цього, суд погоджується із висновками відповідача в цій частині порушення щодо заниження позивачем податку на додану вартість та заниження податку на прибуток.

Судом встановлено, що 11 серпня 2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Максан-Транс" (Покупець) та приватним підприємством "АВТОВІД" (Продавець) укладено договір купівлі-продажу № 11/08 (т.22 а.с.106-107), за умовами якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупця належний продавцеві товар, а Покупець зобов'язується прийняти цей товар та оплатити його. Відомості про товар, а саме: товар у складі та в кількості визначаються згідно видаткових накладних (п.п. 1.1.-1.2. Договору). Пунктами 2.1.-2.2. Договору передбачено, що ціна договору та обсяги поставок не обмежені як в меншу, так і в більшу сторони. Покупцеві надається знижка в розмірі 15% від його вартості, зазначеної в прайс-листах. Згідно п.п.3.1.-3.2. Договору оплата за цим договором здійснюється після кожного відвантаження товару, згідно рахунку-фактури. Форма оплати: готівковий, безготівковий розрахунок та інше. Відповідно до п.п.4.1.-4.3. Договору товар надходить від Продавця до Покупця по мірі замовлення. Покупець оплачує товар протягом 5 днів з дня поставки. Термін дії договору починається з 11.08.2007 року та закінчується 11.08.2008 року. Договір вважається пролонгованим ще на один рік, якщо жодна зі сторін не заявить про його розірвання.

Також, 06.03.2008 року, 18 серпня 2008 року, 20 січня 2009 року між ТОВ "Максан-Транс" (Експедитор) та ПП "АВТОВІД" (Оператор) укладено додаткові угоди № 1,2,3 до вказаного вище договору купівлі-продажу № 11/08 від 11.08.2007 року (т.22 а.с.107-109), згідно яких змінювалися розміри знижки на товар, які надаються Покупцю (35%, 40%, 44% відповідно).

В свою чергу, з боку позивача у якості доказів, які підтверджують правомірність віднесення ТОВ "Максан-Транс" до складу податкового кредиту та до валових витрат спірних сум у додаткових поясненнях до позовної заяви зазначені (із відображенням назви, номеру та дати документа) (т.22 а.с.43-44) та до суду надані в копіях наступні документи по ПП "АВТОВІД" (ІПН 14):

- видаткову та податкову накладні від 27.01.2010 року №28 на товар (повітряні фільтри) (т.14 а.с.128-129);

- видаткову та податкову накладні від 22.03.2010 року №102 на товар (повітряні фільтри) (т.15 а.с.241-242);

- видаткові та податкові накладні від 22.04.2010 року №151, №152 на товар (повітряні фільтри) (т.17 а.с.12-15);

- видаткові та податкові накладні від 07.05.2010 року №174, від 12.05.2010 року №179, 19.05.2010 року №193 на товар (повітряні фільтри) (т.18 а.с.123-128).

На підтвердження здійснення оплати за вищевказаним договором згідно перелічених видаткових та податкових накладних позивачем надано до суду платіжні доручення за період 2010 року (т.24 а.с.251-256).

Зазначені податкові накладні, виписані товариством з обмеженою відповідальністю ПП "АВТОВІД" (ІПН 14) позивачем включено до реєстрів отриманих та виданих податкових накладних за період січень 2010 року - травень 2010 року.

Вказані у вище перелічених податкових та видаткових накладних, суми ПДВ були віднесені позивачем до складу податкового кредиту у: січні 2010 року, березні 2010 року, квітні 2010, травні 2010 року, що підтверджується відповідними податковими деклараціями з ПДВ, додатками 5 до них та суми витрат на товари віднесені до складу валових витрат за 1 кв.2010 року, півр.2010 року, що підтверджується податковими деклараціями з податку на прибуток із додатками до них, копії яких наявні в матеріалах справи.

При цьому, суд зазначає, що наданий з боку позивача в копії договір купівлі-продажу № 05 від 17 січня 2012 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Максан-Транс" (Покупець) та приватним підприємством "АВТОВІД" (Продавець) (т.22 а.с.110), не приймається судом як доказ по справі, оскільки не має жодного відношення до спірних правовідносин, зважаючи на те, що позивачу визначені суми грошових зобов'язань за оскарженими ППР за 2010 рік (ПДВ та податок на прибуток), липень 2009 року (ПДВ) і 4 кв.2009 року (податок на прибуток).

В свою чергу, слід зазначити, що позивачем у додаткових поясненнях від 11.11.2014 року наведено перелік документів, які на думку позивача, підтверджують правомірність віднесення до складу податкового кредиту та до валових витрат відповідних сум, по яким встановлені порушення (т.22 а.с.43-44), в якому, окрім зазначених судом вище та досліджених доказів, інших документів не значиться, та з боку позивача під час всього судового розгляду справи, жодних інших доказів, окрім вищевказаних, до суду не надано.

Дослідивши письмові докази, надані позивачем на підтвердження правомірності віднесення до складу податкового кредиту податку, сплаченого у ціни придбаного товару та віднесення спірних сум до витрат підприємства, їх зміст, враховуючи приписи ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» та ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», суд вважає, що позивачем безпідставно віднесені спірні суми до податкового кредиту та до валових витрат у 2010 році по вказаному контрагенту, з огляду на наступне.

Суд зазначає, що документи щодо транспортування (перевезення, постачання) товару за видатковими та податковими накладними від контрагента позивача в матеріалах справи відсутні, та на неодноразові пропозиції суду надати такі документи, з боку позивача вказаних документів надано не було. Разом з цим, слід зазначити, що з боку позивача не було надано до суду жодних доказів на підтвердження того, яким чином, так звані, придбані позивачем у його контрагента товари були оприбутковані на підприємстві позивача.

Під час винесення рішення у справі суд приймає до уваги, що позивачем не було надано до суду жодних доказів на підтвердження використання придбаних товарів у межах здійснення господарської діяльності позивача (як то, актів списання товару, зокрема, якщо такі товари мали швидкозношувальний характер); доказів, що підтверджують використання повітряних фільтрів на транспортних засобах, що належать позивачу, тощо).

Також, з наданих позивачем до суду копій видаткових накладних вбачається, що в зазначених документах в порушення ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та звітність в Україні" не зазначені прізвище, посада осіб, відповідальних за відвантаження (відпуск) товару з боку постачальника та відповідальних за отримання товару з боку покупця. Разом з цим, підписи та печатки, які наявні у вказаних вище видаткових накладних у графі «Відвантажив (ла)» та «Отримав (ла)» не дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції по відвантаженню товару з боку контрагента та отриманню товару з боку позивача. Водночас, у всіх видаткових накладних у графі «Отримав (ла)» вказано «за довіреністю» без зазначення її номеру та дати.

Тобто, з наданих позивачем копій видаткових накладних неможливо зробити достовірний висновок щодо фактичності передачі товару за спірною угодою, наявності довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей, які видавались особі (-ам), відповідальним за отримання від постачальника такого товару. Відсутність згаданих документів не надає змоги ідентифікувати осіб, що приймали участь у здійсненні згаданої господарської операції, що позбавляє суд можливості встановити факт товарності зазначеної господарської операції.

Крім того, слід зазначити, що в податковій накладній від 27.01.2010 року №28 на товар (повітряні фільтри), як умову поставки визначено рахунок, та вказана податкова накладна не містить прізвища особи, що її виписала. Разом з цим, у податкових накладних від 22.03.2010 року №102, від 22.04.2010 року №151, №152, від 07.05.2010 року №174, від 12.05.2010 року №179, 19.05.2010 року №193 у графі умова поставки зазначено договір від 01.01.2010 року, в той час, як позивачем надано до суду договір від 11.08.2007 року.

З огляду на викладене, зважаючи на відсутність у справі належного документального підтвердження фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом щодо поставки товарів та враховуючи недоведеність подальшого використання цих товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності позивача, суд дійшов висновку про безпідставність включення позивачем до складу податкового кредиту спірних сум ПДВ та спірних сум до валових витрат по ПП "АВТОВІД" у періоді 2010 року. Як наслідок цього, суд погоджується із висновками відповідача в цій частині порушення щодо заниження позивачем податку на додану вартість та заниження податку на прибуток.

07 червня 2010 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Максан-Транс" (Покупець) та приватним підприємством "ГЕСС Автозапчастини" (Продавець) укладено договір про довгострокові поставки № 07/06-1 (т. 22 а.с.128-129), за умовами якого Постачальник зобов'язується протягом дії договору поставляти і передавати у власність Покупцеві, а Покупець - приймати і своєчасно оплачувати автозапчастини та інші товари, у повному об'ємі та за цінами, вказаними у видаткових накладних, які є невід'ємною частиною цього договору (п.п.1.1. Договору). Згідно п.п.2.1.-2.4. Договору, ціни на товар остаточно визначаються сторонами в накладній на момент поставки партії товару. Оплату товару Покупець зобов'язаний здійснити протягом 14 календарних днів з моменту отримання товару. Розрахунки здійснюються в безготівковій формі в національній валюті України, в тому числі, шляхом внесення готівки в касу банку на розрахунковий рахунок Постачальника. Пунктами 3.1.-3.6 Договору визначено, що поставка товару здійснюється Постачальником окремими партіями в терміни, у кількості та в асортименті, остаточно узгоджені в накладних. Датою поставки товару є дата підписання Покупцем видаткової накладної. Відповідно до п.5.1, п.5.2 Договору Постачальник зобов'язується забезпечити Покупця якісним товаром у відповідній упаковці, видавати Покупцю відповідний пакет документів на кожну партію товару. Даний Договір діє з моменту підписання обома сторонами та до 31 грудня 2010 року (п. 10.3. Договору).

В свою чергу, з боку позивача у якості доказів, які підтверджують правомірність віднесення ТОВ "Максан-Транс" до складу податкового кредиту та до валових витрат спірних сум у додаткових поясненнях до позовної заяви зазначені (із відображенням назви, номеру та дати документа) (т.22 а.с.47) та до суду надані в копіях наступні документи по ПП "ГЕСС Автозапчастини" (ІПН 62):

- видаткову та податкову накладні від 08.07.2010 року на товар (болти, гайки, шайби) (т.5 а.с.108-109);

- видаткові та податкові накладні за червень 2010 року та на товар (зокрема, шайби, підшипники, гайки, болти, тощо) (т.19 а.с.166-169).

На підтвердження здійснення оплати за вищевказаним договором згідно перелічених видаткових та податкових накладних позивачем надано до суду платіжні доручення за період червень, липень 2010 року (т.25 а.с.177-179).

Зазначені податкові накладні, виписані приватним підприємством «ГЕСС Автозапчастини» (ІПН 62) позивачем включено до реєстрів отриманих та виданих податкових накладних за період червень та липень 2010 року.

Вказані у вище перелічених видаткових та податкових накладних, суми ПДВ були віднесені позивачем до складу податкового кредиту у червні 2010 року та у липні 2010 року, що підтверджується відповідними податковими деклараціями з ПДВ, додатками 5 до них та суми витрат віднесені до складу валових витрат у відповідних періодах 2010 року, що підтверджується податковими деклараціями з податку на прибуток із додатками до них, копії яких наявні в матеріалах справи.

В свою чергу, слід зазначити, що позивачем у додаткових поясненнях від 11.11.2014 року наведено перелік документів, які на думку позивача, підтверджують правомірність віднесення до складу податкового кредиту та до валових витрат відповідних сум, по яким встановлені порушення (т.22 а.с.47), в якому, окрім зазначених судом вище та досліджених доказів, інших документів не значиться, та з боку позивача під час всього судового розгляду справи, жодних інших доказів, окрім вищевказаних, до суду не надано.

Дослідивши письмові докази, надані позивачем на підтвердження правомірності віднесення до складу податкового кредиту податку, сплаченого у ціни придбаного товару та віднесення спірних сум до витрат підприємства, їх зміст, враховуючи приписи ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» та ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», суд вважає, що позивачем безпідставно віднесені спірні суми до податкового кредиту та до валових витрат у 2010 році по вказаному контрагенту, з огляду на наступне.

Суд зазначає, що документи щодо транспортування (перевезення, постачання) товару за видатковими та податковими накладними від контрагента позивача в матеріалах справи відсутні, та на неодноразові пропозиції суду надати такі документи, з боку позивача вказаних документів надано не було. Разом з цим, слід зазначити, що з боку позивача не було надано до суду жодних доказів на підтвердження того, яким чином, так звані, придбані позивачем у його контрагента товари були оприбутковані на підприємстві позивача.

Під час винесення рішення у справі суд приймає до уваги, що позивачем не було надано до суду жодних доказів на підтвердження використання придбаних товарів у межах здійснення господарської діяльності позивача (як то, актів списання товару, зокрема, якщо такі товари мали швидкозношувальний характер); доказів, що підтверджують використання запчастин на транспортних засобах, що належать позивачу, тощо).

Також, з наданих позивачем до суду копій видаткових накладних вбачається, що в зазначених документах в порушення ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та звітність в Україні" не зазначені прізвище, посада осіб, відповідальних за відвантаження (відпуск) товару з боку постачальника та відповідальних за отримання товару з боку покупця. Разом з цим, підписи, які наявні у вказаних вище видаткових накладних у графі «Здав» та «Прийняв» не дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції по відвантаженню товару з боку контрагента та отриманню товару з боку позивача.

Тобто, з наданих позивачем копій видаткових накладних неможливо зробити достовірний висновок щодо фактичності передачі товару за спірною угодою, наявності довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей, які видавались особі (-ам), відповідальним за отримання від постачальника такого товару. Відсутність згаданих документів не надає змоги ідентифікувати осіб, що приймали участь у здійсненні згаданої господарської операції, що позбавляє суд можливості встановити факт товарності зазначеної господарської операції.

Таким чином, зважаючи на відсутність у справі належного документального підтвердження фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом щодо поставки товарів та враховуючи недоведеність подальшого використання цих товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності позивача, суд дійшов висновку про безпідставність включення позивачем до складу податкового кредиту спірних сум ПДВ та спірних сум до валових витрат по ПП «ГЕСС Автозапчастини» у періоді 2010 року. Як наслідок цього, суд погоджується із висновками відповідача в цій частині порушення щодо заниження позивачем податку на додану вартість та заниження податку на прибуток.

26 січня 2009 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Максан-Транс" (Покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Корпорація Спецторг" в особі Директора Одеської філії "ТРАК Спецторг" ТОВ "Корпорація Спецторг" (Постачальник) укладено договір довгострокового постачання № 27-2 (т.22 а.с.105), за умовами якого Постачальник зобов'язується протягом дії договору поставляти Покупцю товар (в тому числі, але не виключно - запасні частини для вантажних автомобілів та напівпричепів (причепів), автохімію, мастила (оливи), супутні товари для автотранспорту та інше) за його замовленнями окремими партіями за цінами, в асортименті (за номенклатурою) та в кількості, що остаточно погоджуються сторонами в накладних, які є невід'ємною частиною Договору (далі "товар"), а Покупець зобов'язується приймати товар та оплачувати його на встановлених Договором умовах. Загальний обсяг та асортимент (номенклатура) товару, що поставляється за цим Договором, визначається кількістю та асортиментом (номенклатурою) товару, поставленого окремими партіями за всіма видатковими накладними відповідно до умов Договору протягом його дії. Загальна сума Договору складає суму ціни товару, вказану у видаткових накладних протягом дії Договору (п.п.1.1.-1.3. Договору). Згідно п.п.3.1.,3.3.,3.4. Договору, замовлення на постачання оформлюється Покупцем на підставі діючих на цей день цін Постачальника. Покупець оформлює замовлення на бланку, наданому Постачальником, із зазначенням коду товарів по каталогу виробника (або коду складу Постачальника) та необхідної кількості за позиціями. Замовлення, підтвердження замовлення та рахунок на оплату можуть передаватися (надсилатися) іншій стороні в оригіналі, а також в копії за факсимільним зв'язком або електронною поштою. Замовлення, підтвердження замовлення та рахунок на оплату є попередніми документами стосовно погодження між сторонами цін, кількості, асортименту (номенклатури), умов поставки (в тому числі доставки) товару, строків та умов оплати товару. Відповідно до п.5.1 Договору Покупець зобов'язаний провести повний розрахунок за отриману по накладній партію товару у встановлений сторонами термін. У відповідності до п.6.1.Договору, Постачальник зобов'язаний постачати Покупцю товар окремими партіями в строки, кількості та асортименті (номенклатурі), остаточно погоджені сторонами у видаткових товарних накладних. Договір вступає в дію з моменту його підписання повноважними особами обох сторін та діє до 31 грудня поточного року включно (п. 2.1. Договору).

В свою чергу, з боку позивача у якості доказів, які підтверджують правомірність віднесення ТОВ "Максан-Транс" до складу податкового кредиту та до валових витрат спірних сум у додаткових поясненнях до позовної заяви зазначені (із відображенням назви, номеру та дати документа) (т.22 а.с.38-43) та до суду в копіях надані по ТОВ "Спецторг Трак" Одеська філія (ІПН 10) наступні документи:

- видаткові та податкові накладні на товар (запчастини та інший супутній товар за усіма видатковими та податковими накладними, зокрема, але не виключно, хрестовини, карти тахографа, пневморесори, прокладки ГБЦ, шланги, з'єднання повітряні, фільтри повітряні, насоси водяні, енергоакумулятори, оливи, амортизатори, розетки гільза, диски тормозні, кільця фіксатора, фари, тощо) за лютий-січень 2010 року (т.2 а.с.237-250, т.13 а.с.126-139, т.14 а.с.86-91); липень 2010 року (т.4 а.с.241-250, т.5 а.с.1-28); за серпень 2010 року (т.6 а.с.59-82); за вересень 2010 року (т.7 а.с.96-121); за жовтень 2010 року (т.8 а.с.248-254, т.9 а.с.1-7); за листопад 2010 року (т.10 а.с.150-161); грудень 2010 року (т.12 а.с.99-116); за березень-лютий 2010 року (т.15 а.с.151-172); за квітень 2010 року (т.16 а.с.187-202); за травень 2010 року (т.18 а.с.30-57); за червень 2010 року (т.19 а.с.123-132).

При цьому, у вказаних видаткових накладних у якості підстави їх виписки та у податкових накладних у графі «умови поставки (форма цивільно-правового договору)», зазначено зовсім інші договори, а саме: договір №000000001 та договір довгострокового постачання №000000001.

На підтвердження здійснення оплати за вищевказаним договором згідно перелічених видаткових та податкових накладних позивачем надано до суду платіжні доручення за період 2010 року (т.24 а.с.193-228).

Зазначені податкові накладні, виписані ТОВ "Спецторг Трак" Одеська філія (ІПН 10) позивачем включено до реєстрів отриманих та виданих податкових накладних за період з січня 2010 року по грудень 2010 року.

Вказані у вище перелічених податкових та видаткових накладних суми ПДВ були віднесені позивачем до складу податкового кредиту у січні 2010 року, лютому 2010 року, березні 2010 року, квітні 2010, травні 2010 року, червні 2010 року, липні 2010 року, серпні 2010 року, вересні 2010 року, жовтні 2010 року, листопаді 2010 року, грудні 2010 року, що підтверджується відповідними податковими деклараціями з ПДВ, додатками 5 до них та суми витрат на товари віднесені до складу валових витрат за відповідні періоди 2010 року, що підтверджується податковими деклараціями з податку на прибуток із додатками до них, копії яких наявні в матеріалах справи.

Дослідивши письмові докази, надані позивачем на підтвердження правомірності віднесення до складу податкового кредиту податку, сплаченого у ціни придбаного товару та віднесення спірних сум до витрат підприємства, їх зміст, враховуючи приписи ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» та ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», суд вважає, що позивачем безпідставно віднесені спірні суми до податкового кредиту та до валових витрат у 2010 році по вказаному контрагенту, з огляду на наступне.

Згідно з умовами договору, покупець оформлює замовлення на бланку, наданому постачальником, із зазначенням коду товарів по каталогу виробника (або коду складу постачальника) та необхідної кількості за позиціями, однак з боку позивача не було надано до суду копій вказаних замовлень на товар.

Суд зазначає, що документи щодо транспортування (перевезення, постачання) товару від контрагента позивача за видатковими та податковими накладними в матеріалах справи відсутні, та на неодноразові пропозиції суду надати такі документи, з боку позивача вказаних документів надано не було. Разом з цим, слід зазначити, що з боку позивача не було надано до суду жодних доказів на підтвердження того, яким чином, так звані, придбані позивачем у його контрагента товари були оприбутковані на підприємстві позивача.

Під час винесення рішення у справі суд приймає до уваги, що позивачем не було надано до суду жодних доказів на підтвердження використання придбаних товарів у межах здійснення господарської діяльності позивача (як то, актів списання товару, зокрема, якщо такі товари мали швидкозношувальний характер); доказів, що підтверджують використання запчастин для вантажних автомобілів та напівпричепів (причепів), автохімії, мастил (оливи), супутніх товарів для автотранспорту на транспортних засобах, що належать позивачу, тощо).

Також, з наданих позивачем до суду копій видаткових накладних вбачається, що в зазначених документах в порушення ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та звітність в Україні" не зазначені прізвище, посада осіб, відповідальних за відвантаження (відпуск) товару з боку постачальника та відповідальних за отримання товару з боку покупця. Разом з цим, підписи у вказаних вище видаткових накладних у графі «Відпустив» та «Одержав» не дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції по відвантаженню товару з боку контрагента та отриманню товару з боку позивача. При цьому, слід зазначити, що у деяких видаткових накладних, взагалі відсутні і підписи з боку уповноважених осіб ТОВ "Спецторг Трак" Одеська філія.

