Справа № 819/629/13-а
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2015-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 р. Справа № 876/6927/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Левицької Н.Г.,Сапіги В.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Бучацькому районі Тернопільської області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2013 року по справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Бучацькому районі Тернопільської області до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань у Бучацькому і Монастирському районах про зобов'язання відшкодувати суму витрат на щомісячну державну адресну допомогу,-

В С Т А Н О В И В :

управління Пенсійного фонду України в Бучацькому районі Тернопільської області звернулось з адміністративним позовом до відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Бучацькому і Монастириському районах Тернопільської області про зобов'язання відшкодувати суму витрат на щомісячну державну адресну допомогу в сумі 172594,94 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач, відмовляючись прийняти до відшкодування витрати на щомісячну державну адресну допомогу, - діє всупереч вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а також Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному Фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України та Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року №5-4/4, (надалі Порядок №5-4/4).

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2013 року в задоволені позовних вимог відмовлено. Суд виходив з того, що адресна допомога як окремий вид соціальної допомоги не входить до складу розміру відповідної пенсії, тому відповідач не несе витрат на її погашення. Крім того, подібне мало б відшкодовуватись на централізованому рівні. Подібна позиція висловлена в рішеннях Верховного Суду України на які маються покликання..

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, сторона позивача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким задоволити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги в основному покликається на те, що призначення і виплата пенсій, в тому числі й по інвалідності, здійснюється органами Пенсійного Фонду України. Механізм відшкодування Фондом витрат, визначено Порядком №5-4/4, який і передбачає відшкодування адресної допомоги.

У зв'язку з відсутністю клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (п.1 ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що заявлені до відшкодування витрати на виплату щомісячної державної адресної допомоги на загальну суму 172594,94 грн. за період з квітня по грудень 2012 року, складаються з наступних, відображених у таблицях розбіжностей, сум: 17968,61 грн. - за квітень 2012 року, 18882,90грн. - за травень 2012 року, 18761,04 грн. - за червень 2012 року, 19146,54 грн. - за липень 2012 року, 18396,20 грн. - за серпень 2012 року, 20494,00 грн. - за вересень 2012 року, 19404,73 грн. - за жовтень 2012 року, 18651,02 грн. - за листопад 2012 року та 20889,90 грн. - за грудень 2012 року.

Адресна допомога передбачена постановою Кабінету Міністрів України №265 від 26.03.2008 року «Деякі питання забезпечення громадян». Згідно п.4 вказаної постанови виплата щомісячної державної адресної допомоги здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога.

Зазначена вимога постанови Кабінету Міністрів України №265 від 26.03.2008 року «Деякі питання забезпечення громадян» не вимагає відшкодування Пенсійному фонду України витрат на виплату і доставку вказаної адресної допомоги Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Пунктом 5 частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» Фонд зобов'язано співпрацювати з фондами з інших видів соціального страхування у фінансуванні заходів, пов'язаних з матеріальним забезпеченням та наданням соціальних послуг застрахованим, у кожному конкретному випадку спільно приймаючи рішення щодо того, хто з них братиме участь у фінансуванні цих заходів.

Перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом, передбачений статтею 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Відповідно до даної статті Фонд зобов'язаний, у встановленому законом порядку, своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження здоров'я, в тому числі пенсії по інвалідності від трудового каліцтва або професійного захворювання, та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у разі настання страхового випадку.

З положень цієї статті видно, що законом не передбачено обов'язку Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відшкодувати Пенсійному фонду витрати, пов'язані з виплатою державної адресної допомоги.

Порядком №5-4/4, визначено механізм відшкодування на централізованому рівні витрат Пенсійного Фонду, пов'язаних з виплатою відповідних пенсій.

Відповідно до п.4 вказаного Порядку відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення» та «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» постанов Кабінету Міністрів, а саме:

- сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

- щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію;

- допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію;

- сума витрат Пенсійного Фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Вказаний Порядок також не передбачає відшкодування державної адресної допомоги, передбаченої постановою КМУ № 265 від 26.03.2008 року «Про деякі питання забезпечення громадян».

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року № 265 встановлено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства і дітям-інвалідам, особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною) не досягає прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного прожиткового мінімуму.

За змістом пункту 4 постанови КМУ від 26.03.2008 року № 265, виплата щомісячної державної адресної допомоги здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога.

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави вважати, що адресна допомога, як окремий вид соціальної допомоги, не входить до складу розміру пенсії по інвалідності та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Зважаючи на особливості фінансування страхування від нещасного випадку, виключно цільове використання цих коштів та те, що адресна допомога як окремий вид соціальної допомоги не входить до складу розміру пенсії по інвалідності та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, Фонд не може нести витрати на виплату державної адресної допомоги.

Вищевикладена правова позиція суду апеляційної інстанції відповідає судовій практиці Верховного Суду України (постанова від 28.11.2012 року), яка з урахуванням вимог ст.244-2 КАС України є обов'язковою для врахування судами при розгляді справ у подібних правовідносинах.

Отже, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195, 196 ч.4, 197, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Бучацькому районі Тернопільської області залишити без задоволення, постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2013 року по справі № 819/629/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

суддів Н.Г. Левицька

В.П. Сапіга