Тобто, з наданих позивачем копій видаткових накладних неможливо зробити достовірний висновок щодо фактичності передачі товару за спірною угодою, наявності довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей, які видавались особі (-ам), відповідальним за отримання від постачальника такого товару. Відсутність згаданих документів не надає змоги ідентифікувати осіб, що приймали участь у здійсненні згаданої господарської операції, що позбавляє суд можливості встановити факт товарності зазначеної господарської операції.

З огляду на викладене, зважаючи на відсутність у справі належного документального підтвердження фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом щодо поставки товарів та враховуючи недоведеність подальшого використання цих товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності позивача, суд дійшов висновку про безпідставність включення позивачем до складу податкового кредиту спірних сум ПДВ та сум валових витрат по ТОВ "Спецторг Трак" Одеська філія.

14 квітня 2009 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Максан-Транс" (Покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю "ТІДІСІ Україна" (Постачальник) укладено договір поставки № 2801/2009 П (відстрочка з лімітом) (т.22 а.с.111-112), відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов'язується поставити Покупцеві автомобільні товари (надалі - «товар»). Підтвердженням факту узгодження Сторонами найменування, асортименту, кількості, ціни товару є прийняття Покупцем товару по видатковій накладній, виданій Постачальником, яка після її підписання сторонами має силу специфікації. Сторони домовились, що всі товари, отримані Покупцем від Постачальника, вважаються, якщо не оговорено інше, отриманими на виконання даного Договору (п.п.1.1.-1.2. Договору). Пунктами 3.1.,3.3 Договору передбачено, що оплата за товар здійснюється шляхом перерахування грошової суми Покупцем на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 30 календарних днів з моменту проведення відвантаження. Підставою для оплати є рахунок або видаткова накладна. За умовами п.п.4.1.-4.2. Договору покупець, в залежності від власних потреб, надає Постачальнику замовлення у письмовій формі чи іншим способом. Замовлення повинно містити чітко сформульовані вимоги (асортимент та кількість). Отримавши замовлення, Постачальник не пізніше 24 годин: приймає його і надає Покупцю рахунок-фактуру для проведення оплати, а Покупець погоджується з ним; відмовляється від нього і надає Покупцю обґрунтовану письмову відповідь. У відповідності до п.5.1. та п.5.3. Договору місце поставки та умови поставки Товару у відповідності з правилами «Інкотермс 2000» вказуються у заявці. Товар вважається прийнятим і таким, що належить Покупцю з моменту підписання видаткової накладної представником Покупця. Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 31.12.2010 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п. 12.1. Договору).

Крім того, 14 квітня 2009 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Максан-Транс" (Замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю "ТІДІСІ Україна" (Виконавець) укладено договір № 2803/2009 К-О на комплексне обслуговування автомобільного автотранспорту (т.22 а.с.113-115). Предметом цього Договору є обслуговування автомобільного транспорту Замовника (надалі - обслуговування), що здійснюється Виконавцем, а приймається і оплачується Замовником відповідно до умов цього Договору. Обслуговування містить в собі виконання робіт (надання послуг) по: - шинному сервісу (комплексний шиномонтаж: зняття/демонтаж, монтаж/установка коліс/колеса на транспортний засіб; балансування; перевірка тиску і кріплення; поглиблення протектора; ремонт шин та інші послуги, попередньо визначені в заказ-наряді); - автомобільний сервіс: діагностика і ремонт ходової частини транспортних засобів, проведення іншого обслуговування, пов'язаного з сервісом (п.п.1.1.-1.2. Договору). Відповідно до п.2.1.-2.2. Договору сторони шляхом переговорів попередньо погоджують істотні умови (надалі - умови) здійснення обслуговування: попередній перелік, обсяги і загальну вартість обслуговування; попередній термін виконання обслуговування. Перелік, доцільність і умови виконання обслуговування, що стосуються:

шинного сервісу - узгоджуються Сторонами за результатами візуального огляду і технологічної розробки пошкоджень, представлених шин Замовника Виконавцю, з метою визначення їх ремонтопридатності - згідно п.2.1 Договору; автомобільного сервісу-узгоджуються Сторонами за результатами безпосередньої діагностики цих засобів виконавцем - згідно п.2.1 цього Договору. Відповідно до п.3.5 Договору, факт прийняття Замовником переліку робіт (послуг) щодо обслуговування засвідчується підписом уповноваженого (відповідно до підтвердження) представника чи (або) самим Замовником в заказі-наряді; факт прийняття робіт (наданих послуг) - підписом в акті виконаних робіт (надання послуг). Пунктом 4.1. Договору, передбачено, що Замовник здійснює розрахунки з Виконавцем, відповідно до отриманих рахунків шляхом безготівкового перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця. Відповідно до пп.5.4.3, пп.5.4.4 Договору Замовник, зокрема зобов'язаний надати Виконавцю належно оформлену довіреність на свого представника, в разі прийняття останнім обслуговування (паспортні дані представника, копія наказу на прийняття на роботу, повноваження на прийняття обслуговування; представляти Виконавцю копію технічного паспорту на транспортний засіб. Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 31.12.2010 року (п. 12.1. Договору).

В свою чергу, з боку позивача у якості доказів, які підтверджують правомірність віднесення ТОВ "Максан-Транс" до складу податкового кредиту та до валових витрат спірних сум у додаткових поясненнях до позовної заяви зазначені (із відображенням назви, номеру та дати документа) (т.22 а.с.44-46) та до суду надані в копіях наступні документи по "ТІДІСІ Україна" (ІПН 25):

1) за договором поставки № 2801/2008 від 14.04.2009 року: видаткові та податкові накладні від 09.02.2010 року, від 22.02.2010 року, від 23.02.2010 року на товар (шини нові) (т.3 а.с.3-4,8-9,13-14, т.13 а.с.142-143,146-147,150-151); видаткову та податкову накладну від 30.07.2010 року на товар (шини нові) (т.5 а.с.29-30); видаткові та податкові накладні від 15.09.2010 року та від 25.08.2010 року на товар (шини нові) (т.7 а.с.130-131,132-133); видаткові та податкові накладні за жовтень 2010 року на товар (шини нові) (т.9 а.с.14-19); видаткові та податкові накладні за листопад 2010 року на товар (шини нові) (т.10 а.с.162-167); видаткові та податкові накладні за травень 2010 року на товар (шини, диски) (т.18 а.с.58-59,65-66);

2) по договору № 2803/2009 К-О на комплексне обслуговування автомобільного автотранспорту:

- наряд на замовлення від 20.02.2010 року, акт здачі-прийняття робіт (ремонт автошини) від 22.02.2010 року, податкова накладна від 22.02.2010 року на ремонт автошини (т.3 а.с.5-7, т.13 а.с.144-145);

- наряд на замовлення від 09.02.2010 року, акт здачі-прийняття робіт (підкачка автошини, затяжка колеса) від 09.02.2010 року та відповідна податкова накладна від 09.02.2010 року (т.3 а.с.10-12, т.13 а.с.148-149);

- акти здачі-прийняття робіт (діагностика та регулювання геометрії осей) від 27.07.2010 року та 28.07.2010 року, від 30.07.2010 року та відповідні податкові накладні від 27.07.2010 року, 28.07.2010 року, 30.07.2010 року (т.5 а.с.31-36, т.6 а.с.85-86);

- акт здачі-прийняття робіт (шиномонтаж у комплексі, зняття/встановлення одиночного колеса, перевірка затяжки) від 10.08.2010 року та відповідна податкова накладна від 10.08.2010 року (т.6 а.с.87-88), акт здачі-прийняття робіт (діагностика та регулювання геометрії осей) від 27.08.2010 року та відповідна податкова накладна від 27.08.2010 року (т.6 а.с.83-84);

- акти здачі-прийняття робіт (шиномонтаж у комплексі, зняття/встановлення одиночного колеса, перевірка затяжки, діагностика та регулювання геометрії осей) за вересень 2010 року та відповідні податкові накладні (т.7 а.с.122-129, т.9 а.с.12-13);

- акти здачі-прийняття робіт (зняття/встановлення одиночного колеса, перевірка затяжки, діагностика та регулювання геометрії осей, ремонт автошин) за жовтень 2010 року та відповідні податкові накладні (т.9 а.с.8-11, т.12 а.с.125-126);

- акт здачі-прийняття робіт (ремонт автошини, діагностика та регулювання геометрії осей, монтаж, тощо) за листопад та грудень 2010 року та податкові накладні за листопад та грудень 2010 року (т.10 а.с.168-169, т.12 а.с.117-120,121-124);

- акт здачі-прийняття робіт (ремонт автошини) від 12.01.2010 року, податкова накладна від 12.01.2010 року на ремонт автошини (т.14 а.с.92-93);

- акти здачі-прийняття робіт (шиномонтаж у комплексі, діагностика та регулювання геометрії осей, ремонт автошини, тощо) за березень, квітень, травень та червень 2010 року та відповідні податкові накладні за цей період (т.16 а.с.203-210, т.18 а.с.60-64, т.19 а.с.133-134).

На підтвердження здійснення оплати за вищевказаними договорами позивача із його контрагентом, останнім надано до суду платіжні доручення за період 2010 року (т.25 а.с.1-45) та за період 2009-2008 (т.25 а.с.46-63), та копію листа ТОВ «Максан-Транс» від 22.09.2010 року № 134, в якому позивач просить ТОВ "ТІДІСІ Україна" зарахувати перераховану часткову оплату від 17.09.2014 року як оплату рахунків від 10.09.2010 року та 14.09.2010 року (т.7 а.с.134).

Зазначені податкові накладні, виписані товариством з обмеженою відповідальністю "ТІДІСІ Україна" (ІПН 25) позивачем включено до реєстрів отриманих та виданих податкових накладних за період з січня 2010 року по грудень 2010 року.

Вказані у вище перелічених податкових та видаткових накладних, актах здачі-прийняття робіт, суми ПДВ були віднесені позивачем до складу податкового кредиту у січні 2010 року, лютому 2010 року, березні 2010 року, квітні 2010, травні 2010 року, червні 2010 року, липні 2010 року, серпні 2010 року, вересні 2010 року, жовтні 2010 року, листопаді 2010 року, грудні 2010 року, що підтверджується відповідними податковими деклараціями з ПДВ, додатками 5 до них та суми витрат віднесені до складу валових витрат у відповідні періоди 2010 року, що підтверджується податковими деклараціями з податку на прибуток із додатками до них, копії яких наявні в матеріалах справи.

Разом з тим, слід зазначити, що позивачем до суду надано в копії договір поставки (відстрочка) № 278/2010 К від 27 липня 2010 року (т.22 а.с.116-117), укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Максан-Транс" (Покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю "ТІДІСІ Україна" (Постачальник), відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов'язується поставити Покупцеві автомобільні товари, однак жодного доказу на виконання даного договору у періоді з 27.08.2010 року по 31.12.2010 року (в тому числі, видаткової та податкової накладних), з боку позивача до суду надано не було.

Дослідивши письмові докази, надані позивачем на підтвердження правомірності віднесення до складу податкового кредиту податку, сплаченого у ціни придбаного товару та віднесення спірних сум до витрат підприємства, їх зміст, враховуючи приписи ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» та ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», суд зазначає наступне.

Як вбачається з договору № 2803/2009 К-О на комплексне обслуговування автомобільного автотранспорту, його предметом є обслуговування автомобільного транспорту Замовника (надалі - обслуговування), що здійснюється Виконавцем. Обслуговування містить в собі виконання робіт (надання послуг) по: - шинному сервісу (комплексний шиномонтаж: зняття/демонтаж, монтаж/установка коліс/колеса на транспортний засіб; балансування; перевірка тиску і кріплення; поглиблення протектора; ремонт шин та інші послуги, попередньо визначені в заказ-наряді); - автомобільний сервіс: діагностика і ремонт ходової частини транспортних засобів, проведення іншого обслуговування, пов'язаного з сервісом (п.п.1.1.-1.2. Договору).

В свою чергу за період лютий 2010 року на виконання вказаного договору, з боку позивача до суду надані у копіях:

- наряд на замовлення від 20.02.2010 року, акт здачі-прийняття робіт (ремонт автошини) від 22.02.2010 року, податкова накладна від 22.02.2010 року на ремонт автошини на загальну суму 70 грн., з яких вартість робіт - 58,33 грн. та ПДВ - 11,67 грн. (т.3 а.с.5-7, т.13 а.с.144-145);

- наряд на замовлення від 09.02.2010 року, акт здачі-прийняття робіт (підкачка автошини, затяжка колеса) від 09.02.2010 року та відповідна податкова накладна від 09.02.2010 року на загальну суму 120 грн., з яких вартість робіт - 100 грн. та ПДВ - 20 грн.(т.3 а.с.10-12, т.13 а.с.148-149).

Суд вважає, що вказані документи підтверджують правомірність віднесення позивачем спірних сум у загальному розмірі 158,33 грн. до валових витрат та до складу податкового кредиту у лютому 2010 року суми ПДВ у розмірі 31,67 грн. та підтверджують фактичність отримання позивачем послуг (робіт), оскільки у вказаних замовленнях-нарядах відображені конкретно визначені транспортні засоби позивача, відображені усі види послуг, які проводились із зазначенням їх кількості та ціни, наявні прізвища осіб, які виконали роботу, підпис особи, яка перевірила роботу та підпис і прізвище особи, яка прийняла роботу з боку позивача та оскільки у зазначених вище актах виконаних робіт зазначені ті ж самі транспортні засоби позивача, на яких проводились такі роботи, що й у відповідних замовленнях-нарядах.

Водночас, податкові накладні, виписані контрагентом позивача містять підпис, прізвище уповноваженої особи, що їх видала та печатку товариства.

При цьому, що стосується усіх інших вище перелічених документів на виконання договору № 2803/2009 К-О на комплексне обслуговування автомобільного автотранспорту, суд зазначає, що з боку позивача, окрім актів здачі-прийняття робіт та відповідних податкових накладних, не було надано до суду визначених договором заказів-нарядів (нарядів на замовлення), у яких, як вже встановлено судом, відображаються конкретно визначені транспортні засоби позивача, усі види послуг, які проводяться із зазначенням їх кількості та ціни, повинні бути зазначені особи, які виконали роботу, перевірили роботу та особа, яка прийняла роботу з боку позивача, та які (наряди на замовлення) відповідно до п.3.5 договору, засвідчують факт прийняття замовником переліку робіт (послуг) щодо обслуговування та відповідно до п.1.2 договору є підставою для визначення кількості та об'єму певних робіт.

Крім того, слід зазначити, що в актах здачі-прийняття робіт за період: січень, липень, жовтень, листопад 2010 року не зазначені особи, які виконували ці роботи (послуги) та які приймали ці послуги з боку замовника. Відсутність згаданих даних не надає змоги ідентифікувати осіб, що приймали участь у здійсненні згаданої господарської операції, що позбавляє суд можливості встановити факт товарності зазначеної господарської операції.

Стосовно наданих позивачем доказів на підтвердження поставки товару, суд зазначає наступне.

За умовами п.п.4.1.-4.2. Договору покупець, в залежності від власних потреб, надає Постачальнику замовлення у письмовій формі чи іншим способом. Замовлення повинно містити чітко сформульовані вимоги (асортимент та кількість). Отримавши замовлення, Постачальник не пізніше 24 годин: приймає його і надає Покупцю рахунок-фактуру для проведення оплати, а Покупець погоджується з ним; відмовляється від нього і надає Покупцю обґрунтовану письмову відповідь. У відповідності до п.5.1. та п.5.3. Договору місце поставки та умови поставки Товару у відповідності з правилами «Інкотермс 2000» вказуються у заявці.

Однак, з боку позивача до суду не було надано відповідних заявок (замовлень) із зазначенням місця поставки та умов поставки товару, а також, асортименту та кількості товару.

Разом з цим, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні документи щодо транспортування (перевезення, постачання) товару від контрагента позивача за видатковими та податковими накладними, та на неодноразові пропозиції суду надати такі документи, з боку позивача вказаних документів надано не було. Водночас, слід зазначити, що з боку позивача не було надано до суду жодних доказів на підтвердження того, яким чином, так звані, придбані позивачем у його контрагента товари були оприбутковані на підприємстві позивача.

Під час винесення рішення у справі суд приймає до уваги, що позивачем не було надано до суду жодних доказів на підтвердження використання придбаних товарів у межах здійснення господарської діяльності позивача (як то, актів списання товару, зокрема, якщо такі товари мали швидкозношувальний характер); доказів, що підтверджують використання придбаних шин, дисків саме на транспортних засобах, які належать позивачу).

Також, з наданих позивачем до суду копій видаткових накладних вбачається, що в зазначених документах в порушення ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та звітність в Україні" не зазначені прізвище, посада осіб, відповідальних за відвантаження (відпуск) товару з боку постачальника та не зазначені прізвища осіб, відповідальних за отримання товару з боку покупця та не міститься печатка цього товариства (окрім однієї видаткової накладної за травень 2010 року, в якій зазначено прізвище особи, що отримала товар з боку позивача). Разом з цим, підписи у вказаних вище видаткових накладних у графі «Відвантажив» та «Отримав» не дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у здійснені господарської операції по відвантаженню товару з боку контрагента та отриманню товару з боку позивача. При цьому, слід зазначити, що у видаткових накладних, на підставі яких видані податкові накладні, в тому числі, виписаних після 28.07.2010 року зазначено підставу їх виписки - договір № 2801/2008 від 14.04.2009 року, однак, з боку позивача до суду було наданого копію договору № 2801/2009 П від 14.04.2009 року.

Тобто, з наданих позивачем копій видаткових накладних неможливо зробити достовірний висновок щодо фактичності передачі товару за спірною угодою, наявності довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей, які видавались особі (-ам), відповідальним за отримання від постачальника такого товару. Відсутність згаданих документів не надає змоги ідентифікувати осіб, що приймали участь у здійсненні згаданої господарської операції, що позбавляє суд можливості встановити факт товарності зазначеної господарської операції.

З огляду на викладене, зважаючи на відсутність у справі належного документального підтвердження фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом щодо поставки товарів та виконання робіт (окрім документів, що підтверджують отримання робіт за лютий 2010 року на загальну суму 70 грн. та на загальну суму 120 грн.) та враховуючи недоведеність подальшого використання цих товарів та послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності позивача, суд дійшов висновку про безпідставність включення позивачем до складу податкового кредиту спірних сум ПДВ та спірних сум до валових витрат по ТОВ "ТІДІСІ Україна" (окрім суми ПДВ за лютий 2010 року у розмірі 31,67 грн. та суми валових витрат у розмірі 158,33 грн. за відповідний період).

16 травня 2006 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Максан-Транс" (Замовник) та дочірнім підприємством "КОСКО-Одеса судноплавство та торгівля" (Експедитор) укладено договір № 60516-01 на транспортно-експедиторське обслуговування (т.22 а.с.90-91). Даний договір регулює взаємовідносини сторін, пов'язані із здійсненням транспортно-експедиційного обслуговування (ТЕО) та організацією перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів, із наданням інших послуг, узгоджених в Додатках до даного договору (п.1.1. Договору). Згідно пп.2.1.1.-2.1.6 п.2.1 Договору, експедитор зобов'язується: представляти інтереси Замовника у взаємовідносинах з перевізниками, портами, та іншими організаціями по перевезенню, перевантаженню та ТЕО вантажів Замовника; організовувати перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів різними видами транспорту по території України та за її межами згідно із заявками Замовника; надавати послуги по організації вантажно-розвантажувальних робіт; укладати договори та угоди з транспортними, експедиторськими та іншими організаціями для виконання зобов'язань по даному Договору; видавати портам доручення на відвантаження експортних, імпортних та транзитних вантажів; проводити розрахунки з портами, транспортними та експедиторськими та іншими організаціями для виконання своїх зобов'язань по даному Договору. Згідно з пп.2.2.1.-2.2.5 п.2.1 Договору, Замовник зобов'язується: залучати "КОСКО Одеса" в якості експедитора та оператора до організації та здійснення перевезень та ТЕО вантажів; видавати Експедитору необхідні документи для представлення інтересів Замовника при здійсненні цих операцій; видавати Експедитору або, за узгодженням з ним, іншим особам рознарядки на відвантаження експортних, імпортних та транзитних вантажів з порту не пізніше, ніж за 4 доби до прибуття судна, доручення на організацію робіт; видавати доручення та інструкції поштою, телексом, телеграфом та телефаксом. Документи, які не мають всі необхідні реквізити та додатки (ввізні, вивізні та транзитні дозволи, ветеринарні, санітарні та карантинні сертифікати, вантажні декларації та сертифікати, розмірні креслення на негабаритні, великовагові та довгомірні вантажі), які забезпечують можливість митного декларування та підготовку вантажів до відправки/прийомки, а також можливість оформлення перевізних та розрахункових документів, вважаються не врученими, при цьому Експедитор зобов'язаний негайно проінформувати про це Замовника; при видачі доручення та рознарядок надавати Експедитору всю необхідну інформацію про характер та властивості вантажу, а також інструкції з обробки, перевалки та перевезення вантажів у вигляді Декларації та Сертифікату ІМО; сплачувати рахунки та послуги Експедитора за ставками та розцінками, узгодженими із Замовником. Пунктами 3.1.-3.3 Договору передбачено, що послуги Експедитора, морський фрахт та інші платежі, пов'язані з виконанням даного Договору, оплачуються Замовником на умовах передплати, якщо інше не оговорено сторонами. Замовник сплачує всі рахунки Експедитора протягом 5-ти банківських днів з дати його отримання з переказом вказаних в рахунку сум на рахунок Експедитора. Рахунки Експедитора виставляються в умовних одиницях (1 у.о.=1 USD) та виплачуються в національній валюті України по курсу НБУ на день сплати. Даний договір вступає в силу з дати його підписання та діє до 31.12.2006 року (п. 6.1. Договору). Всі зміни та доповнення до даного Договору дійсні у разі, якщо вони здійснені у письмовій формі, підписані уповноваженими представниками обох сторін та є його невід'ємною частиною (п.6.3 Договору).

При цьому, суд зазначає, що з боку позивача не було надано до суду копії договору, який би діяв між сторонами після 31.12.2006 року, а саме, у період 2010 року, а також, не надано, жодних доповнень або змін до вказаного вище договору, якими би вносились зміни щодо строку дії договору.

В свою чергу, з боку позивача у якості доказів на підтвердження правомірності віднесення ТОВ "Максан-Транс" до складу податкового кредиту та до валових витрат спірних сум, у додаткових поясненнях до позовної заяви зазначені (т.22 а.с.19-20) та до суду надані в копіях:

- рахунки-фактури від 29.01.2010 року за № СФ-0000057, № СФ-0000056 (т.3 а.с.74,78, т.13 а.с.211-215);

- акти від 03.02.2010 року здачі-приймання робіт (виконання послуг) по організації зберігання в порту, використання техніки (т.2 а.с.86,88, т.13 а.с.16,18); акти від 30.01.2010 року здачі-приймання робіт (виконання послуг), а саме: CAS (на користь судноплавної лінії), ПРР, оформлення документів, організація зберігання в порту, використання техніки (т.3 а.с.71,75, т.13 а.с.208,212); акти від 09.12.2010 року, від 14.12.2010 року здачі-приймання робіт (виконання послуг) по організації зберігання в порту, використання техніки (т.11 а.с.76,82), акти від 09.12.2010 року, від 23.12.2010 року здачі-приймання робіт (виконання послуг), а саме: CAS (на користь судноплавної лінії), ПРР, оформлення документів, організація зберігання в порту, використання техніки (т.11 а.с.78,81); акти від 11.03.2010 року, від 30.03.2010 року здачі-приймання робіт (виконання послуг), а саме: CAS (на користь судноплавної лінії), ПРР, оформлення документів, організація зберігання в порту, використання техніки (т.14 а.с.193,196);

- податкові накладні: від 03.02.2010 року №84,83; від 29.01.2010 року №№38,39, №№37,36; від 09.12.2010 року №3676, №3679, №3678, від 14.12.2010 року №3727; від 30.03.2010 року №460, №459, від 11.03.2010 року №336,№335, виписані дочірнім підприємством "КОСКО-Одеса судноплавство та торгівля" (ІПН09) (т.2 а.с.87,89, т.3 а.с.72-73,76-77, т.11 а.с.77,79-80,83, т.13 а.с.17,19,209-210,213-214, т.13 а.с.194-195,197-198).

На підтвердження здійснення оплати згідно перелічених актів наданих послуг та податкових накладних позивачем надано до суду платіжні доручення за період 2010 року (т.24 а.с.20-26).

Зазначені податкові накладні, виписані дочірнім підприємством "КОСКО-Одеса судноплавство та торгівля" позивачем включено до реєстрів отриманих та виданих податкових накладних за період січень 2010 року - березень 2010 року, грудень 2010 року.

Вказані у вище перелічених податкових накладних та актах здачі-приймання робіт (виконання послуг) суми ПДВ були віднесені позивачем до складу податкового кредиту у січні 2010 року, лютому 2010 року, березні 2010 року, грудні 2010 року, що підтверджується відповідними податковими деклараціями з ПДВ, додатками 5 до них та суми витрат віднесені до складу валових витрат у відповідних періодах 2010 року, що підтверджується податковими деклараціями з податку на прибуток із додатками до них, копії яких наявні в матеріалах справи.

Дослідивши письмові докази, надані позивачем на підтвердження правомірності віднесення до складу податкового кредиту податку, сплаченого у ціни придбаного товару та віднесення спірних сум до витрат підприємства, їх зміст, враховуючи приписи ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» та ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», суд вважає, що позивачем безпідставно віднесені спірні суми до податкового кредиту та до валових витрат у 2010 році по вказаному контрагенту, з огляду на наступне.

Відповідно до умов вищевказаного договору, зважаючи на приписи ст.9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», для виконання договору складаються окремо визначені документи, що підтверджують здійснення транспортно-експедиторського обслуговування, однак, з боку позивача, окрім актів виконаних робіт, податкових накладних та платіжних доручень, деяких рахунків на оплату, до суду не надано та в матеріалах справи не міститься інших первинних та супутніх документів на підтвердження здійснення господарських операцій з контрагентом ДП "КОСКО-Одеса судноплавство та торгівля".

При цьому, при дослідженні судом наданих позивачем актів здачі-приймання робіт (надання послуг), встановлено, що в зазначених документах в порушення ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та звітність в Україні" не міститься вичерпної, детальної інформації щодо змісту господарських операцій, внаслідок чого неможливо достовірно визначити перелік конкретних наданих робіт (послуг), їх об'єм, яким чином визначено вартість окремо визначених робіт (послуг), не можливо визначити одиницю виміру таких робіт (послуг) для розрахунку їх вартості, і, як результат, виявити зв'язок цих робіт з господарською діяльністю позивача. Види, наданих згідно з цими актами робіт (послуг), носять загальний характер і фактично відтворюють предмет договору та містять загальну вказівку про надання таких робіт без зазначення де саме проводились ці роботи (послуги), ким саме (відповідальними працівниками виконавця) вони проводились (надавались), відносно яких транспортних засобів, контейнерів та вантажу, тощо.

Більш того, з боку позивача не було надано до суду жодних доказів того, яким чином замовлені ним послуги (роботи) у контрагента були використані позивачем в оподатковуваних операціях в межах здійснення його господарської діяльності.

Крім того, слід зазначити, що в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) не зазначені особи, які приймали ці послуги (роботи) з боку замовника. Відсутність згаданих даних не надає змоги ідентифікувати осіб, що приймали участь у здійсненні згаданої господарської операції, що позбавляє суд можливості встановити факт товарності зазначеної господарської операції.

З урахуванням вищевикладеного, суд зазначає, що лише формальна наявність у позивача актів здачі-приймання робіт (наданих послуг), податкових накладних, виписаних контрагентом позивача не є достатнім і беззаперечним документальним підтвердженням фактичного надання послуг (робіт), і не дає можливості суду дійти обґрунтованого й переконливого висновку про фактичне проведення господарських операцій. Отже, ці документи не є достатньою підставою для визнання правомірності віднесення спірних сум до складу податкового кредиту та до валових витрат, оскільки наведені в них відомості не підтверджуються належними первинними, бухгалтерськими та супутніми їм документами, що вказує на відсутність у позивача фактичних підстав для віднесення спірних сум ПДВ до складу податкового кредиту та спірних сум за послуги (роботи) до валових витрат.

Таким чином, зважаючи на відсутність у справі належного документального підтвердження фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом щодо надання послуг (виконання робіт) та враховуючи недоведеність подальшого використання цих послуг (робіт) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності позивача, суд дійшов висновку про безпідставність включення позивачем до складу податкового кредиту спірних сум ПДВ та спірних сум до валових витрат по ДП "КОСКО-Одеса судноплавство та торгівля" у періоді 2010 року. Як наслідок цього, суд погоджується із висновками відповідача в цій частині порушення щодо заниження позивачем податку на додану вартість та заниження податку на прибуток.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 27 квітня 2010 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Максан-Транс" (Експедитор) та товариством з обмеженою відповідальністю "Бруклін-Київ Порт" (Оператор) укладено додаткову угоду до договору № 2-075 від 2008 року (т.22 а.с.98, т.29 а.с.243), за умовами якої змінено п.8.2. Договору, та викладено у наступній редакції: «Договір укладено до 31 грудня 2010 року включно та автоматично продовжується до кінця 2011 року за відсутності письмового повідомлення будь-якої сторони (п.п.1 Додаткової угоди).

Також позивачем надано Додаток № 1 від 27.04.2010 року до Договору № 2-075 від 17.11.2008 року «Тарифи на вантажно-розвантажувальні роботи, видачу-прийом завантажених та порожніх контейнерів зі складу або на склад та додаткові послуги на контейнерному терміналі ТОВ "Бруклін-Київ Порт" (т.22 а.с.99-100, т.29 а.с.244-246).

При цьому, суд зазначає, що самого договору, який укладався позивачем із ТОВ "Бруклін-Київ Порт", з боку позивача під час всього судового розгляду справи, до суду надано не було.

В свою чергу, з боку позивача у якості доказів, які підтверджують правомірність віднесення ТОВ "Максан-Транс" до складу податкового кредиту та до валових витрат спірних сум у додаткових поясненнях до позовної заяви зазначені (із відображенням назви, номеру та дати документа) (т.22 а.с.36-37) та до суду надані в копіях наступні документи:

- акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) на послуги зважування за червень 2010 року та відповідні податкові накладні, видані ТОВ "Бруклін-Київ Порт" (ІПН 38) за червень 2010 року (т.4 а.с.62-63);

- акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) на послуги огляду, зважування, використання інфраструктури за липень 2010 року та відповідні податкові накладні, видані ТОВ "Бруклін-Київ Порт" (ІПН 38) за липень 2010 року (т.4 а.с.56-61, т.5 а.с.209-212);

- акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) на послуги зважування, використання інфраструктури за листопад 2010 року та відповідні податкові накладні, видані ТОВ "Бруклін-Київ Порт" (ІПН 38) за листопад 2010 року (т.9 а.с.244-247);

- акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) на послуги зважування, використання інфраструктури за грудень 2010 року та відповідні податкові накладні, видані ТОВ "Бруклін-Київ Порт" (ІПН 38) за грудень 2010 року (т.11 а.с.172-175);

- акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) на послуги огляду, зважування, використання інфраструктури за березень 2010 року та відповідні податкові накладні, видані ТОВ "Бруклін-Київ Порт" за березень 2010 року (т.16 а.с.87-92);

- акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) на послуги зважування за квітень 2010 року та відповідна податкова накладна, видана ТОВ "Бруклін-Київ Порт" (ІПН 38) за квітень 2010 року (т.17 а.с.98-99);

- акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) на послуги огляду, використання інфраструктури за травень 2010 року та відповідні податкові накладні, видані ТОВ "Бруклін-Київ Порт" (ІПН 38) за травень 2010 року (т.18 а.с.223-226).

На підтвердження здійснення оплати згідно перелічених актів виконаних робіт (наданих послуг) та податкових накладних позивачем надано до суду платіжні доручення за період 2010 року (т.24 а.с.135-141).

Зазначені податкові накладні, виписані товариством з обмеженою відповідальністю "Бруклін-Київ Порт" (ІПН 38) позивачем включено до реєстрів отриманих та виданих податкових накладних за період квітень 2010 року - серпень 2010 року, листопад 2010 року - грудень 2010 року.

Вказані у вище перелічених податкових накладних та актах здачі-прийняття робіт (наданих послуг), суми ПДВ були віднесені позивачем до складу податкового кредиту у: квітні 2010, травні 2010 року, червні 2010 року, липні 2010 року, серпні 2010 року, листопаді 2010 року, грудні 2010 року, що підтверджується відповідними податковими деклараціями з ПДВ, додатками 5 до них та суми витрат віднесені до складу валових витрат за відповідні періоди 2010 року, що підтверджується податковими деклараціями з податку на прибуток із додатками до них, копії яких наявні в матеріалах справи.

Дослідивши письмові докази, надані позивачем на підтвердження правомірності віднесення до складу податкового кредиту податку, сплаченого у ціни придбаного товару та віднесення спірних сум до витрат підприємства, їх зміст, враховуючи приписи ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» та ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», суд вважає, що позивачем безпідставно віднесені спірні суми до податкового кредиту та до валових витрат у 2010 році по вказаному контрагенту, з огляду на наступне.

Суд зазначає, що з боку позивача, окрім актів виконаних робіт, податкових накладних та платіжних доручень, до суду не надано та в матеріалах справи не міститься інших, первинних та супутніх документів на підтвердження здійснення господарських операцій з контрагентом ТОВ "Бруклін-Київ Порт". Більш того, позивачем надані до суду додаткова угода із додатком до неї, однак не надано основного договору між позивачем та ТОВ "Бруклін-Київ Порт", що позбавляє суд можливості встановити істотні умови правочину, зокрема, умови та строк виконання робіт (послуг), зобов'язання позивача та його контрагента.

При цьому, при дослідженні судом наданих позивачем актів здачі-приймання робіт (надання послуг), встановлено, що в зазначених документах в порушення ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та звітність в Україні" не міститься вичерпної, детальної інформації щодо змісту господарських операцій, внаслідок чого неможливо достовірно визначити перелік конкретних наданих робіт (послуг), їх об'єм, встановити яким чином визначено вартість окремо визначених робіт (послуг), не можливо визначити одиницю виміру таких робіт (послуг) для розрахунку їх вартості, і, як результат, виявити зв'язок цих робіт з господарською діяльністю позивача. Види, наданих згідно з цими актами робіт (послуг), носять загальний характер (послуги огляду, зважування, використання інфраструктури) та містять загальну вказівку про надання таких робіт (послуг) без зазначення де саме проводились ці роботи (послуги), ким саме (відповідальними працівниками виконавця) вони проводились (надавались), відносно яких транспортних засобів, контейнерів та вантажу, тощо.

Більш того, з боку позивача не було надано до суду жодних доказів того, яким чином замовлені ним послуги (роботи) у контрагента були використані позивачем в оподатковуваних операціях в межах здійснення його господарської діяльності.

Крім того, слід зазначити, що в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) взагалі не зазначені особи, які складали ці акти та виконували роботи (послуги) з боку виконавця та приймали ці послуги (роботи) з боку замовника. Відсутність згаданих даних не надає змоги ідентифікувати осіб, що приймали участь у здійсненні таких господарських операцій, що позбавляє суд можливості встановити факт товарності даних господарських операцій.

Також, слід зазначити, що у податкових накладних від 19.03.2010 року №472 та від 20.03.2010 №488 в якості умови поставки зазначений договір №ДГ-2-075 від 17.11.2008 (т.16 а.с.90,92), однак до суду копії такого договору не надано. Водночас, у всіх інших податкових накладних у якості умови поставки взагалі зазначені рахунки на оплату, яких до того ж, з боку позивача до суду не надано.

З урахуванням вищевикладеного, суд зазначає, що лише формальна наявність у позивача актів здачі-приймання робіт (наданих послуг), податкових накладних, виписаних контрагентом позивача не є достатнім і беззаперечним документальним підтвердженням фактичного надання послуг (робіт), і не дає можливості суду дійти обґрунтованого й переконливого висновку про фактичне проведення господарських операцій. Отже, ці документи не є достатньою підставою для визнання правомірності віднесення спірних сум до складу податкового кредиту та до валових витрат, оскільки наведені в них відомості не підтверджуються належними первинними, бухгалтерськими та супутніми їм документами, що вказує на відсутність у позивача фактичних підстав для віднесення спірних сум ПДВ до складу податкового кредиту та спірних сум за послуги (роботи) до валових витрат.

Таким чином, зважаючи на відсутність у справі належного документального підтвердження фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом щодо надання послуг (виконання робіт) та враховуючи недоведеність подальшого використання цих послуг (робіт) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності позивача, суд дійшов висновку про безпідставність включення позивачем до складу податкового кредиту спірних сум ПДВ та спірних сум до валових витрат по ТОВ "Бруклін-Київ Порт" за період 2010 року. Як наслідок цього, суд погоджується із висновками відповідача в цій частині порушення щодо заниження позивачем податку на додану вартість та заниження податку на прибуток.

Також, 02 квітня 2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Максан-Транс" (Експедитор) та товариством з обмеженою відповідальністю "Портовик сервіс" (Оператор) укладено договір № 046 (т.22 а.с.101-103), згідно якого у порядку й на умовах, передбачених даним Договором, Оператор надає Експедиторові комплекс послуг/робіт із супроводження в Іллічівському морському торговельному порту, які завозяться на контейнерний склад, розташований на першому терміналі порту експортних, імпортних і транзитних безпечних і не потребуючих особливих режимів зберігання вантажів в 20-ти, 40-ка й понад 40-футових контейнерах стандартів ISO, а також надає інші послуги/роботи по Договору (п.1.1. Договору). Оператор надає послуги/виконує роботи згідно з письмовими заявками Експедитора, в яких зазначаються дані: про експедитора (його повне найменування, код ЄДРПОУ, ІПН, банківські реквізити), про кількість та опис контейнерів відносно яких буде надана послуга/виконана робота, описання та перелік замовлених послуг/робіт, узгоджена вартість. Заявка підлягає письмовому підтвердженню Оператором, тільки після цього вона стає обов'язковою для сторін (п.1.3. Договору). У відповідності з п.2.1. Договору при експорті, імпорті, транзиті вантажів Оператор зобов'язується за окремими письмово підтвердженими Оператором заявками експедитора надавати наступні послуги, зокрема: проводити прийом і документальне оформлення експортних, імпортних і транзитних вантажів, які завозяться на контейнерний склад; забезпечити відвантаження зазначених вантажів на відповідні судна згідно з наданими Експедитором дорученнями за експортними вантажами (додаток №1), або за призначенням відповідно до накладних за імпортними, транзитним вантажами, які були прийняті до виконання Оператором; оформити документи про прийом і відвантаження вантажу і надавати їх Експедитору протягом 48 годин з моменту їх оформлення; надавати Експедитору інші послуги по супроводженню вантажів у порту по узгодженим з Оператором заявкам Експедитора. Відповідно до п.3.1 Договору, Експедитор зобов'язується: відносно експортних/транзитних вантажів, зокрема, надати Оператору доручення на відвантаження (додаток №1) за 24 години до підходу судна; надавати Оператору та капітану судна, якщо це передбачено нормативними актами чи звичаями порту, до початку завантаження вантажу на судно декларацію про вантаж та сертифікати про характеристики вантажу на момент завантаження, які видаються Експедитору за його рахунок Вантажним бюро у відповідності до діючих правил та процедур; відносно імпортних/транзитних вантажів, зокрема, для видачі вантажів із порту надати Оператору наступний пакет документів: наряди (додаток №2), завірені печаткою агента лінії, листи-розпорядження агента лінії, довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей (на бланку суворої звітності), оформлену згідно діючого законодавства України на ім'я уповноваженої особи. Пунктами 4.1,4.7,4.8. Договору визначено, що вартість робіт/послуг за цим Договором визначається відповідно за ставками, затвердженими Міністерством транспорту та зв'язку України та чинними на момент надання послуг/робіт, а також місцевими тарифами Іллічівського морського торгового порту. Оплата послуг/робіт проводиться безпосередньо Експедитором (відправником, чи отримувачем, на адресу якого прибув вантаж) в національній валюті України. Послуги/роботи ставки, тарифи на які визначені в еквіваленті доларів США, підлягають оплаті Експедитором в гривнях за офіційним курсом НБУ на день виставлення рахунку. Сторони цього договору є платниками податку на прибуток на загальних умовах. Строк дії договору встановлено з моменту підписання обома сторонами до 31.12.2007 року (п.8.1. Договору).

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, 30.12.2009 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Максан-Транс" (Експедитор) та товариством з обмеженою відповідальністю "Портовик Сервіс" (Оператор) укладено додаткову угоду до договору № 046 від 02.04.2007 року (т.22 а.с.104), якою, зокрема, внесено зміни до п.8.1 Договору в частині продовження дії договору та визначено, що даний договір вступає в силу з моменту підписання обома сторонами та діє до 31 грудня 2010 року.

В свою чергу, з боку позивача у якості доказів, які підтверджують, на думку позивача, правомірність віднесення ТОВ "Максан-Транс" до складу податкового кредиту та до валових витрат спірних сум у додаткових поясненнях до позовної заяви зазначені (із відображенням назви, номеру та дати документа) (т.22 а.с.37-38) та до суду надані в копіях наступні документи по ТОВ "Портовик сервіс":

- акт виконаних робіт за січень 2010 року та відповідну податкову накладну, виписану ТОВ "Портовик сервіс" (ІПН 33) у січні 2010 року за послуги ТЕО (т.3 а.с.120-121, т.14 а.с.1-2);

- акти виконаних робіт за липень 2010 року та відповідні податкові накладні, виписані ТОВ "Портовик сервіс" (ІПН 33) у липні 2010 за послуги ТЕО (т.4 а.с.64-67);

- акти виконаних робіт за жовтень 2010 року та відповідні податкові накладні, виписані ТОВ "Портовик сервіс" (ІПН 33) у жовтні 2010 за послуги ТЕО (т.8 а.с.107-112);

- рахунок на оплату послуг ТЕО від 30.09.2010 року та відповідну податкову накладну, виписану ТОВ "Портовік сервіс" (ІПН 33) у вересні 2010 року за послуги ТЕО (т.8 а.с.113-114);

- акти виконаних робіт за листопад 2010 року та відповідні податкові накладні, виписані ТОВ "Портовик сервіс" (ІПН 33) у листопаді 2010 за послуги ТЕО (т.9 а.с.248-251, т.11 а.с.180-181);

- акти виконаних робіт за грудень 2010 року та відповідні податкові накладні, виписані ТОВ "Портовик сервіс" (ІПН 33) у грудні 2010 за послуги ТЕО (т.11 а.с.176-179);

- акт виконаних робіт за березень 2010 року та відповідну податкову накладну, виписану ТОВ "Портовик сервіс" (ІПН 33) у березні 2010 року за послуги ТЕО (т.16 а.с.93-94);

- акти виконаних робіт за травень 2010 року та відповідні податкові накладні, виписані ТОВ "Портовик сервіс" (ІПН 33) у травні 2010 за послуги ТЕО (т.17 а.с.100-103);

- акти виконаних робіт за червень 2010 року та відповідні податкові накладні, виписані ТОВ "Портовик сервіс" (ІПН 33) у червні 2010 за послуги ТЕО (т.18 а.с.227-232);

На підтвердження здійснення оплати згідно перелічених актів виконаних робіт (наданих послуг) та податкових накладних позивачем надано до суду платіжні доручення за період 2010 року (т.24 а.с.175-189), за період 2009-2008 року (т.24 а.с.142-174).

Зазначені податкові накладні, виписані товариством з обмеженою відповідальністю "Портовик сервіс" (ІПН 29) позивачем включено до реєстрів отриманих та виданих податкових накладних за період січень 2010 року, квітень 2010 року - липень 2010 року, жовтень 2010 року - грудень 2010 року.

Вказані у вище перелічених податкових накладних та актах виконаних робіт, суми ПДВ були віднесені позивачем до складу податкового кредиту у: січні 2010 року, квітні 2010, травні 2010 року, червні 2010 року, липні 2010 року, жовтні 2010 року, листопаді 2010 року, грудні 2010 року, що підтверджується відповідними податковими деклараціями з ПДВ, додатками 5 до них та суми витрат віднесені до складу валових витрат за відповідні періоди 2010 року, що підтверджується податковими деклараціями з податку на прибуток із додатками до них, копії яких наявні в матеріалах справи.

Дослідивши письмові докази, надані позивачем на підтвердження правомірності віднесення до складу податкового кредиту податку, сплаченого у ціни придбаного товару та віднесення спірних сум до витрат підприємства, їх зміст, враховуючи приписи ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» та ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», суд вважає, що позивачем безпідставно віднесені спірні суми до податкового кредиту та до валових витрат у 2010 році по вказаному контрагенту, з огляду на наступне.

Зокрема, слід зазначити, що умовами договору визначено, що при експорті, імпорті, транзиті вантажів Оператор зобов'язується за окремими письмово підтвердженими Оператором заявками експедитора надавати наступні послуги, зокрема: проводити прийом і документальне оформлення експортних, імпортних і транзитних вантажів, які завозяться на контейнерний склад; забезпечити відвантаження зазначених вантажів на відповідні судна згідно з наданими експедитором дорученнями за експортними вантажами (додаток №1). Відповідно до п.3.1 Договору, Експедитор (ТОВ "Максан-Транс") зобов'язується: відносно імпортних/транзитних вантажів, зокрема, для видачі вантажів із порту надати Оператору наступний пакет документів: наряди (додаток №2), завірені печаткою агента лінії, листи-розпорядження агента лінії, довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей (на бланку суворої звітності), оформлену згідно діючого законодавства України на ім'я уповноваженої особи.

Таким чином, відповідно до умов вищевказаного договору, зважаючи на приписи ст.9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», для виконання цього договору складаються окремо визначені документи, що підтверджують здійснення такої діяльності, однак, з боку позивача, окрім актів виконаних робіт, податкових накладних, платіжних доручень, та деяких рахунків на оплату, до суду не надано та в матеріалах справи не міститься вищевказаних документів, які передбачені договором для здійснення послуг (виконання робіт) та на підтвердження їх виконання, та інших первинних та супутніх документів на підтвердження здійснення господарських операцій з контрагентом ТОВ "Портовик сервіс".

При цьому, при дослідженні судом наданих позивачем актів здачі-приймання робіт (надання послуг) встановлено, що в цих документах зазначено «послуги ТЕО» та містяться дані щодо номерів контейнерів, їх типу, номерів нарядів, режиму (імпорт), реквізитів суден, дати виконаних робіт, тарифів та суми. Однак, в порушення ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та звітність в Україні" не міститься вичерпної, детальної інформації щодо змісту господарських операцій, види, наданих згідно з цими актами робіт (послуг), носять загальний характер, внаслідок чого неможливо достовірно визначити перелік конкретних наданих робіт (послуг), їх об'єм, яким чином визначено вартість окремо визначених робіт (послуг), не можливо визначити одиницю виміру таких робіт (послуг) для розрахунку їх вартості, і, як результат, виявити зв'язок цих робіт з господарською діяльністю позивача, зважаючи також на те, що позивачем до суду не надано жодних доказів використання замовлених ним у контрагента послуг (робіт) в оподатковуваних операціях в межах здійснення його господарської діяльності.

Крім того, слід зазначити, що в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) взагалі не зазначені особи, які складали ці акти та виконували роботи (послуги) з боку виконавця та приймали ці послуги (роботи) з боку замовника. Відсутність згаданих даних не надає змоги ідентифікувати осіб, що приймали участь у здійсненні таких господарських операцій, що позбавляє суд можливості встановити факт товарності даних господарських операцій.

З урахуванням вищевикладеного, суд зазначає, що лише формальна наявність у позивача актів здачі-приймання робіт (наданих послуг), податкових накладних, виписаних контрагентом позивача не є достатнім і беззаперечним документальним підтвердженням фактичного надання послуг (робіт), і не дає можливості суду дійти обґрунтованого й переконливого висновку про фактичне проведення господарських операцій. Отже, ці документи не є достатньою підставою для визнання правомірності віднесення спірних сум до складу податкового кредиту та до валових витрат, оскільки наведені в них відомості не підтверджуються належними первинними, бухгалтерськими та супутніми їм документами, що вказує на відсутність у позивача фактичних підстав для віднесення спірних сум ПДВ до складу податкового кредиту та спірних сум за послуги (роботи) до валових витрат.

Таким чином, зважаючи на відсутність у справі належного документального підтвердження фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом щодо надання послуг (виконання робіт) та враховуючи недоведеність подальшого використання цих послуг (робіт) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності позивача, суд дійшов висновку про безпідставність включення позивачем до складу податкового кредиту спірних сум ПДВ та спірних сум до валових витрат по ТОВ "Портовик сервіс" у період 2010 року. Як наслідок цього, суд погоджується із висновками відповідача в цій частині порушення щодо заниження позивачем податку на додану вартість та заниження податку на прибуток.

Як встановлено судом, 11 вересня 2009 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Максан-Транс" (Експедитор) та державним підприємством "Іллічівський морський торговельний порт" (Порт) укладено договір № 370/КТ на надання послуг з обробки вантажів у контейнерах (т.22 а.с.92-93), за яким у порядку й на умовах, передбачених даним Договором, Порт надає Експедиторові комплекс послуг/робіт із обробки в Іллічівському морському торговельному порту експортних, імпортних і транзитних безпечних і не потребуючих особливих режимів зберігання вантажів в 20-ти, 40-ка й понад 40-футових контейнерах стандартів ISO, а також інші послуги/роботи, а Експедитор зобов'язується оплачувати надані Портом послуги/роботи (п.1.1. Договору). Згідно п.2.1. Договору Порт: забезпечує прийом і документальне оформлення експортних, імпортних та транзитних вантажів, завезених в Порт; забезпечує відвантаження експортних і транзитних вантажів на судна відповідно по наданим Експедитором дорученням на відвантаження (додаток 1), письмово підтвердженими лінійним агентом; оформляє документи про прийом і відвантаження імпортного вантажу й надає їх «Експедиторові» протягом 48 годин з моменту оформлення; проводить відвантаження імпортних і транзитних вантажів по призначенню відповідно до наданого Експедитором наряду на відвантаження (додаток 2) і розпорядженням лінійного агента про видачу вантажу, оформляє документи про відвантаження й надає їх «Експедиторові» протягом 48 годин з моменту оформлення; веде облік руху вантажів «Експедитора» по коносаментах і суднових партіях; надає інші супутні послуги/роботи по заявкам Експедитора за окрему плату. Відповідно до п.2.2 Договору, Експедитор: забезпечує завезення вантажів у порт тільки при наявності попереднього підтвердження Порту про приймання вантажу; надає Порту письмово підтверджені лінійним агентом доручення на відвантаження вантажу (додаток 1) за 24 години до підходу судна (доручення, що не мають необхідних реквізитів, до виконання не приймаються); надає Порту і капітанові судна, якщо це передбачено діючими нормативними актами, до початку навантаження вантажу на судно декларацію про вантаж і сертифікати о характеристиках вантажу на момент навантаження, які видаються Експедитору за його рахунок Вантажним бюро відповідно до діючих правил; для видачі вантажів з порту Експедитор надає Порту наряд на відвантаження вантажу (додаток 2), а також розпорядження лінійного агента на видачу вантажу; здійснює необхідне для випуску вантажів з порту митне оформлення, узгодження з державними контролюючими органами. Пунктами 3.1.-3.4. Договору передбачено, що розрахунки за послуги/роботи «Порту» здійснюються «Експедитором» по ставках і тарифах, затверджених Міністерством транспорту й зв'язку України, а також по місцевих тарифах порту, при цьому, тарифи зазначені в договорі без врахування ПДВ, який нараховується відповідно до чинного законодавства України. Оплата за надані Портом послуги проводиться «Експедитором» за фактом надання послуг протягом 10 банківських днів на підставі виставленого Портом рахунку. Заявки на додатково надавані Портом послуги й акти виконаних робіт повинні підписуватися вповноваженими представниками «Експедитора». Підтвердженням повноважень представника є видане «Експедитором» доручення. Порт має право в однобічному порядку змінювати місцеві тарифи на послуги за даним договором шляхом повідомлення про таку зміну Замовника рекомендованим листом з повідомленням, під опис змісту конверта, не пізніше, ніж за 30 днів до зміни тарифів, за винятком випадків зниження тарифів. Згідно п.7.1. Договору, він набуває чинності від дня його підписання уповноваженими особами сторін, але регламентує взаємовідносини між сторонами з 06.07.2009 року до 31 грудня 2009 року у відповідності зі ст. 631 Цивільного кодексу України. По завершенню терміну дії даного договору він може бути продовжений сторонами на тих же, або інших умовах. Продовження терміну дії договору здійснюється сторонами протягом 30 робочих днів до дати припинення дії договору шляхом обміну відповідними листами. Відповідно до п.7.5 Договору умови даного договору можуть бути змінені шляхом укладання сторонами додаткових угод у порядку, згідно з чинним законодавством України.

Також, з боку позивача до суду надані додаток №1 до даного договору, яким визначена форма доручення на відвантаження експортних, транзитних вантажів та додаток №2 до договору, яким визначено форму наряду (т.22 а.с.94-95).

При цьому, суд зазначає, що з боку позивача не було надано до суду копії договору, який би діяв між сторонами після 31.12.2009 року, а саме, у період 2010 року, а також, не надано жодних додаткових угод, якими би вносились зміни, в тому числі, щодо строку дії договору від 11.09.2009 року № 370/КТ.

З боку позивача у якості доказів на підтвердження правомірності віднесення ТОВ "Максан-Транс" до складу податкового кредиту та до валових витрат спірних сум у додаткових поясненнях до позовної заяви зазначені (із відображенням назви, номеру та дати документа) (т.22 а.с.20-27) та до суду надані в копіях наступні документи:

- акти виконаних робіт по рахункам за період лютий 2010 року (т.2 а.с.74-81,83,85, т.13 а.с.8-15, т.14 а.с.171,173,175,177,179), в яких зазначається, що ДП "ІМТП" виконало на адресу ТОВ "Максан-Транс" послуги ТЕО, із зазначенням у них даних щодо контейнерів, по відношенню до яких надані послуги, номерів суден та рейсів; рахунки від 10.02.2010 року (т.2 а.с.82,84) та податкові накладні за період лютий 2010 року (т.14 а.с.172,174,176,178,180-190);

- акти виконаних робіт по рахункам за період січень 2010 року, в яких зазначається, що ДП "ІМТП" виконало на адресу ТОВ "Максан-Транс" послуги ТЕО, із зазначенням у них даних щодо контейнерів, по відношенню до яких надані послуги, номерів суден та рейсів та податкові накладні за період січень 2010 року (т.3 а.с.59-70, т.13 а.с.196-205);

- акти виконаних робіт по рахункам за період липень 2010 року, в яких зазначається, що ДП "ІМТП" виконало на адресу ТОВ "Максан-Транс" послуги ТЕО, із зазначенням у них даних щодо контейнерів, по відношенню до яких надані послуги, номерів суден та рейсів та податкові накладні за період липень 2010 року (т.3 а.с.196-217);

- акти виконаних робіт по рахункам за період червень 2010 року, в яких зазначається, що ДП "ІМТП" виконало на адресу ТОВ "Максан-Транс" послуги ТЕО, із зазначенням у них даних щодо контейнерів, по відношенню до яких надані послуги, номерів суден та рейсів та податкові накладні за період червень 2010 року (т.3 а.с.218-220, т.5 а.с.133-138, т.18 а.с.132-150);

- акти виконаних робіт по рахункам за період серпень 2010 року, в яких зазначається, що ДП "ІМТП" виконало на адресу ТОВ "Максан-Транс" послуги ТЕО, із зазначенням у них даних щодо контейнерів, по відношенню до яких надані послуги, номерів суден та рейсів та податкові накладні за період серпень 2010 року (т.5 а.с.121-122, т.6 а.с.164-181, т.30 а.с.45-52);

- розрахунки коригування кількісних і вартісних показників від 30.06.2010 року до податкових накладних від 14.04.2010 року, від 12.06.2010 року, від 21.06.2010 року, якими зменшено податкові зобов'язання продавця та податковий кредит покупця із зазначенням причини коригування - «закриття рахунку» (т.5 а.с.123-132);

- акти виконаних робіт по рахункам за період вересень 2010 року, в яких зазначається, що ДП "ІМТП" виконало на адресу ТОВ "Максан-Транс" послуги ТЕО, із зазначенням у них даних щодо контейнерів, по відношенню до яких надані послуги, номерів суден та рейсів та податкові накладні за період вересень 2010 року (т.6 а.с.182-185, т.7 а.с.235-242, т.8 а.с.1-6, т.30 а.с.53-56);

- акти виконаних робіт по рахункам за період жовтень 2010 року, в яких зазначається, що ДП "ІМТП" виконало на адресу ТОВ "Максан-Транс" послуги ТЕО, із зазначенням у них даних щодо контейнерів, по відношенню до яких надані послуги, номерів суден та рейсів та податкові накладні за період жовтень 2010 року (т.7 а.с.202-234, т.11 а.с.25-26, т.30 а.с.28-29);

- акти виконаних робіт по рахункам за період листопад 2010 року, в яких зазначається, що ДП "ІМТП" виконало на адресу ТОВ "Максан-Транс" послуги ТЕО, із зазначенням у них даних щодо контейнерів, по відношенню до яких надані послуги, номерів суден та рейсів та податкові накладні за період листопад 2010 року (т.9 а.с.136-148, т.11 а.с.27-28,33-75, т.30 а.с.20-27,30-44);

- акти виконаних робіт по рахункам за період грудень 2010 року, в яких зазначається, що ДП "ІМТП" виконало на адресу ТОВ "Максан-Транс" послуги ТЕО, із зазначенням у них даних щодо контейнерів, по відношенню до яких надані послуги, номерів суден та рейсів та податкові накладні за період грудень 2010 року (т.10 а.с.246-249, т.11 а.с.1-24,29-32);

- акти виконаних робіт по рахункам за період березень 2010 року, в яких зазначається, що ДП "ІМТП" виконало на адресу ТОВ "Максан-Транс" послуги ТЕО, із зазначенням у них даних щодо контейнерів, по відношенню до яких надані послуги, номерів суден та рейсів та податкові накладні за період березень 2010 року (т.14 а.с.145-170);

- акти виконаних робіт по рахункам за період квітень 2010 року, в яких зазначається, що ДП "ІМТП" виконало на адресу ТОВ "Максан-Транс" послуги ТЕО, із зазначенням у них даних щодо контейнерів, по відношенню до яких надані послуги, номерів суден та рейсів та податкові накладні за період квітень 2010 року (т.15 а.с.249-250, т.16 а.с.1-8, т.17 а.с.45-48);

- акти виконаних робіт по рахункам за період травень 2010 року, в яких зазначається, що ДП "ІМТП" виконало на адресу ТОВ "Максан-Транс" послуги ТЕО, із зазначенням у них даних щодо контейнерів, по відношенню до яких надані послуги, номерів суден та рейсів та податкові накладні за період травень 2010 року (т.17 а.с.24-44).

На підтвердження здійснення оплати за вищевказаним договором згідно перелічених актів наданих послуг та податкових накладних позивачем надано до суду платіжні доручення за період 2010 року (т.24 а.с.37-53).

Зазначені податкові накладні, виписані товариством з обмеженою відповідальністю державним підприємством "Іллічівський морський торговельний порт" позивачем включено до реєстрів отриманих та виданих податкових накладних за період січень 2010 року, березень 2010 року - жовтень 2010 року, грудень 2010 року.

Вказані у вище перелічених податкових накладних та актах виконаних робіт суми ПДВ були віднесені позивачем до складу податкового кредиту у: січні 2010 року, березні 2010 року, квітні 2010, травні 2010 року, червні 2010 року, липні 2010 року, серпні 2010 року, вересні 2010 року, жовтні 2010 року, грудні 2010 року, що підтверджується відповідними податковими деклараціями з ПДВ, додатками 5 до них та суми витрат віднесені до складу валових витрат відповідного періоду 2010 року, що підтверджується податковими деклараціями з податку на прибуток із додатками до них, копії яких наявні в матеріалах справи.

В свою чергу, слід зазначити, що позивачем у додаткових поясненнях від 11.11.2014 року наведено перелік документів, які на думку позивача, підтверджують правомірність віднесення до складу податкового кредиту та до валових витрат відповідних сум, по яким встановлені порушення (т.22 а.с.20-27), в якому, окрім зазначених судом вище та досліджених доказів, інших документів не значиться, та з боку позивача під час всього судового розгляду справи, жодних інших доказів, окрім вищевказаних, до суду не надано.

Дослідивши письмові докази, надані позивачем на підтвердження правомірності віднесення до складу податкового кредиту податку, сплаченого у ціни придбаного товару та віднесення спірних сум до витрат підприємства, їх зміст, враховуючи приписи ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» та ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», суд вважає, що позивачем безпідставно віднесені спірні суми до податкового кредиту та до валових витрат у 2010 році по вказаному контрагенту, з огляду на наступне.

Суд зазначає, що з боку позивача не було надано до суду копії договору, який би діяв між сторонами після 31.12.2009 року, а саме, у період 2010 року, а також, не надано, жодних додаткових угод, якими би вносились зміни, в тому числі, щодо строку дії договору від 11.09.2009 року № 370/КТ.

В свою чергу, за умовами договору від 11.09.2009 року № 370/КТ визначено, зокрема, що Порт забезпечує відвантаження експортних і транзитних вантажів на судна відповідно по наданим Експедитором дорученням на відвантаження (додаток 1), письмово підтвердженими лінійним агентом; проводить відвантаження імпортних і транзитних вантажів по призначенню відповідно до наданого Експедитором наряду на відвантаження (додаток 2); Експедитор надає Порту письмово підтверджені лінійним агентом доручення на відвантаження вантажу (додаток 1) за 24 години до підходу судна (доручення, що не мають необхідних реквізитів, до виконання не приймаються); надає Порту і капітанові судна, якщо це передбачено діючими нормативними актами, до початку навантаження вантажу на судно декларацію про вантаж і сертифікати о характеристиках вантажу на момент навантаження, які видаються Експедитору за його рахунок Вантажним бюро відповідно до діючих правил; для видачі вантажів з порту Експедитор надає Порту наряд на відвантаження вантажу (додаток 2), а також розпорядження лінійного агента на видачу вантажу.

Таким чином, відповідно до умов вищевказаного договору, для його виконання складаються окремо визначені документи, що підтверджують здійснення такої діяльності. Однак, з боку позивача, окрім актів виконаних робіт, податкових накладних та платіжних доручень, до суду не надано та в матеріалах справи не міститься вищевказаних документів, які передбачені договором для здійснення послуг (виконання робіт) та на підтвердження їх виконання, а також, інших первинних та супутніх документів на підтвердження здійснення господарських операцій з контрагентом ДП "Іллічівський морський торговельний порт".

При цьому, при дослідженні судом наданих позивачем актів здачі-приймання робіт (надання послуг), встановлено, що в цих документах зазначено, що надані послуги ТЕО, із відображенням у них даних щодо контейнерів, по відношенню до яких надані послуги, номерів суден та рейсів, а також, даних щодо наряду, контейнеру, коносаменту, дати виконання робіт, виду автотранспорту. Однак, в порушення ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та звітність в Україні" не міститься вичерпної, детальної інформації щодо змісту господарських операцій, види, наданих згідно з цими актами робіт (послуг), носять загальний характер, внаслідок чого неможливо достовірно визначити перелік конкретних наданих робіт (послуг), їх об'єм, встановити яким чином визначено вартість окремо визначених робіт (послуг), не можливо визначити одиницю виміру таких робіт (послуг) для розрахунку їх вартості, і, як результат, виявити зв'язок цих робіт з господарською діяльністю позивача. Види, наданих згідно з цими актами робіт (послуг), носять загальний характер та містять загальну вказівку про надання робіт (послуг) «послуги ТЕО». Більш того, з боку позивача не було надано до суду жодних доказів того, яким чином замовлені послуги (роботи) у контрагента були використані позивачем в оподатковуваних операціях в межах здійснення його господарської діяльності.

Крім того, слід зазначити, що в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) взагалі не зазначені особи, які складали ці акти та приймали послуги (роботи) з боку замовника. Відсутність згаданих даних не надає змоги ідентифікувати осіб, що приймали участь у здійсненні таких господарських операцій, що позбавляє суд можливості встановити факт товарності даних господарських операцій.

Водночас, суд зазначає, що у податкових накладних, виписаних у січні 2010 року, не зазначено жодних даних в умовах поставки; у податкових накладних, виписаних у липні, серпні, вересні, жовтні та грудні 2010 року в умовах поставки зазначений договір №09/370/кт від 06.07.2009 року, однак вказаного договору до суду з боку позивача надано не було; в податкових накладних від 30.11.2010 року №71062, №71085 (т.11 а.с.27-28) в умовах поставки зазначений договір від 01.01.2005 року, який також до суду надано не було; у податкових накладних, виписаних у лютому, березні, квітні, травні та червні 2010 року в умовах поставки зазначено взагалі «договір» без посилання на його назву, номер та дату.

Таким чином, зважаючи на відсутність у справі належного документального підтвердження фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом щодо надання послуг (виконання робіт) та враховуючи недоведеність подальшого використання цих послуг (робіт) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності позивача, суд дійшов висновку про безпідставність включення позивачем до складу податкового кредиту спірних сум ПДВ та спірних сум до валових витрат по ДП "Іллічівський морський торговельний порт" у період 2010 року. Як наслідок цього, суд погоджується із висновками відповідача в цій частині порушення щодо заниження позивачем податку на додану вартість та заниження податку на прибуток.

Як вбачається з матеріалів справи, 31 березня 2006 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Максан-Транс" (Експедитор) та державним підприємством "Одеський морський торговельний порт" (Порт) укладено договір КД-8664 на експедирування вантажів в Одеському морському торговому порту (т.22 а.с.118-120), згідно якого Експедитор проводить експедирування експортно-імпортних і транзитних вантажів та контейнерів в Порту відповідно до правил здійснення транспортно-експедиторської діяльності під час перевезення зовнішньоторговельних вантажів, затверджених законом України «Про транспортно-експедиторську діяльність», орієнтовно середньомісячним обсягом - контейнери 50 TEUs. Експедитор доручає, а Порт приймає на себе зобов'язання з надання послуг, пов'язаних із здійсненням перевалки, зберігання і всередині портового експедирування вантажів, а також послуг з організації митного огляду на території транзитно-вантажного терміналу порту (ТВТ) контейнерів та інших послуг, пов'язаних з видачею та відвантаженням контейнерів з території Порту (п.1.1.-1.2. Договору). Згідно п.п.2.1. та 2.2. Договору Експедитор забезпечує, зокрема: не пізніше 3-х днів до початку наступного планового місяця надання Порту (до головної диспетчерської) наступної інформації: весь планований обсяг вантажу (за номенклатурою) і кількість контейнерів, призначений для завезення в Порт; відправника вантажу; фірму - отримувача; комплекс перевалки вантажу в Порт; вручення Порту доручень і рознарядок на відвантаження експортних, імпортних, транзитних вантажів, контейнерів з Порта, не пізніше, ніж за 48 годин до початку навантаження або вивантаження судна, а також вручення Порту всіх необхідних товаро/(вантажо) супровідних документів для ввезення/вивезення на територію Порта вантажів (контейнерів) відповідно до умов діючої в Порту «Технологічної схеми оформлення автотранспорту, що прямує для вивантаження або навантаження на контейнерний термінал»; датою видачі доручень та інструкцій вважається дата їх надходження в Порт. Порт забезпечує: послуги, які входять в акордну ставку, зокрема, навантаження/вивантаження експортно-імпортних і транзитних вантажів і контейнерів, які прибувають в Порт як за прямим варіантом, так і через склад, з виплатою послуг Порту Експедитором або Вантажовласником за заявленими тарифами; оформлення реєстрів та передачу їх Експедитору; оформлення комерційних актів та передачу їх Експедитору; отримання залізничних відвантажувальних документів та передачу їх Експедитору; оформлення видаткових ордерів за нарядами Експедитора; виконання нарядів Експедитора по імпорту, оформлених у відповідності із діючими правилами. Пунктами 3.1.-3.3,3.10 Договору визначено, що Порт стягує плату за послуги, які входять в акордну ставку, по окремим договорам на перевалку вантажів в порту, укладеним вантажовласником або Експедитором з Портом. Експедитор за забезпечення інформаційної бази в період провадження транспортно-експедиторського обслуговування вантажів в Порту оплачує Порту суми в розмірі: 0,82 гривні за один 20-фут. контейнер; 1,02 гривні за один 40-фут. контейнер; суми, вказані без урахування ПДВ. На суму рахунку нараховується ПДВ згідно з чинним законодавством України. Також, у п.3.4 визначена вартість на послуги використання інфраструктури Порту, послуги при здійсненні митного огляду контейнерів. Експедитор здійснює оплату згідно з виставленими Портом рахунками відповідно до реквізитів Порта, зазначених в пред'явленому до оплати рахунку. Порт і Експедитор є платниками податку на прибуток на загальних умовах, передбачених Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств». Даний договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2006 року (п. 6.1. Договору).

Крім того, позивачем були надані до суду в копіях додаткові угоди, укладені до договору КД-8664 від 31.03.2006 року (т.22 а.с.121-127), і зокрема, згідно додаткової угоди від 31 грудня 2009 року № КД-8864/8, в тому числі, внесені зміни в частині терміну дії договору, а саме, договір діє до 31.12.2010 року (т.22 а.с.124-125).

В свою чергу, з боку позивача у якості доказів, які підтверджують правомірність віднесення ТОВ "Максан-Транс" до складу податкового кредиту та до валових витрат спірних сум у додаткових поясненнях до позовної заяви зазначені (із відображенням назви, номеру та дати документа) (т.22 а.с.46-47) та до суду надані в копіях наступні документи по ДП "Одеський морський торговельний порт" (ІПН 17) за вказаним вище договором:

- акти здачі-приймання робіт (надання послуг) по огляду контейнерів, використання інфраструктури за січень 2010 року разом із реєстрами оглядів контейнерів та руху автотранспорту, рахунки на оплату вказаних послуг (т.2 а.с.94-99, т.13 а.с.22-23);

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.01.2010 року на забезпечення інформаційною базою, податкову накладну до нього від 31.01.2010 року №2516 та рахунок №690153 від 12.02.2010 року (т.2 а.с.100-102, т.13 а.с.24-25). При цьому, як зазначається у вказаних вище акті здачі-приймання робіт (надання послуг) та податковій накладній від 31.01.2010 року, вони виписані на підставі рахунку від 12.02.2010 року, та крім того, даний акт взагалі не містить підпису з боку виконавця послуг, печатки виконавця та прізвища особи з боку виконавця;

- акти здачі-приймання робіт (надання послуг) по огляду контейнерів, використання інфраструктури, на забезпечення інформаційною базою за грудень 2009 року разом із реєстрами оглядів контейнерів та руху автотранспорту, а також, рахунки на оплату вказаних послуг та відповідні податкові накладні за цей період (т.3 а.с.79-90, т.13 а.с.216-222). При цьому, як зазначається у вказаних вище акті здачі-приймання робіт (надання послуг) та податковій накладній від 31.12.2009 року на забезпечення інформаційною базою, вони виписані на підставі рахунку від 12.01.2010 року, копію якого позивачем також надано до суду (т.3 а.с.82-84, т.13 а.с.217-218);

- акти здачі-приймання робіт (надання послуг) по огляду контейнерів, ідентифікаційному огляду контейнерів, використання інфраструктури, на забезпечення інформаційною базою за червень 2010 року та відповідні податкові накладні (т.3 а.с.229-234). При цьому, як зазначається у вказаних вище акті здачі-приймання робіт (надання послуг) та податковій накладній від 30.06.2010 року на забезпечення інформаційною базою, вони виписані на підставі рахунку від 09.07.2010 року (т.3 а.с.233-234);

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) на забезпечення інформаційною базою від 31.07.2010 року разом з податковою накладною до нього від 31.07.2010 року (т.3 а.с.227-228), в яких зазначено, що вони виписані на підставі рахунку від 05.08.2010 року №692070;

- акти здачі-приймання робіт (надання послуг) по огляду контейнерів, ідентифікаційному огляду контейнерів, використання інфраструктури за липень 2010 року та відповідні податкові накладні до них (т.5 а.с.139-142);

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) на забезпечення інформаційною базою від 30.09.2010 року разом з податковою накладною до нього від 30.09.2010 року (т.6 а.с.192-193), в яких зазначено, що вони виписані на підставі рахунку від 07.10.2010 року №692699;

- акти здачі-приймання робіт (надання послуг) по огляду контейнерів, ідентифікаційному огляду контейнерів, використання інфраструктури за вересень 2010 року та відповідні податкові накладні до них (т.8 а.с.7-10);

- акти здачі-приймання робіт (надання послуг) по огляду контейнерів, ідентифікаційному огляду контейнерів, використання інфраструктури, на забезпечення інформаційною базою за серпень 2010 року та відповідні податкові накладні до них (т.6 а.с.194-200), при цьому, як зазначається у вказаних вище акті здачі-приймання робіт (надання послуг) та податковій накладній від 31.08.2010 року на надання послуг по забезпеченню інформаційною базою, вони виписані на підставі рахунку від 07.09.2010 року № 692385 (т.6 а.с.198-199);

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) на забезпечення інформаційною базою від 30.11.2010 року разом з податковою накладною до нього від 30.11.2010 року (т.9 а.с.158-159), в яких зазначено, що вони виписані на підставі рахунку від 10.12.2010 року №693330;

- акти здачі-приймання робіт (надання послуг) по огляду контейнерів, використання інфраструктури за листопад 2010 року разом із реєстром руху автотранспорту, а також, рахунок на оплату вказаних послуг (т.11 а.с.84-88);

- акти здачі-приймання робіт (надання послуг) по ідентифікаційному огляду контейнерів, використання інфраструктури, на забезпечення інформаційною базою за жовтень 2010 року та відповідна податкова накладна до акту на надання послуг забезпечення інформаційною базою (т.9 а.с.157,160-162), при цьому, як зазначається у вказаних вище акті здачі-приймання робіт (надання послуг) та податковій накладній від 31.10.2010 року на надання послуг по забезпеченню інформаційною базою, вони виписані на підставі рахунку від 09.11.2010 року № 693016 (т.9 а.с.161-162);

- акти здачі-приймання робіт (надання послуг) по огляду контейнерів, ідентифікаційному огляду контейнерів, використання інфраструктури, на забезпечення інформаційною базою за лютий 2010 року та відповідні податкові накладні до них (т.15 а.с.24-30), при цьому, як зазначається у вказаних вище акті здачі-приймання робіт (надання послуг) та податковій накладній від 28.02.2010 року на надання послуг по забезпеченню інформаційною базою, вони виписані на підставі рахунку від 15.03.2010 року № 690442 (т.15 а.с.24-25);

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №290334 від 17.03.2010 року на послуги по в'їзду автотранспорту, проїзду по шляхопроводу, видача пропусків, тощо (т.15 а.с.31);

- акти здачі-приймання робіт (надання послуг) по огляду контейнерів, використання інфраструктури, на забезпечення інформаційною базою за березень 2010 року та відповідна податкова накладна до акту на надання послуг забезпечення інформаційною базою (т.16 а.с.12-15), при цьому, як зазначається у вказаних вище акті здачі-приймання робіт (надання послуг) та податковій накладній від 31.03.2010 року на надання послуг по забезпеченню інформаційною базою, вони виписані на підставі рахунку від 14.04.2010 року № 690768 (т.16 а.с.13-14);

- акти здачі-приймання робіт (надання послуг) по огляду контейнерів, використання інфраструктури, на забезпечення інформаційною базою за квітень 2010 року та відповідні податкові накладні до них (т.17 а.с.55-60);

- акти здачі-приймання робіт (надання послуг) по огляду контейнерів, використання інфраструктури, на забезпечення інформаційною базою за травень 2010 року та відповідні податкові накладні до них (т.18 а.с.153-158), при цьому, як зазначається у вказаних вище акті здачі-приймання робіт (надання послуг) та податковій накладній від 31.05.2010 року на надання послуг по забезпеченню інформаційною базою, вони виписані на підставі рахунку від 10.06.2010 року № 691414 (т.18 а.с.157-158).

На підтвердження здійснення оплати згідно перелічених актів наданих послуг та податкових накладних позивачем надано до суду платіжні доручення за період 2010 року (т.25 а.с.146-176).

Зазначені податкові накладні, виписані державним підприємством "Одеський морський торговельний порт" позивачем включено до реєстрів отриманих та виданих податкових накладних за період січень 2010 року - грудень 2010 року.

Вказані у вище перелічених податкових накладних та актах здачі-приймання робіт (надання послуг), суми ПДВ були віднесені позивачем до складу податкового кредиту у січні 2010 року, лютому 2010 року, березні 2010 року, квітні 2010, травні 2010 року, червні 2010 року, липні 2010 року, серпні 2010 року, вересні 2010 року, жовтні 2010 року, листопаді 2010 року, грудні 2010 року, що підтверджується відповідними податковими деклараціями з ПДВ, додатками 5 до них та суми витрат віднесені до складу валових витрат у відповідних періодах 2010 року, що підтверджується податковими деклараціями з податку на прибуток із додатками до них, копії яких наявні в матеріалах справи.

Дослідивши письмові докази, надані позивачем на підтвердження правомірності віднесення до складу податкового кредиту податку, сплаченого у ціни придбаного товару та віднесення спірних сум до витрат підприємства, їх зміст, враховуючи приписи ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» та ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», суд вважає, що позивачем безпідставно віднесені спірні суми до податкового кредиту та до валових витрат у 2010 році по вказаному контрагенту, з огляду на наступне.

За умовами договору від 31.03.2006 року, з урахуванням додаткової угоди від 31.12.2009 року визначено, зокрема, що Експедитор забезпечує, в тому числі: вручення Порту доручень і рознарядок на відвантаження експортних, імпортних, транзитних вантажів, контейнерів з Порта, не пізніше, ніж за 48 годин до початку навантаження або вивантаження судна, а також вручення Порту всіх необхідних товаро/(вантажо) супровідних документів для ввезення/вивезення на територію Порта вантажів (контейнерів) відповідно до умов діючої в Порту «Технологічної схеми оформлення автотранспорту, що прямує для вивантаження або навантаження на контейнерний термінал». Порт забезпечує: послуги, які входять в акордну ставку, зокрема, оформлення реєстрів та передачу їх Експедитору; оформлення комерційних актів та передачу їх Експедитору; отримання залізничних відвантажувальних документів та передачу їх Експедитору; оформлення видаткових ордерів за нарядами Експедитора; виконання нарядів Експедитора по імпорту, оформлених у відповідності із діючими правилами.

Таким чином, відповідно до умов вищевказаного договору, для його виконання складаються окремо визначені документи, що підтверджують здійснення такої діяльності. Однак, з боку позивача, окрім актів виконаних робіт, податкових накладних та платіжних доручень, до суду не надано та в матеріалах справи не міститься вищевказаних документів, які передбачені договором для здійснення таких послуг (виконання робіт) та на підтвердження їх виконання, а також, не надано інших первинних та супутніх документів на підтвердження здійснення господарських операцій з контрагентом ДП "Одеський морський торговельний порт".

При цьому, при дослідженні судом наданих позивачем актів здачі-приймання робіт (надання послуг), встановлено, що в цих документах зазначено, що контрагентом позивача надані послуги по огляду контейнерів, використання інфраструктури, на забезпечення інформаційною базою. Однак в порушення ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та звітність в Україні" не міститься вичерпної, детальної інформації щодо змісту господарських операцій, види, наданих згідно з цими актами робіт (послуг), носять загальний характер, внаслідок чого неможливо достовірно визначити їх об'єм, неможливо встановити яким чином визначено вартість робіт (послуг), неможливо визначити одиницю виміру таких робіт (послуг) для розрахунку їх вартості, і, як результат, виявити зв'язок цих робіт з господарською діяльністю позивача. Види, наданих згідно з цими актами робіт (послуг), носять загальний характер та містять загальну вказівку про надання таких робіт (послуг). Більш того, з боку позивача не було надано до суду жодних доказів того, яким чином замовлені ним послуги (роботи) у контрагента були використані позивачем в оподатковуваних операціях в межах здійснення його господарської діяльності.

Також, слід зазначити, у всіх вказаних вище актах здачі-приймання робіт (надання послуг) та податкових накладних на надання послуг по забезпеченню інформаційною базою зазначається, що вони виписані на підставі рахунків, однак, такі рахунки виписані більш пізнішими датами, ніж складені податкові накладні та акти виконаних робіт.

Крім того, слід зазначити, що в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) взагалі не зазначені особи, які складали ці акти та виконували роботи (послуги) з боку виконавця і приймали послуги (роботи) з боку замовника. Водночас, суд зауважує, що в частині наданих копій актів здачі-приймання робіт (надання послуг) відсутні печатки ДП "Одеський морський торговельний порт", а наявний лише підпис у графі «Від Виконавця». Відсутність згаданих даних не надає змоги ідентифікувати осіб, що приймали участь у здійсненні таких господарських операцій, що позбавляє суд можливості встановити факт товарності даних господарських операцій.

З урахуванням вищевикладеного, суд зазначає, що лише формальна наявність у позивача актів здачі-приймання робіт (наданих послуг), податкових накладних, виписаних контрагентом позивача не є достатнім і беззаперечним документальним підтвердженням фактичного надання послуг (робіт), і не дає можливості суду дійти обґрунтованого й переконливого висновку про фактичне проведення господарських операцій. Отже, ці документи не є достатньою підставою для визнання правомірності віднесення спірних сум до складу податкового кредиту та до валових витрат, оскільки наведені в них відомості не підтверджуються належними первинними, бухгалтерськими та супутніми їм документами, що вказує на відсутність у позивача фактичних підстав для віднесення спірних сум ПДВ до складу податкового кредиту та спірних сум за послуги (роботи) до валових витрат.

Таким чином, зважаючи на відсутність у справі належного документального підтвердження фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом щодо надання послуг (виконання робіт) та враховуючи недоведеність подальшого використання цих послуг (робіт) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності позивача, суд дійшов висновку про безпідставність включення позивачем до складу податкового кредиту спірних сум ПДВ та спірних сум до валових витрат по ДП "Одеський морський торговельний порт" у періоді 2010 року. Як наслідок цього, суд погоджується із висновками відповідача в цій частині порушення щодо заниження позивачем податку на додану вартість та заниження податку на прибуток.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.06.2007 року між ТОВ "Максан-Транс" (Замовник) та ТОВ "Євротерминал" (Виконавець) укладено договір надання послуг №8/н (т.22 а.с.64-65), згідно якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов'язання по наданню Замовнику послуг, пов'язаних з обслуговуванням транспортних засобів Замовника та/або третіх осіб, яких представляє Замовник, на території Накопичуваного транзитного майданчика (НТМ) Виконавця, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Хаджибеївська дорога (район полів фільтрації) (п.1.1. Договору). Згідно п.1.2-1.4 Договору діяльність виконавця, яка випливає з п.1.1 Договору носить триваючий і систематичний характер. Конкретний перелік послуг, які надаються виконавцем міститься в розділі 2 Договору. В підтвердження наданих послуг по даному Договору Сторони щомісяця оформлюють акти наданих послуг. За вказані по даному Договору послуги Замовник зобов'язується проводити оплату Виконавцю відповідно до розділу 4 «Вартість та порядок оплати послуг Виконавця» Договору.

Відповідно до п.п.2.1.1. п.2.1 розділу 2 Договору Виконавець зобов'язується на підставі заявок Замовника (письмових, направлених електронною поштою, усних) надавати йому наступні послуги: - послуги автостоянки (забезпечення Замовника місцем для стоянки транспортних засобів, постановку автомобіля в орієнтир, реєстрація автомобіля в комп'ютерній базі; оформлення видаткового ордеру та проформи пропуску для в'їзду в Одеський порт, регулювання руху автотранспортних засобів на території НТМ, забезпечення пожежної безпеки); - інформаційні послуги, пов'язані з наданням Замовником інформації відносно оперативної обстановки з обробки автотранспорту на території контейнерного терміналу та ТГП Порту; - інші супутні послуги (надання можливості користування інфраструктурою НТМ, забезпечення Замовника наочною схемою руху). Згідно п.2.1.2 Договору - забезпечувати своїми силами або силами залучення третіх осіб збереження транспортних засобів, які знаходяться на території НТМ, на весь час стоянки (у випадку покидання території НТМ водія транспортного засобу Замовника). Підпунктом 2.1.3 Договору визначено, що по закінченню кожного місяця (до 5 числа наступного за звітним місяцем) надавати Замовнику акт про надані послуги. Відповідно до п.4.1 Договору вартість послуг, наданих Виконавцем Замовнику по даному Договору, визначається за тарифами, вказаними в Додатку № 1 до цього Договору. Згідно п.7.1 Договору даний Договір вступає в силу з липня 2007 року та діє до 31 грудня 2007 року включно, з можливістю його пролонгації на новий строк. Пунктом 8.3 Договору визначено, що всі зміни та доповнення до Договору оформлюються у вигляді окремих додаткових угод/додатків, підписаних уповноваженими представниками Сторін. Відповідно до п.8.7 та п.8.8 Договору Сторони підтверджують, що вони є платниками податку на прибуток на загальних підставах згідно Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

З боку позивача до суду надано копію додатку №1 до договору на надання послуг із зазначенням вартості послуг, як надаються Виконавцем (т.22 а.с.66), в якому не зазначено номеру та повної дати договору на надання послуг.

Також, з боку позивача до суду були надані копії додаткових угод: №1 від 20.08.2007 року, №2 від 26.11.2007 року, № 3 від 27.06.2008 року, укладених між ТОВ "Максан-Транс" (Замовник) та ТОВ "Євротерминал" (Виконавець) до договору надання послуг №8/н від 18.06.2007 року (т.22 а.с.67-69). Зокрема, згідно усіх даних додаткових угод було викладено в іншій редакції п.1 Додатку до договору в частині вартості послуг; згідно додаткової угоди №2 від 26.11.2007 року був викладений в іншій редакції п.7.1 Договору, відповідно до якого даний Договір вступає в силу з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та діє до 31.12.2008 року включно, та автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік за умови, що жодна із Сторін не надасть письмового повідомлення (відправленого по факсу, поштою, електронною поштою або за допомогою кур'єра) про розірвання Договору за 30 календарних днів до закінчення поточного року.

На підтвердження виконання вказаного договору та додаткових угод до нього, позивачем надано до суду в копіях:

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.01.2010 року за обслуговування транспорту на території НТП в період з 01.01.2010 року по 31.01.2010 року на загальну суму 880 грн., в т.ч. сума послуг - 733,33 грн. та ПДВ - 146,67 грн.; звіт про в'їзд/виїзд автотранспорту з 01.01.2010 року по 31.01.2010 року по експедитору ТОВ "Максан-Транс" на загальну суму 880 грн.; рахунок від 31.01.2010 року за обслуговування транспорту на території НТП в період з 01.01.2010 року по 31.01.2010 року на вказану суму 880 грн., в т.ч. сума послуг - 733,33 грн. та ПДВ - 146,67 грн. та податкову накладну №00000344 від 22.01.2010 року за обслуговування транспорту на території НТП, виписану ТОВ "Євротерминал" (ІПН 40) на загальну суму 2000 грн., з яких сума послуг - 1666,67 грн. та сума ПДВ 333,33 грн. (т.3 а.с.164-167, т.14 а.с.27-28);

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.11.2009 року за обслуговування транспорту на території НТП в період з 01.11.2009 року по 30.11.2009 року на загальну суму 176 грн., в т.ч. сума послуг - 146,67 грн. та ПДВ - 29,33 грн.; звіт про в'їзд/виїзд автотранспорту з 01.11.2009 року по 30.11.2009 року по експедитору ТОВ "Максан-Транс" на загальну суму 176 грн., в т.ч. сума послуг - 146,67 грн. та ПДВ - 29,33 грн., рахунок від 30.11.2009 року за обслуговування транспорту на території НТП в період з 01.11.2009 року по 30.11.2009 року на вказану суму 176 грн., в т.ч. сума послуг - 146,67 грн. та ПДВ - 29,33 грн. та податкові накладні, виписані ТОВ "Євротерминал" (ІПН 40) за обслуговування транспорту на території НТП за №00005574 від 09.11.2009 року на загальну суму 1328 грн., з яких сума послуг - 1106,67 грн. та сума ПДВ 221,33 грн. та за № 00005906 від 24.11.2009 року на загальну суму 3516 грн., з яких сума послуг - 2930 грн. та сума ПДВ 586 грн. (т.3 а.с.171-175, т.14 а.с.30-32).

Також, позивачем надано копії: акту здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.12.2009 року за обслуговування транспорту на території НТП в період з 01.12.2009 року по 31.12.2009 року на загальну суму 4219 грн., в т.ч. сума послуг - 3515,83 грн. та ПДВ - 703,17 грн.; звіту про в'їзд/виїзд автотранспорту з 01.12.2009 року по 31.12.2009 року по експедитору ТОВ "Максан-Транс" на загальну суму 4219 грн.; рахунку від 31.12.2009 року за обслуговування транспорту на території НТП в період з 01.12.2009 року по 31.12.2009 року на вказану загальну суму 4219 грн., з урахуванням суми ПДВ (т.3 а.с.168-170, т.14 а.с.29).

З наявних в матеріалах справи реєстрів отриманих податкових накладних, судом встановлено, що податкова накладна від 22.01.2010 року, виписана ТОВ "Євротерминал" позивачем включена до реєстру отриманих та виданих податкових накладних за період січень 2010 року (т.28 а.с.5-12).

Також, з матеріалів справи судом встановлено, що позивачем по контрагенту ТОВ "Євротерминал" (ІПН 40) до складу податкового кредиту у січні 2010 року за порядковим номером « 25» включено суму ПДВ у розмірі 807,33 грн., обсяг поставки - 4036,67 грн. із зазначенням періоду виписки - 11.2009 року та за порядковим номером « 26» включено суму ПДВ у розмірі 333,33 грн., обсяг поставки - 1666,67 грн. із зазначенням періоду виписки - 01.2010 року, що підтверджується податковою декларацією з ПДВ за січень 2010 року та додатком 5 до неї (т.19 а.с.196-201). Відповідні суми послуг у розмірі 4036,67 грн. та 1666,67 грн. були включені до складу валових витрат товариства у 1 кв.2010 року.

При цьому, відносно наданих позивачем документів по контрагенту ТОВ "Євротерминал" щодо надання послуг з обслуговування транспорту на території НТП в період з 01.12.2009 року по 31.12.2009 року на загальну суму 4219 грн., в т.ч. сума послуг - 3515,83 грн. та ПДВ - 703,17 грн., суд зазначає, що по-перше, згідно податкових декларацій з ПДВ за період січень-грудень 2010 року, позивач не відносив у цьому періоді до складу податкового кредиту суми ПДВ 703,17 грн. по контрагенту ТОВ "Євротерминал" (ІПН 40), та ним відповідно, не надавались такі податкові накладні, а по-друге, позивачем не надано до суду доказів, що підтверджують віднесення ним до валових витрат у 2010 році суми по оплаті послуг у вказаному розмірі 3515,83 грн.

Також, на підтвердження виконання вказаного договору та додаткових угод до нього, позивачем надано до суду в копіях:

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.07.2010 року за обслуговування транспорту на території НТП в період з 01.07.2010 року по 31.07.2010 року на загальну суму 2037 грн., в т.ч. сума послуг - 1697,50 грн. та ПДВ - 339,50 грн.; податкову накладну №00004250 від 09.07.2010 року, виписану ТОВ "Євротерминал" (ІПН 40) за обслуговування транспорту на території НТП на загальну суму 1401 грн., з яких сума послуг - 1167,50 грн. та сума ПДВ 233,50 грн. та акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.08.2010 року за обслуговування транспорту на території НТП в період з 01.08.2010 року по 31.08.2010 року на загальну суму 1279 грн., в т.ч. сума послуг - 1065,83 грн. та ПДВ - 213,17 грн. (т.5 а.с.249-251); податкову накладну від 31.08.2010 року № 00005465, виписану ТОВ "Євротерминал" (ІПН 40) за обслуговування транспорту на території НТП на загальну суму 1037 грн., з яких сума послуг - 864,17 грн. та сума ПДВ 172,83 грн. (т.7 а.с.33).

З наявних в матеріалах справи реєстрів отриманих податкових накладних, судом встановлено, що податкова накладна від 09.07.2010 року, виписана ТОВ "Євротерминал" позивачем включена до реєстру отриманих та виданих податкових накладних за період серпень 2010 року (т.28 а.с.128-139) та податкова накладна від 31.08.2010 року, виписана ТОВ "Євротерминал" позивачем включена до реєстру отриманих та виданих податкових накладних за період вересень 2010 року (т.28 а.с.147-157).

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем по контрагенту ТОВ "Євротерминал" (ІПН 40) до складу податкового кредиту у серпні 2010 року за порядковим номером « 24» включено суму ПДВ у розмірі 233,50 грн., обсяг поставки - 1167,50 грн. із зазначенням періоду виписки - 07.2010 року, що підтверджується податковою декларацією з ПДВ за серпень 2010 року та додатком 5 до неї (т.20 а.с.1-7) та у вересні 2010 року за порядковим номером « 23» включено суму ПДВ у розмірі 172,83 грн., обсяг поставки - 864,17 грн. із зазначенням періоду виписки - 08.2010 року, що підтверджується податковою декларацією з ПДВ за вересень 2010 року та додатком 5 до неї (т.20 а.с.14-18). Відповідні суми послуг у розмірі 1167,50 грн. та 864,17 грн. включені позивачем до складу валових витрат товариства за 3 кв.2010 року.

Разом з цим, на підтвердження виконання вказаного договору та додаткових угод до нього, позивачем надано до суду в копіях:

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.10.2010 року за обслуговування транспорту на території НТП в період з 01.10.2010 року по 31.10.2010 року на загальну суму 174 грн., в т.ч. сума послуг - 145 грн. та ПДВ - 29 грн.; податкову накладну №00006409 від 12.10.2010 року, виписану ТОВ "Євротерминал" (ІПН 40) за обслуговування транспорту на території НТП на загальну суму 756 грн., з яких сума послуг - 630 грн. та сума ПДВ 126 грн. (т.8 а.с.157-158).

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем по контрагенту ТОВ "Євротерминал" (ІПН 40) до складу податкового кредиту у жовтні 2010 року за порядковим номером « 23» включено суму ПДВ у розмірі 126 грн., обсяг поставки - 630 грн. із зазначенням періоду виписки - 10.2010 року, що підтверджується податковою декларацією з ПДВ за жовтень 2010 року та додатком 5 до неї (т.20 а.с.16-23). Відповідні суми послуг у розмірі 630 грн. включені позивачем до складу валових витрат товариства за 4 кв.2010 року.

Також, на підтвердження виконання вказаного договору та додаткових угод до нього, позивачем надано до суду в копіях:

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.12.2010 року за обслуговування транспорту на території НТП в період з 01.12.2010 року по 31.12.2010 року на загальну суму 700 грн., в т.ч. сума послуг - 583,33 грн. та ПДВ - 116,67 грн. (т.12 а.с.11).

Також, на підтвердження виконання вказаного договору та додаткових угод до нього, позивачем надано до суду в копіях:

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.04.2010 року за обслуговування транспорту на території НТП в період з 01.04.2010 року по 30.04.2010 року на загальну суму 870 грн., в т.ч. сума послуг - 725 грн. та ПДВ - 145 грн.; податкову накладну №00002470 від 22.04.2010 року, виписану ТОВ "Євротерминал" (ІПН 40) за обслуговування транспорту на території НТП на загальну суму 2000 грн., з яких сума послуг - 1666,67 грн. та сума ПДВ 333,33 грн. (т.16 а.с.118-119); акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.03.2010 року за обслуговування транспорту на території НТП в період з 01.03.2010 року по 31.03.2010 року на загальну суму 586 грн., в т.ч. сума послуг - 488,33 грн. та ПДВ - 97,67 грн.; акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 28.02.2010 року за обслуговування транспорту на території НТП в період з 01.02.2010 року по 28.02.2010 року на загальну суму 704 грн., в т.ч. сума послуг - 586,67 грн. та ПДВ - 117,33 грн. (т.16 а.с.120-121).

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем по контрагенту ТОВ "Євротерминал" (ІПН 40) до складу податкового кредиту у квітні 2010 року за порядковим номером « 27» включено суму ПДВ у розмірі 333,33 грн., обсяг поставки - 1666,67 із зазначенням періоду виписки - 04.2010 року, що підтверджується податковою декларацією з ПДВ за квітень 2010 року та додатком 5 до неї (т.19 а.с.218-225). Відповідні суми оплати за послуги у розмірі 1666,67 грн. включені позивачем до складу валових витрат товариства за 2 кв.2010 року.

Також, на підтвердження виконання вказаного договору та додаткових угод до нього, позивачем надано до суду в копіях:

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.06.2010 року за обслуговування транспорту на території НТП в період з 01.06.2010 року по 30.06.2010 року на загальну суму 1401 грн., в т.ч. сума послуг - 1167,50 грн. та ПДВ - 233,50 грн.; податкову накладну №00003661 від 16.06.2010 року, виписану ТОВ "Євротерминал" (ІПН 40) за обслуговування транспорту на території НТП на загальну суму 2279 грн., з яких сума послуг - 1899,17 грн. та сума ПДВ 379,83 грн. (т.19 а.с.39-40).

Крім того, судом встановлено, що позивачем по контрагенту ТОВ "Євротерминал" (ІПН 40) до складу податкового кредиту у червні 2010 року за порядковим номером «20» включено суму ПДВ у розмірі 379,83 грн., обсяг поставки - 1899,17 грн. із зазначенням періоду виписки - 06.2010 року, що підтверджується податковою декларацією з ПДВ за червень 2010 року та додатком 5 до неї (т.19 а.с.234-241).Відповідні суми за послуги у розмірі 1899,17 грн. включені позивачем до складу валових витрат товариства за 2 кв.2010 року.

На підтвердження здійснення оплати за послуги з обслуговування транспорту на території НТП, позивачем надано до суду платіжні доручення за період 2010 року (т.23 а.с.52-59).

В свою чергу, слід зазначити, що позивачем у додаткових поясненнях від 11.11.2014 року наведено перелік документів, які на думку позивача, підтверджують правомірність віднесення до складу податкового кредиту та валових витрат відповідних сум, по яким встановлені порушення (т.22 а.с.12-13), в якому, окрім зазначених судом вище та досліджених доказів, інших документів не значиться, та з боку позивача під час всього судового розгляду справи, жодних інших доказів, окрім вищевказаних, до суду не надано.

Дослідивши письмові докази, надані позивачем на підтвердження правомірності віднесення до складу податкового кредиту податку, сплаченого у ціни придбаного товару та віднесення спірних сум до витрат підприємства, їх зміст, враховуючи приписи ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» та ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», суд вважає, що позивачем безпідставно віднесені спірні суми до податкового кредиту та до валових витрат у 2010 році по вказаному контрагенту, з огляду на наступне.

При дослідженні судом наданих позивачем актів здачі-приймання робіт (надання послуг) встановлено, що в зазначених документах в порушення ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та звітність в Україні" не міститься вичерпної, детальної інформації щодо змісту господарських операцій, внаслідок чого неможливо достовірно визначити перелік конкретних наданих робіт (послуг), їх об'єм, яким чином визначено вартість окремо визначених робіт (послуг), не можливо визначити одиницю виміру таких робіт (послуг) для розрахунку їх вартості, і, як результат, виявити зв'язок цих робіт з господарською діяльністю позивача. Види, наданих згідно з цими актами робіт (послуг), носять загальний характер та містять загальну вказівку про надання робіт (послуг) «за обслуговування транспорту на території НТП».

Більш того, з боку позивача не було надано до суду жодних доказів того, яким чином замовлені ним послуги (роботи) у контрагента були використані позивачем в оподатковуваних операціях в межах здійснення його господарської діяльності. При цьому, надані до суду звіти про в'їзд/виїзд автотранспорту з 01.01.2010 року по 31.01.2010 року, з 01.12.2009 року по 31.12.2009 року, з 01.11.2009 року по 30.11.2009 року по експедитору ТОВ "Максан-Транс", за відсутності в цих звітах жодних відомостей про те, хто їх склав, печатки товариства, підпису уповноваженої особи та за відсутності будь-яких доказів використання позивачем замовлених у контрагента послуг (робіт) в межах здійснення господарської діяльності, не можуть слугувати належним документальним підтвердженням фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом з метою використання таких послуг для здійснення господарській діяльності позивача.

Крім того, слід зазначити, що в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) не зазначені особи, які надавали послуги (роботи) з боку виконавця, та взагалі не міститься жодних даних щодо осіб, які складали ці акти та підписували їх як з боку виконавця, так і з боку замовника в частині прийняття послуг (робіт). Відсутність згаданих даних не надає змоги ідентифікувати осіб, що приймали участь у здійсненні згаданої господарської операції, що позбавляє суд можливості встановити факт товарності зазначеної господарської операції.

Також, слід зазначити, що суми послуг в наданих до суду актах виконаних робіт є меншими, ніж суми послуг, які зазначені у виписаних податкових накладних за обслуговування транспорту на території НТП. Водночас, суд звертає увагу на те, що позивачем надані не усі податкові накладні за обслуговування транспорту на території НТП, по яким включались спірні суми до податкового кредиту у 2010 році.

З урахуванням вищевикладеного, суд зазначає, що лише формальна наявність у позивача актів здачі-приймання робіт (наданих послуг), податкових накладних, виписаних контрагентом позивача, звітів про в'їзд/виїзд автотранспорту з 01.01.2010 року по 31.01.2010 року, з 01.12.2009 року по 31.12.2009 року, з 01.11.2009 року по 30.11.2009 року по експедитору ТОВ "Максан-Транс", не є достатнім і беззаперечним документальним підтвердженням фактичного надання послуг (робіт), і не дають можливості суду дійти обґрунтованого й переконливого висновку про фактичне проведення господарських операцій, що вказує на відсутність у позивача фактичних підстав для віднесення спірних сум до складу податкового кредиту та до валових витрат. Отже, наявність вказаних вище актів та податкових накладних не є достатньою підставою для визнання правомірності віднесення спірних сум до складу податкового кредиту та до валових витрат, оскільки наведені в них відомості не підтверджуються належними первинними, бухгалтерськими та супутніми їм документами.

Таким чином, зважаючи на відсутність у матеріалах справи належного документального підтвердження фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом щодо надання послуг (виконання робіт) та враховуючи недоведеність подальшого використання цих послуг (робіт) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності позивача, суд дійшов висновку про безпідставність включення позивачем до складу податкового кредиту спірних сум ПДВ та спірних сум до валових витрат по ТОВ "Євротерминал" у періоді 2010 року. Як наслідок цього, суд погоджується із висновками відповідача в цій частині порушення щодо заниження позивачем податку на додану вартість та заниження податку на прибуток.

29 березня 2010 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Максан-Транс" (Замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Мегатранс-Авто" (Виконавець) укладено договір надання послуг з організації транспортних перевезень (т.1 а.с.136-138), згідно якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець надає послуги з організації перевезень і транспортно-експедиційному обслуговуванню вантажів автомобільним транспортом, за розпорядженням Замовника, а Замовник зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги (п. 1.1. Договору). Пунктами 2.1-2.4 Договору визначено, що Замовник зобов'язаний: не пізніше, ніж за одну добу до бажаного моменту надання автомашини в пункт завантаження, надати Виконавцю Заявку - документ встановленої форми, на підставі якого здійснюється перевезення вантажів, форма якого затверджується Додатком 1 до Договору; надати Виконавцю всю необхідну для здійснення перевезення інформацію про вантаж; забезпечувати своєчасне й належне оформлення у встановленому порядку відповідних документів на перевезення; інформувати своїх контрагентів про порядок роботи Виконавця та зобов'язати їх дотримуватися встановлених правил прийому/здачі вантажу. Відповідно до п.п.3.1.8 та 3.2.12 Договору, Виконавець зобов'язаний: контролювати правильність заповнення супровідних документів, дотримуватися інструкцій відправника відносно порядку видачі вантажу; надати Замовнику ТТН протягом 5 (п'яти) днів з дати здійснення перевезення. Пунктами 4.1 та 4.2 Договору визначено, що вартість послуг за дійсним Договором зазначається у розпорядженні Замовника на перевезення вантажу. Оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця на підставі наданого рахунку. Згідно п.9.1 Договору, дійсний договір набирає чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін і діє до 31 грудня 2012 року.

На підтвердження виконання вказаного договору від 29.03.2010 року, позивачем надано до суду в копіях наступні документи по контрагенту ТОВ "Мегатранс-Авто" (ІПН 38):

- акт виконаних робіт №29/03-1 від 29.03.2010 року по наданню послуг по організації перевезення вантажів з 01.03.2010 року по 31.03.2010 року на суму 109602,00 грн. та податкова накладна до нього від 29.03.2010 року №290302 на загальну суму 109602 грн., в т.ч. сума ПДВ - 18267 грн., сума послуг - 91335 грн. (т.1 а.с.139-140);

- акт виконаних робіт №30/06-1 від 30.06.2010 року по наданню послуг по організації перевезення вантажів з 01.06.2010 року по 30.06.2010 року на суму 123499,20 грн. та податкова накладна до нього від 30.06.2010 року №300604 на загальну суму 123499,20 грн., в т.ч. сума ПДВ - 20583,20 грн. та сума послуг - 102916 грн. (т.1 а.с.141-142);

- акт виконаних робіт №31/07-2 від 31.07.2010 року по наданню послуг по організації перевезення вантажів з 01.07.2010 року по 31.07.2010 року на суму 202077 грн. та податкова накладна до нього від 31.07.2010 року №310701 на загальну суму 202077 грн., в т.ч., сума ПДВ - 33679,50 грн. та сума послуг - 168397,50 грн. (т.1 а.с.143-144);

- акт виконаних робіт №31/08-3 від 31.08.2010 року по наданню послуг по організації перевезення вантажів з 01.08.2010 року по 31.08.2010 року на суму 192105 грн. та податкова накладна до нього від 31.08.2010 року №310808 на загальну суму 192105 грн., в т.ч. сума ПДВ - 32017,50 грн. та сума послуг - 160087,50 грн. (т.1 а.с.145-146).

На підтвердження здійснення оплати за вищевказаним договором згідно перелічених актів виконаних робіт та податкових накладних позивачем надано до суду платіжні доручення за період 2010 року (т.23 а.с.91-99).

Податкові накладні, виписані ТОВ "Мегатранс-Авто" позивачем включено до реєстрів отриманих та виданих податкових накладних за період березень, червень, липень та вересень 2010 року.

Суми податку на додану вартість відповідно до вищевказаних податкових накладних позивач включив до складу податкового кредиту за період березень, червень, липень та вересень 2010 року, що підтверджується податковими деклараціями з податку на додану вартість та додатками №5 до них по даному контрагенту та суми валових витрат за вказаними операціями позивач відніс до складу валових витрат податкових декларацій з податку на прибуток за відповідні періоди.

При цьому, слід зазначити, що позивачем у додаткових поясненнях від 11.11.2014 року наведено перелік документів, які на думку позивача, підтверджують правомірність віднесення до складу податкового кредиту та до валових витрат відповідних сум, по яким встановлені порушення (т.22 а.с.14-16), в якому, окрім зазначених судом вище та досліджених доказів саме по вказаному договору, інших документів не значиться, та з боку позивача під час всього судового розгляду справи, жодних інших доказів, окрім вищевказаних, до суду не надано.

Дослідивши письмові докази, надані позивачем на підтвердження правомірності віднесення до складу податкового кредиту податку, сплаченого у ціни придбаного товару та віднесення спірних сум до витрат підприємства, їх зміст, враховуючи приписи ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» та ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», суд вважає, що позивачем безпідставно віднесені спірні суми до податкового кредиту та до валових витрат у 2010 році по вказаному контрагенту, з огляду на наступне.

Слід зазначити, що умовами договору визначено, зокрема, що виконавець надає послуги з організації перевезень і по транспортно-експедиційному обслуговуванню вантажів автомобільним транспортом, за розпорядженням замовника; замовник зобов'язаний: не пізніше, ніж за одну добу до бажаного моменту надання автомашини в пункт завантаження, надати виконавцю заявку - документ встановленої форми, на підставі якого здійснюється перевезення вантажів, форма якого затверджується додатком 1 до договору; забезпечувати своєчасне й належне оформлення у встановленому порядку відповідних документів на перевезення; виконавець зобов'язаний: контролювати правильність заповнення супровідних документів, дотримуватися інструкцій відправника відносно порядку видачі вантажу; надати Замовнику ТТН протягом 5 (п'яти) днів з дати здійснення перевезення. Пунктом 4.1 Договору визначено, що вартість послуг за дійсним Договором зазначається у розпорядженні Замовника на перевезення вантажу.

Таким чином, відповідно до умов вищевказаного договору, для виконання цього договору складаються окремо визначені документи, що підтверджують здійснення такої діяльності, однак, з боку позивача, окрім актів виконаних робіт, податкових накладних та платіжних доручень, до суду не надано та в матеріалах справи не міститься вищевказаних документів, які передбачені договором для здійснення таких послуг (виконання робіт) та на підтвердження їх виконання, та не надано інших первинних та супутніх документів на підтвердження здійснення господарських операцій з контрагентом ТОВ "Мегатранс-Авто".

При цьому, при дослідженні судом наданих позивачем актів виконаних робіт, встановлено, що в порушення ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та звітність в Україні" в цих актах не міститься вичерпної, детальної інформації щодо змісту господарських операцій, види, наданих згідно з цими актами робіт (послуг), носять загальний характер «послуги по організації перевезення вантажів», внаслідок чого неможливо достовірно визначити перелік конкретних наданих робіт (послуг), їх об'єм, не можливо визначити яким чином визначено вартість робіт (послуг), не можливо визначити одиницю виміру таких робіт (послуг) для розрахунку їх вартості. Як результат, враховуючи викладене, а також, зважаючи на те, що позивачем до суду не надано жодних доказів використання замовлених ним у контрагента послуг (робіт) в оподатковуваних операціях в межах здійснення його господарської діяльності, не надається можливим виявити зв'язок цих робіт (послуг) з господарською діяльністю позивача.

З урахуванням вищевикладеного, суд зазначає, що лише формальна наявність у позивача актів здачі-приймання робіт (наданих послуг), податкових накладних, виписаних контрагентом позивача не є достатнім і беззаперечним документальним підтвердженням фактичного надання послуг (робіт), і не дає можливості суду дійти обґрунтованого й переконливого висновку про фактичне проведення господарських операцій. Отже, ці документи не є достатньою підставою для визнання правомірності віднесення спірних сум до складу податкового кредиту та до валових витрат, оскільки наведені в них відомості не підтверджуються належними первинними, бухгалтерськими та супутніми їм документами, що вказує на відсутність у позивача фактичних підстав для віднесення спірних сум ПДВ до складу податкового кредиту та спірних сум за послуги (роботи) до валових витрат.

Таким чином, зважаючи на відсутність у справі належного документального підтвердження фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом щодо надання послуг (виконання робіт) та враховуючи недоведеність подальшого використання цих послуг (робіт) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності позивача, суд дійшов висновку про безпідставність включення позивачем до складу податкового кредиту спірних сум ПДВ та спірних сум до валових витрат по ТОВ "Мегатранс-Авто" у періоді 2010 року. Як наслідок цього, суд погоджується із висновками відповідача в цій частині порушення щодо заниження позивачем податку на додану вартість та заниження податку на прибуток.

В свою чергу, надані з боку позивача у копіях: договір про надання транспортно-експедиційних послуг від 01 лютого 2010 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Максан-Транс" (Виконавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Мегатранс-Авто" (Замовник) (т.1 а.с.152-154), предметом якого є надання ТОВ "Максан-Транс" транспортно-експедиційних послуг ТОВ "Мегатранс-Авто" з перевезення вантажів та докази його виконання за період 2010 року (рахунки, акти виконаних робіт, податкові накладні, заявки-договори на надання транспортно-експедиторських послуг, міжнародні товарно-транспортні накладні CMR, навантажувальні ордери) (т.1 а.с.155-250, т.2 а.с.1-2, 55-65) судом не приймаються до уваги як докази правомірності віднесення спірних сум до складу податкового кредиту та до валових витрат, оскільки відповідно до вказаного вище договору та документів на його виконання, податкових декларацій з ПДВ та з податку на прибуток за 2010 рік, позивач за даними операціями як виконавець складав акти виконаних робіт та податкові накладні, і відносив суми по вказаним документам до своїх доходів та податкових зобов'язань у 2010 році, а відповідні грошові зобов'язання та штрафні санкції у оскаржуваних ППР з податку на прибуток та з податку на додану вартість за період 2010 року нараховані (застосовані) до ТОВ "Максан-Транс" на підставі висновку акту перевірки в частині порушень щодо завищення валових витрат та амортизаційних відрахувань (по податку на прибуток) та в частині завищення податкового кредиту (з податку на додану вартість).

З цих же підстав, судом не беруться до уваги як докази правомірності віднесення спірних сум до складу податкового кредиту та до валових витрат, договір про надання транспортно-експедиційних послуг від 01 вересня 2010 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Максан-Транс" (Виконавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "МОКОНА" (Замовник) (т.2 а.с.3-5), предметом якого є надання ТОВ "Максан-Транс" транспортно-експедиційних послуг ТОВ "МОКОНА" з перевезення вантажів та докази його виконання за період з вересня 2010 року (рахунки, акти виконаних робіт, податкові накладні, заявки-договори на надання транспортно-експедиторських послуг, міжнародні товарно-транспортні накладні CMR, навантажувальні ордери) (т.2 а.с.6-52), оскільки відповідно до вказаного вище договору та документів на його виконання, податкових декларацій з ПДВ та з податку на прибуток за 2010 рік, позивач за даними операціями як виконавець складав акти виконаних робіт та податкові накладні, і відносив суми по вказаним документам до своїх доходів та податкових зобов'язань у 2010 році.

Водночас, суд зазначає, що з боку позивача до суду було надано в копіях: договір про надання послуг з організації транспортних перевезень від 01.10.2010 року (т.1 а.с.147-149), укладений між ТОВ "Максан-Транс" (Замовник) та ТОВ "МОКОНА" (Виконавець), згідно якого Виконавець надає послуги з організації перевезень і транспортно-експедиційному обслуговуванню вантажів автомобільним транспортом, за розпорядженням Замовника, а Замовник зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги, а також, надано складені (виписані) відповідно до вказаного договору акт № 1231 виконаних робіт від 30 грудня 2010 року на надання послуг по організації транспортних перевезень вантажів з 01.10.2010 року по 30.12.2010 року та податкова накладна до вказаного акту від 31.12.2010 року № 3121 на загальну суму 372060 грн., в тому числі ПДВ - 62010 грн. та сума послуг по організації транспортних перевезень вантажів - 310050 грн. (т.1 а.с.150-151).

При цьому, як вбачається з реєстру отриманих та виданих податкових накладних за період грудень 2010 року та податкової декларації з податку на додану вартість із додатком 5 до неї за вказаний період, позивач не включав до реєстру отриманих податкових накладних у грудні 2010 року вказану податкову накладну та не відносив до складу податкового кредиту у грудні 2010 року суму ПДВ у розмірі 62010 грн. за вказаною податковою накладною, виписаною контрагентом ТОВ «МОКОНА» (ІПН 30). Разом з цим, згідно податкових декларацій з ПДВ із додатками 5 до них за період жовтень-листопад 2010 року, також не вбачається, що позивачем була віднесена до складу податкового кредиту сума ПДВ у розмірі 62010 грн. по ТОВ «МОКОНА» (ІПН 30) або будь-яка інша сума ПДВ. Крім того, позивачем не доведено суду жодними належними доказами, що суми послуг у розмірі 310050 грн. згідно вказаних вище акту виконаних робіт та податкової накладної віднесені товариством до складу валових витрат у 4 кварталі 2010 року.

Таким чином, оскільки грошові зобов'язання та штрафні санкції у оскаржуваних ППР з податку на прибуток та з податку на додану вартість нараховані (застосовані) до ТОВ "Максан-Транс" на підставі висновку акту перевірки в частині порушень щодо завищення валових витрат та амортизаційних відрахувань (по податку на прибуток) та в частині завищення податкового кредиту (з податку на додану вартість) за період 2010 року, судом не надається оцінка як доказам по справі вищевказаним акту № 1231 виконаних робіт від 30 грудня 2010 року на надання послуг по організації транспортних перевезень вантажів з 01.10.2010 року по 30.12.2010 року та податковій накладній від 31.12.2010 року № 3121.

Крім того, судом встановлено, що 31 грудня 2009 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Максан-Транс" (Страхувальник) та закритим акціонерним товариством "Перша страхова компанія", в особі Асоціації міжнародних автомобільних перевізників України (Страховик) укладено договір № 12-00/71487 страхування відповідальності авто перевізника-учасника АсМАП України перед Міжнародною Гарантійною Ланкою (т.22 а.с.130), за яким Страховик відповідно до Закону України «Про страхування», Ліцензії АВ № 442381, виданої Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.03.2009 року, Особливих умов добровільного страхування відповідальності перевізника/експедитора наземним транспортом від 25.06.2008 року до Правил добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту (включаючи відповідальність перевізника) (далі - Правила), згідно з положенням Конвенції Міжнародних дорожніх перевезень (МДП) 1975 року, на підставі заяви Страхувальника, здійснює страхування відповідальності перевізника та зобов'язується здійснити виплату страхового відшкодування у разі настання страхового випадку на умовах і в порядку, встановлених цим Договором, а Страхувальник зобов'язується сплатити страхові платежі в розмірах та у строки, встановлені цим Договором, та виконувати інші умови Договору. Предметом договору страхування є майнові інтереси суб'єктів Гарантійної ланки (Міжнародний союз автомобільного транспорту, його Страховики та Асоціації), що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з відповідальністю Страхувальника, яка передбачена умовами Конвенції МДП 1975 року по сплаті ввізного чи вивізного мита та митних зборів, а також відсотків за прострочення, які можуть бути стягнені згідно з митним законодавством країни, в якій виявлено порушення процедури МДП. Пунктом 3 Договору визначено, що страховим випадком є матеріальні збитки Міжнародної Гарантійної Ланки, що настали у зв'язку із задоволенням митних претензій за порушення Страхувальником процедури МДП при здійсненні ввезення, вивезення та транзиту вантажу територією країн-учасниць Конвенції МДП 1975 року. Відповідно до п.6 Договору, страховий платіж становить на кожну книжку МДП 13,15 швейцарських франків, на кожну книжку МДП пілотного проекту 11,65 швейцарський франків. Договір діє 01.01.2010 року по 31.12.2010 року.

В свою чергу, з боку позивача у якості доказів, які підтверджують правомірність віднесення ТОВ "Максан-Транс" до складу податкового кредиту та до валових витрат спірних сум у додаткових поясненнях до позовної заяви зазначені (із відображенням назви, номеру та дати документа) (т.22 а.с.48-50) та до суду надані в копіях наступні документи по Асоціації міжнародних автомобільних перевізників України (ІПН 37) за вказаним вище договором:

- акти виконаних робіт по наданню послуг по видачі книжок МДП із зазначенням в цих актах типу книжок МДП, номерів книжок МДП, їх кількості та вартості послуг, осіб з боку позивача, які отримали книжки за довіреностями; податкові накладні за лютий 2010 року, а також, реєстри зданих книг МДП перевізником за період лютий 2010 року, в яких зазначені номери книжок та характеристики повернення книжок (т.2 а.с.66-68,70,72, т.13 а.с.1-2, 4-6); видаткова накладна від 19.02.2010 року на СМR із зазначенням їх номерів та кількості та відповідна податкова накладна до неї (т.2 а.с.69-70, т.13 а.с.3-4);

- акт надання послуг за період з 01.01.2010 року по 31.01.2010 року по страхуванню зобов'язань автоперевізника учасника АсМАП України перед суб'єктами "Гарантійної ланки", що виникають в результаті використання книжок №№483993) із зазначенням кількості книг МДП, дати отримання та суми (т.2 а.с.73, т.13 а.с.7);

- акт виконаних робіт по наданню послуг по видачі книжок МДП із зазначенням в ньому типу книжок МДП, номерів книжок МДП, їх кількості та вартості послуг, осіб з боку позивача, які отримали книжки за довіреностями; податкова накладна на послуги по книжкам МДП за січень 2010 року, а також, реєстр зданих книг МДП перевізником за період січень 2010 року, в яких зазначені номери книжок та характеристики повернення книжок (т.3 а.с.58, т.13 а.с.194-195).

- акти виконаних робіт по наданню послуг по видачі книжок МДП із зазначенням в цих актах типу книжок МДП, номерів книжок МДП, їх кількості та вартості послуг, осіб з боку позивача, які отримали книжки за довіреностями; податкові накладні за липень 2010 року, а також, реєстри зданих книг МДП перевізником за період липень 2010 року, в яких зазначені номери книжок та характеристики повернення (т.3 а.с.176-191,193-195, т.6 ас.160, т.18 а.с.129); видаткова накладна від 23.07.2010 року на СМR із зазначенням їх номерів та кількості та відповідна податкова накладна до неї (т.3 а.с.191-192);

- акти виконаних робіт по наданню послуг по видачі книжок МДП із зазначенням в цих актах типу книжок МДП, номерів книжок МДП, їх кількості та вартості послуг, осіб з боку позивача, які отримали книжки за довіреностями; податкові накладні за серпень 2010 року, а також, реєстри зданих книг МДП перевізником за період серпень 2010 року, в яких зазначені номери книжок та характеристики повернення (т.5 а.с.110,112-120);

- акти виконаних робіт по наданню послуг по видачі книжок МДП, СМR, із зазначенням в цих актах типу книжок МДП, номерів книжок МДП, їх кількості та вартості послуг, осіб з боку позивача, які отримали книжки за довіреностями, податкові накладні за вересень 2010 року, а також, реєстри зданих книг МДП перевізником, за період вересень 2010 року в яких зазначені номери книжок та характеристики повернення книжок (т.5 а.с.111, т.6 а.с.150,156-159,161);

- акти виконаних робіт по наданню послуг по видачі книжок МДП, із зазначенням в цих актах типу книжок МДП, номерів книжок МДП, їх кількості та вартості послуг, осіб з боку позивача, які отримали книжки за довіреностями; податкові накладні, реєстри зданих книг МДП перевізником, в яких зазначені номери книжок та характеристики повернення за листопад-жовтень 2010 року (т.7 а.с.193-196, т.9 а.с.124-129,132-135);

- акти виконаних робіт по наданню послуг по видачі книжок МДП, із зазначенням в цих актах типу книжок МДП, номерів книжок МДП, їх кількості та вартості послуг, осіб з боку позивача, які отримали книжки за довіреностями, податкові накладні за грудень 2010 року (т.10 а.с.237-240); видаткова накладна від 03.12.2010 року на СМR із зазначенням їх номерів та кількості та відповідна податкова накладна до неї (т.9 а.с.130-131); акт надання послуг № АсМ00151549 (4 листова) із зазначенням кількості і суми, за період з 15.12.2010 року, а також податкова накладна (т.10 а.с.235-236);

- акти виконаних робіт по наданню послуг по видачі книжок МДП, із зазначенням в цих актах типу книжок МДП, номерів книжок МДП, їх кількості та вартості послуг, осіб з боку позивача, які отримали книжки за довіреностями; податкові накладні за березень 2010 року (т.14 а.с.133-137);

- акти виконаних робіт по наданню послуг по видачі книжок МДП, із зазначенням в цих актах типу книжок МДП, номерів книжок МДП, їх кількості та вартості послуг, осіб з боку позивача, які отримали книжки за довіреностями, податкові накладні за квітень 2010 року (т.15 а.с.245-248);

- акти виконаних робіт по наданню послуг по видачі книжок МДП із зазначенням в цих актах типу книжок МДП, номерів книжок МДП, їх кількості та вартості послуг, осіб з боку позивача, які отримали книжки за довіреностями, податкові накладні за травень-червень 2010 року, а також, реєстри зданих книг МДП перевізником за період травень-червень 2010 року, в яких зазначені номери книжок та характеристики повернення книжок (т.17 а.с.16-23, т.6 а.с.151-155, т.18 а.с.130-131); видаткова накладна № 39940 від 21.05.2010 року на СМR із зазначенням їх номерів та кількості та відповідна податкова накладна до неї (т.17 а.с.17);

При цьому, як зазначається у вказаних вище акти виконаних робіт, реєстрах зданих книг МДП перевізником, податкових накладних та видаткових накладних вони виписані на підставі договору № 71487.

На підтвердження здійснення оплати за вищевказаним договором згідно перелічених актів наданих послуг (виконаних робіт), видаткових накладних та податкових накладних позивачем надано до суду платіжні доручення за період 2010 року (т.25 а.с.180-250, т.26 а.с.1).

Як вбачається з реєстрів отриманих та виданих податкових накладних, вказані вище податкові накладні, виписані АсМАП позивачем включено до реєстрів отриманих та виданих податкових накладних за період січень-грудень 2010 року.

Суми податку на додану вартість відповідно до вищевказаних податкових накладних позивач включив до складу податкового кредиту за період січень 2010 року-грудень 2010 року, що підтверджується податковими деклараціями з податку на додану вартість та додатком №5 до них по даному контрагенту та суми витрат за вказаними операціями позивач відніс до складу валових витрат податкових декларацій з податку на прибуток за відповідні періоди.

Як вбачається зі змісту вказаних вище документів, позивачу були надані послуги по видачі книжок МДП та надано товар (бланки CMR).

Згідно ст.8 Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП (Конвенція МДП) 1975 року, гарантійне об'єднання стає відповідальним стосовно компетентних органів країни, у якій розташовано митницю місця відправлення, з моменту прийняття книжки МДП цією митницею для оформлення. В наступних країнах, по території яких продовжується перевезення вантажів з дотриманням процедури МДП, ця відповідальність починається з моменту ввезення вантажу або, якщо операція МДП призупиняється відповідно до положень пунктів 1 і 2 статті 26, - з моменту прийняття книжки МДП для оформлення митницею, у якій операція МДП поновлюється. Гарантійне об'єднання несе відповідальність не тільки за вантажі, перераховані в книжці МДП, але також за будь-які вантажі, які не були перелічені в цій книжці, і знаходяться в запломбованій частині дорожнього транспортного засобу або у запломбованому

контейнері. Об'єднання не несе відповідальності за жодні інші вантажі. З метою визначення сум мита і зборів, згаданих у пунктах 1 і 2 цієї статті, дані, що стосуються вантажів, вписані до книжки МДП, визнаватимуться дійсними, оскільки не буде доведене протилежне.

Відповідно до ст.17 Конвенції МДП на кожен дорожній транспортний засіб або контейнер складається одна книжка МДП. Проте єдина книжка МДП може складатися на состав транспортних засобів або на декілька контейнерів, навантажених на один дорожній транспортний засіб або состав транспортних засобів. У цьому випадку у вантажному маніфесті книжки МДП має зазначатися окремо вміст кожного транспортного засобу, що складає частину состава транспортних засобів, або кожного контейнера. Книжка МДП дійсна для виконання тільки одного перевезення. В ній повинно бути не менше такої кількості відривних листків для прийняття книжки до митного оформлення та для її оформлення, яка необхідна для здійснення даного перевезення.

Згідно ст.19 Конвенції МДП вантажі та дорожній транспортний засіб, состав транспортних засобів або контейнер повинні пред'являтися в митниці місця відправлення разом із книжкою МДП. Митні органи країни відправлення повинні вживати необхідних заходів для того, щоб упевнитися в точності вантажного маніфесту, і для накладення митних печаток і пломб або для контролю митних печаток і пломб, накладених під відповідальність згаданих митних органів належним чином уповноваженими особами.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Такими документами може бути, зокрема, міжнародна автомобільна накладна (CMR).

Отже, як вбачається з викладеного, отримання книжок МДП та міжнародних автомобільних накладних CMR, зважаючи на те, що позивач здійснює господарську діяльність із перевезення вантажів автомобільним транспортом, та у періоді 2010 року здійснював транспортно-експедиційні послуги по перевезенню вантажів (в тому числі по території Білорусії, Молдови, Росії, України), обумовлено законодавчими вимогами.

Водночас, як вже встановлено судом, у видаткових накладних зазначені реєстраційні номери CMR та їх кількість та у актах на надання послуг вказані типи книжок МДП, реєстраційні номери цих книжок МДП та їх кількість. Крім того, як вже встановлено судом, позивачем як перевізником на протязі 2010 року були здані до АсМАП окремо визначені книги МДП, що також свідчить, про те, що такі книги МДП були отримані ТОВ "Максан-Транс".

Таким чином, у зв'язку із тим, що отримані послуги та товар (зважаючи на вид господарської діяльності, який здійснює позивач) мають обов'язковий характер витрат на оплату таких послуг та товарів (CMR), оскільки отримання книг МДП та CMR обумовлено законодавчими вимогами, та зважаючи на те, що витрати на послуги по видачі книг МДП та на придбання CMR підтверджені з боку позивача первинними та платіжними документами, які досліджені судом та наявні в матеріалах справи, суд вважає, що сума цих послуг може бути віднесена до валових витрат платника податку, а сума ПДВ може бути включена до складу податкового кредиту у відповідних податкових періодах.

Як вбачається з податкових декларацій з ПДВ із додатками 5 до них та податкових декларацій з податку на прибуток за 2010 рік, які наявні в матеріалах справи, позивачем у 2010 році до складу податкового кредиту була віднесена сума ПДВ у загальному розмірі 5223,54 грн. та до валових витрат сума 26117,70 грн. При цьому, з боку позивача надані податкові накладні та акти здачі-приймання робіт (виконання послуг) по усім сумам ПДВ та витрат, які були віднесенні позивачем у період 2010 року до складу податкового кредиту та до валових витрат.

Таким чином, суд вважає, що позивачем документально підтверджено правомірність віднесення до складу податкового кредиту у 2010 році суми ПДВ у розмірі 5223,54 грн. грн. та правомірність віднесення до валових витрат у 2010 році суми у розмірі 26117,70 грн.

Окрім вищевказаного, суд зазначає, що податок на прибуток, який було нараховано позивачу, визначався також, з урахуванням встановлених в п.3.1.3 акту перевірки порушень. Так, в пп.3.1.3 «Амортизаційні відрахування» акта перевірки зазначається, що перевіркою повноти визначення амортизаційних відрахувань за період з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року встановлено їх завищення в сумі 2381686 грн., у т.ч.: 1 квартал 2008 року - 295290 грн., півріччя 2008 року - 573912 грн., три квартали 2008 року - 859681 грн., 2008 рік - 1063583 грн., 1 квартал 2009 року - 183889 грн., півріччя 2009 року - 368617 грн. три квартали 2009 року - 527238 грн., 2009 рік - 701718 грн., 1 квартал 2010 року - 172484 грн., півріччя 2010 року - 333525 грн., три квартали 2010 року - 479839 грн., 2010 рік - 616385 грн.

Отже, як вбачається з наведених в акті у цій частині порушення даних, які брались до уваги для визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток, завищення TOB «Максан-Транс» амортизаційних за 4 квартал 2009 року витрат складає 174480 грн. (701718 грн. (2009 рік) - 527238 грн. (3 квартали 2009 року); за 1 квартал 2010 року складає 172484 грн., за 2 квартал 2010 року складає 161041 грн. (333525 грн. (півріччя 2010 року) - 172484 грн. (1 квартал 2010 року); за 3 квартал 2010 року складає 146314 грн. (479839 грн. (три квартали 2010 року) - 333525 грн. (півріччя 2010 року); за 4 квартал 2010 року складає 136546 грн. (616385 грн. (2010 рік) - 479839 грн. (три квартали 2010 року).

На сторінці 12 акту перевірки відображені «зведені дані щодо задекларованих та встановлених у ході проведення перевірки сум амортизаційних відрахувань» та «структура амортизаційних відрахувань, задекларованих ТОВ «Максан-Транс» згідно з поданими деклараціями.

Згідно структури амортизаційних відрахувань, задекларованих ТОВ «Максан-Транс, яка наведена відповідачем в акті перевірки, зокрема, по 2010 року, зазначається, що по показникам декларації (рядки Б1,Б2,Б3,Б4,Б6,В) відображені дані щодо основних фондів групи 1 з нормою амортизації 2 відсотки, групи 2 з нормою амортизації 10 відсотків, групи 3 з нормою амортизації 6 відсотків, групи 4 з нормою амортизації 15 відсотків, групи 2 з нормою амортизації нижче 10 відсотків та нематеріальних активів.

Водночас, з боку позивача до суду були надані розрахунки амортизаційних відрахувань по ТОВ «Максан-Транс» за 1 квартал, 2 квартал, 3 квартал та 4 квартал 2010 року (т.28 а.с.1-4), в яких зокрема по кожній із чотирьох груп відображені дані щодо балансової вартості основних засобів, яка підлягає амортизації у відповідних кварталах, а також, наведено розрахунок амортизаційних відрахувань на нематеріальні активи по кожному із кварталів 2010 року.

Відповідно до п.3.1 ст.3 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», об'єктом оподаткування є прибуток, який визначається шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу звітного періоду, визначеного згідно з пунктом 4.3 цього Закону на: суму валових витрат платника податку, визначених статтею 5 цього Закону; суму амортизаційних відрахувань, нарахованих згідно із статтями 8 і 9 цього Закону.

Згідно пп.8.1.1 п.8.1 ст.8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» під терміном «амортизація» основних фондів і нематеріальних активів слід розуміти поступове віднесення витрат на їх придбання, виготовлення або поліпшення, на зменшення скоригованого прибутку платника податку у межах норм амортизаційних відрахувань, установлених цією статтею.

Згідно пп.8.1.2 п.8.1 ст.8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», амортизації підлягають витрати на:

- придбання основних фондів та нематеріальних активів для власного виробничого використання, включаючи витрати на придбання племінної худоби та придбання, закладення і вирощування багаторічних насаджень до початку плодоношення;

- самостійне виготовлення основних фондів для власних виробничих потреб, включаючи витрати на виплату заробітної плати працівникам, які були зайняті на виготовленні таких основних фондів;

- проведення всіх видів ремонту, реконструкції, модернізації та інших видів поліпшення основних фондів;

- капітальні поліпшення землі, не пов'язані з будівництвом, а саме: іригація, осушення, збагачення та інші подібні капітальні поліпшення землі.

Підпунктами 8.1.3 та 8.1.4 пункту 8.1 статті 8 вищевказаного Закону визначені підстави, за яких відповідні витрати не підлягають амортизації.

Відповідно до п.п.8.2.1, п.п.8.2.2 п.8.2. «Визначення основних фондів та їх груп» ст.8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» під терміном "основні фонди" слід розуміти матеріальні цінності, що призначаються платником податку для використання у господарській діяльності платника податку протягом періоду, який перевищує 365 календарних днів з дати введення в експлуатацію таких матеріальних цінностей, та вартість яких перевищує 1000 гривень і поступово зменшується у зв'язку з фізичним або моральним зносом.

Основні фонди підлягають розподілу за такими групами: група 1 - будівлі, споруди, їх структурні компоненти та передавальні пристрої, в тому числі жилі будинки та їх частини (квартири і місця загального користування), вартість капітального поліпшення землі; група 2 - автомобільний транспорт та вузли (запасні частини) до нього; меблі; побутові електронні, оптичні, електромеханічні прилади та інструменти, інше конторське (офісне) обладнання, устаткування та приладдя до них; група 3 - будь-які інші основні фонди, не включені до груп 1, 2 і 4; група 4 - електронно-обчислювальні машини, інші машини для автоматичного оброблення інформації, пов'язані з ними засоби зчитування або друку інформації, інші інформаційні системи, комп'ютерні програми, телефони (у тому числі стільникові), мікрофони і рації, вартість яких перевищує вартість малоцінних товарів (предметів).

У відповідності до положень пп.8.3.1 п.8.3 цієї статті сума амортизаційних відрахувань звітного періоду визначається як сума амортизаційних відрахувань, нарахованих для кожного із календарних кварталів, що входять до такого звітного періоду (далі - розрахункові квартали). Сума амортизаційних відрахувань кварталу щодо якого проводяться розрахунки (розрахунковий квартал) визначається шляхом застосування норм амортизації, визначених п. 8.6 цієї статті, до балансової вартості груп основних фондів на початок розрахункового кварталу.

В свою чергу, з боку позивача не було надано до суду жодних доказів, якими підтверджуються дані, на підставі яких позивачем здійснено розрахунки амортизаційних відрахувань по ТОВ «Максан-Транс» за 1 квартал, 2 квартал, 3 квартал та 4 квартал 2010 року та відповідно, дані щодо задекларованих сум амортизаційних відрахувань. Позивачем під час всього судового розгляду даної адміністративної справи не було надано до суду жодних пояснень із посиланням на певні докази в частині того, яким чином позивачем були визначені відповідні суми амортизаційних відрахувань та, відповідно, не було доведено правомірність дій позивача при здійсненні амортизаційних відрахувань за 2010 рік.

Таким чином, оскільки позивачем не доведено належними доказами та нормами законодавства правомірність нарахування (визначення) ТОВ «Максан-транс» амортизаційних відрахувань за 1, 2, 3 та 4 квартали 2010 року, суд погоджується з позицією відповідача, в частині завищення позивачем суми амортизаційних відрахувань у відповідних періодах 2010 року.

Також, слід зазначити, що відповідачем в частині повноти декларування та своєчасності сплати податку на додану вартість за 2010 рік, встановлено порушення лише по податковому кредиту стосовно безпідставного віднесення позивачем до складу податкового кредиту спірних сум, та як наслідок завищення податкового кредиту за 2010 рік у загальній сумі 2366068 грн., за липень 2009 року - 202083 грн. При цьому, у висновку акту перевірки встановлено заниження позивачем суми податку на додану вартість, який підлягає нарахуванню до сплати в бюджет за 2010 рік у розмірі 2462589 грн., за липень 2009 року - 139505 грн., які є фактично сумами податкових зобов'язань, що декларував у відповідних періодах позивач. При цьому, як пояснили у судовому засіданні представники відповідача, які здійснювали перевірку, заниження спірних сум ПДВ було визначено саме за порушення в частині податкового кредиту, що не заперечувалось представниками позивача у судовому засіданні. Разом з цим, представники відповідача, які здійснювали перевірку зазначили, що при визначенні заниження суми ПДВ, який підлягає нарахуванню до сплати в бюджет були взяті фактично суми «чистих» податкових зобов'язань, які декларувало підприємство у 2010 році та у липні 2009 року, оскільки позивачем у перевіряємий період декларувалось від'ємне значення попередніх звітних (податкових) періодів, що включається до складу податкового кредиту поточного (звітного) податкового періоду, яке перевищувало позитивне значення, і відповідно у зв'язку із «зняттям» за результатами перевірки сум податкового кредиту, «знялись» суми від'ємного значення, в результаті чого до сплати в бюджет залишились значення сум нарахованих податкових зобов'язань позивача з ПДВ.

Детально вказані обставини в частині встановлення заниження податку на додану вартість, який підлягає нарахуванню до сплати в бюджет відображені у зведених даних щодо задекларованих та встановлених у ході проведення перевірки сум податку на додану вартість ТОВ «Максан-Транс», які є додатком до акту перевірки (т.1 а.с.125, т.29 а.с.205).

З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на приписи законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд вважає, що з боку позивача під час розгляду справи належними доказами було доведено правомірність віднесення до ним до складу податкового кредиту спірних сум ПДВ за відповідні періоди 2010 року у загальному розмірі 24463,83 грн. (з яких сума ПДВ у загальному розмірі 12811,71 грн. по ТОВ «Максан»; у загальному розмірі 5223,54 грн. по АсМАП; у загальному розмірі 31,67 грн. по ТОВ «ТІДІСІ Україна»; у загальному розмірі 1029,60 грн. по ТОВ «Союз»; у загальному розмірі 5367,31 грн. по ТОВ «Укроргенергобуд») та було доведеного правомірність віднесення до валових витрат спірних сум витрат на отримані послуги (товари) у загальному розмірі 122319,13 грн. (у загальному розмірі 64058,55 грн. по ТОВ «Максан»; у загальному розмірі 26117,70 грн. по АсМАП; у загальному розмірі 158,33 грн. по ТОВ «ТІДІСІ Україна»; у загальному розмірі 5148 грн. по ТОВ «Союз»; у загальному розмірі 26836,55 грн. по ТОВ «Укроргенергобуд»).

Таким чином, оскільки в межах розгляду даної адміністративної справи позивачем доведено лише правомірність віднесення ним до складу податкового кредиту за відповідні періоди 2010 року спірних сум ПДВ у загальному розмірі 24463,83 грн. та спірних сум валових витрат на отримані послуги (товари) у загальному розмірі 122319,13 грн., суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 07.02.2013 року №, яким ТОВ «Максан-Транс» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підлягає скасуванню в частині визначення грошового зобов'язання за основним платежем у розмірі 30580 грн. (із заокругленням) та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 7645 грн. грн. та оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 07.02.2013 року № , яким ТОВ «Максан-Транс» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість підлягає скасуванню в частині визначення грошового зобов'язання за основним платежем у розмірі 24464 грн. (із заокругленням) та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 6116, а в іншій частині збільшення грошових зобов'язань (які залишились) вказані податкові повідомлення-рішення скасуванню не підлягають, оскільки прийняті правомірно в цих частинах грошових зобов'язань.

В частині правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення від 07.02.2013 року №, яким ТОВ «Максан-Транс» зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 115118 грн., та наявності підстав для його скасування, суд виходить з наступного.

Як вже зазначалось судом, у п.п.3.2.3 «Висновок щодо повноти декларування та своєчасності сплати податку на додану вартість, правомірності декларування сум, що підлягають бюджетному відшкодуванню» акту перевірки зазначається, що за період з 01.10.2008 року по 31.12.2010 року ТОВ «Максан-Транс» задекларувало податку на додану вартість 0 грн., від'ємне значення, яке після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду) рядок 26 декларації у сумі 115118 грн. При цьому, перевіркою повноти декларування податку на додану вартість ТОВ «Максан-Транс» за період з 01.10.2008 року по 31.12.2010 року встановлено завищення від'ємного значення, яке після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду) рядок 26 декларації за грудень 2010 року на суму 115118 грн. та заниження суми податку на додану вартість, який підлягає нарахуванню до сплати в бюджет на суму 5508858 грн., у тому числі: за 2008 рік у загальній сумі 1726139 грн.; за 2009 рік у загальній сумі 1320130 грн.; за 2010 рік у загальній сумі 2462589 грн., в результаті допущених порушень податкового законодавства, які відображено в п.п.3.2.1,3.2.2 розділу 3 акта перевірки.

Водночас у цій частині акту перевірки зазначається, що зведені дані щодо задекларованих та встановлених у ході проведення сум податку на додану вартість наведено у додатку 5.3 до акта перевірки.

Також, зазначено, що у періоді з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року TOB «Максан-Транс» при обсягах податкового зобов'язання 6162892 грн. та податкового кредиту в розмірі 5730940 грн. задекларувало позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ року у загальній сумі 0 грн. та декларувало від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ у періоді з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року, у загальній сумі 115118 грн.; до сплати задекларовано 0 грн. Декларування від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту є результатом сплати значних сум податку на додану вартість митним органам при імпортуванні товарів та перевищення обсягів придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг над обсягами продажу.

При цьому, позовна заява не містить жодного обґрунтування того, в чому саме полягає на думку позивача неправомірність прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення та не містить жодних обґрунтувань та посилань на певні докази позивача, що спростовують наявність порушення з боку позивача, на підставі якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Водночас, під час розгляду справи представники позивача не посилались на жодні докази, що наявні в матеріалах справи, які б спростовували наявність порушення з боку позивача та під час всього розгляду даної адміністративної справи з боку позивача не було надано до суду жодних доказів та пояснень із посиланням на певні докази, які б свідчили про правомірність віднесення позивачем до податкової декларації з ПДВ за грудень 2010 року залишку від'ємного значення, яке після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду) за грудень 2010 року на суму 115118 грн.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд вважає, що відсутні підстави для скасування податкового повідомлення-рішення від 07.02.2013 року № , яким ТОВ «Максан-Транс» за порушення вимог п.7.2.3 п.7.2, п.п.7.4.4, п.7.4.5 п.7.4 Закону України "Про податок на додану вартість" зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 115118 грн., у зв'язку із чим позовні вимоги ТОВ «Максан-Транс» в частині скасування даного податкового повідомлення-рішення задоволенню не підлягають.

Вирішуючи позовну вимогу в частині скасування податкового повідомлення-рішення від 07.02.2013 року №, яким ТОВ «Максан-Транс» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 170,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно п.п.7.8.1 п.7.8 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" податковим періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Законом, календарний квартал.

При цьому, відповідно до абз. а) п.п.4.1.4 п.4.1 ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (який діяв до 01.01.2011 року), податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків),- протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Як вказує у акті перевірки відповідач, в порушення п.п.7.8.1. п.7.8 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", підприємство надало до ДПІ у Приморському районі декларацію з податку на додану вартість за вересень 2009 року (від 29.01.2010 вх.№), за жовтень 2009 року (від 01.02.2010 вх. № ), за листопад 2009 року (від 28.12.2009 вх.№326147), за травень 2010 року (від 29.06.2010 вх. № ) з порушенням строків подання, визначених законодавством.

При цьому, як вбачається з розрахунків штрафних санкцій, які наявні в матеріалах справи, до позивача було застосовано штраф у розмірі 170 грн. за порушення строків подання декларації з податку на додану вартість лише за травень 2010 року, а стосовно декларацій з податку на додану вартість за вересень 2009 року, жовтень 2009 року, листопад 2009 року застосовані положення п.102.1 ст.102 ПК України.

Судом встановлено та не заперечувалося представником позивача, що ТОВ "Максан-Транс" надано до ДПІ у Приморському районі міста Одеси декларацію з ПДВ за травень 2010 року (вх. № від 29.06.2010 року) з порушення строків подання, визначених законодавством.

При цьому, позивач у своєму позові та додаткових поясненнях до нього жодним чином не обґрунтував неправомірність вказаного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.120.1 ст.120 ПК України, неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Таким чином, оскільки ТОВ "Максан-Транс" подано декларацію з ПДВ за травень 2010 року з порушенням встановленого строку для її подання, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення від 07.02.2013 року №, яким ТОВ «Максан-Транс» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 170 грн., прийнято правомірно та скасуванню не підлягає.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що відповідачем доведено правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення від 07.02.2013 року №, яким ТОВ «Максан-Транс» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 170,00 грн.; податкового повідомлення-рішення від 07.02.2013 року №, яким ТОВ «Максан-Транс» зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 115118 грн., а також частково доведено правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення від 07.02.2013 року №, яким ТОВ «Максан-Транс» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток та податкового повідомлення-рішення від 07.02.2013 року № , яким ТОВ «Максан-Транс» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість.

Згідно п.1 ч.2 ст.162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи його окремих положень.

Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «Максан-Транс» підлягають частковому задоволенню шляхом скасування податкового повідомлення-рішення від 07.02.2013 року №, яким ТОВ «Максан-Транс» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в частині визначення грошового зобов'язання за основним платежем у розмірі 30580 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 7645 грн. та шляхом скасування податкового повідомлення-рішення від 07.02.2013 року № , яким ТОВ «Максан-Транс» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в частині визначення грошового зобов'язання за основним платежем у розмірі 24464 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 6116 грн., а в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, з огляду на їх безпідставність та недоведеність.

Судові витрати розподілити відповідно до положень ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.2, 7, 8, 9, 14, 70, 71, 72, 79, 86, 94, 158- 163, 167, 227,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Максан-Транс» до державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС від 07.02.2013 року № в частині збільшення ТОВ «Максан-Транс» суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем у розмірі 24464 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 6116 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС від 07.02.2013 року № в частині збільшення ТОВ «Максан-Транс» суми грошового зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем у розмірі 30580 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 7645 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя О.М. Соколенко