Справа № 345/2566/14а
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року Справа № 876/7436/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі :

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Коваля Р.Й., Гудима Л.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 липня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

07 липня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України (УПФУ) в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області та зобов'язати відповідача здійснити обчислення пільгового стажу з дня призначення пенсії із застосуванням районного коефіцієнту 1.7. Також просив зобов'язати відповідача повернути недоотриманні кошти, що втрачені з вини відповідача, починаючи з дня призначення пенсії та виплатити заборгованість за вказаний період.

Позовні вимоги мотивовані тим, що для призначення пенсії на пільгових умовах він подав до управління ПФУ копії розрахункових листів по нарахуванню заробітної плати за 1995-1999 роки згідно документів по особовому складу ФСТК ,,ЛУКТУР" та копії розрахункових листів ТОВ ,,Север-Нефтегазстрой" за 1999-2001 роки. Згідно повідомлення від Адміністрації міста Когалима, яке також було подане до управління ПФУ, для працівників цього округу встановлений коефіцієнт 1,7, оскільки це місто відноситься до районів Крайньої Півночі . Однак, відповідач нарахував пенсію, з розміром якої він не згоден, оскільки в період з 1995 по 2001 роки пропрацював в районах Крайньої Півночі.

Постановою від 21 липня 2014 року Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області позовні вимоги задовольнив в повному обсязі. Визнав неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі щодо нездійснення перерахунку та виплати на користь ОСОБА_1 пенсії з урахуванням пільгового стажу за роботу у районах Крайньої Півночі за період з 01.07.1995 року по 31.08.2001 року.

Також суд зобов'язав управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі здійснити перерахунок та виплатити пенсію з урахуванням пільгового стажу , здобутого під час роботи в районах Крайньої Півночі, за період з 01.07.1995 року по 31.08.2001рік, із використанням кратності 1 рік за 1рік та 6 місяців роботи, при розрахунку стажу, який дає право на отримання пенсії за віком, починаючи з 18.01.2014 року..

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, УПФУ в м.Калуші та Калуському районі подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що пільгове обчислення стажу роботи в районі Крайньої Пів проводилось до 31.12.1990 року відповідно до п.5 прикінцевих положень ,,Про загальнообов'язкове пенсійне страхування". При наявності стажу роботи на Крайній Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі після 01.01.1991р. стаж особам обчислювався в одинарному розмірі у зв'язку з тим, що з 01.01.1991р. не застосовується пільгове обчислення стажу роботи. Таким чином, УПФУ в м. Калуші та Калуському районі не має жодної із законодавчо обґрунтованих підстав для зарахування стажу роботи на Крайній Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі після 01.01.1991 року, а тому вимога позивача про зарахування стажу роботи на Крайній Півночі в півтора кратному розмірі безпідставна та необґрунтована.

З огляду на викладене відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Оскільки особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до п. 2 ч.1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає можливим здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга належить до задоволення частково з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_1, виданого 25.03.2008 року, є пенсіонером за віком і перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Калуші та Калуському районі (а.с.6).

02.06.2014 року позивач звернувся до УПФУ в м.Калуші та Калуському районі із заявою про перерахунок пенсії, до якої додав копії розрахункових листів по нарахуванню заробітної плати за 1995-1999 роки згідно документів по особовому складу ФСТК ,,ЛУКТУР" та копії розрахункових листів ТОВ ,,Север-Нефтегазстрой" за 1999-2001роки (а.с.12-24, 26).

Однак, листом від 06.06.2014 року за №195/В-15 пенсійний орган надав відповідь про те, що надані позивачем копії документів, отримані з Архівного відділу Адміністрації міста Когалима, не є достатньою підставою для перерахунку пенсії (а.с.27-28).

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскарженої постанови суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Пільги щодо зарахування одного року роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, надавались працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, згідно з пунктом «д» статті 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року ,,Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Статтею 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 року №1908-VII ,,Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" передбачено скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, з п'яти до трьох років та надавати зазначені пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Відповідно до пункту 5 розділу XV ,,Прикінцевих положень" Закону України ,,Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Статтею 3 Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення (дата підписання 15 січня 1993 року) передбачено, що при призначенні пенсії у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 01 січня 1991 року.

У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, обчислюються за нормами законодавства Російської Федерації. Відшкодування витрат у відповідності із пунктом 1 цієї статті здійснюється згідно законодавства України.

З системного аналізу викладеної норми вбачається що немає жодних підстав не враховувати стаж позивача, набутий з 01 січня 1991 року при обчисленні пенсії. Навпаки, така законодавча конструкція підтверджує необхідність врахування цього стажу, оскільки в протилежному випадку пенсія не буде призначена та не буде предмета відшкодовування.

Зазначений висновок кореспондується з положеннями частини другої статті 6 Угоди від 13 березня 1992 року про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, відповідно до якої для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року ,,Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 ,,Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року ,,Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року ,,Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" (абзац другий пункту 5 Прикінцевих положень Закону України ,,Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування").

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами (абзац третій пункту 5 Прикінцевих положень Закону України ,,Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування").

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суд першої інстанції, що наявність письмового трудового договору не є виключною і єдиною підставою для пільгового обчислення страхового стажу

Згідно з підпунктом «б» пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України ,,Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, за період роботи до 1 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Таким чином, враховуючи відомості трудової книжки та довідок, що підтверджують стаж роботи та отримувані пільги під час роботи позивача в районі Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, є достатні підстави для зарахування йому до пільгового трудового стажу періоди роботи з 01.07.1995 року по 31.08.2001рік, з розрахунку за кожний рік - один рік і шість місяців.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що задовольняючи позовні вимоги з 18.01. 2014р., суд першої інстанції не з'ясував, чи на момент призначення пенсії позивач подавав довідку, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими відповідними нормативно-правовими актами.

Колегією суду встановлено, що питання про перерахунок пенсії з врахуванням пільгового стажу ставилось позивачем лише 02.06.2014 року на підставі копії розрахункових листів по нарахуванню заробітної плати за 1995-1999 роки згідно документів по особовому складу ФСТК ,,ЛУКТУР" та копії розрахункових листів ТОВ ,,Север-Нефтегазстрой" за 1999-2001роки .

Вирішуючи питання захисту прав позивача колегія суддів дійшла переконання, що відповідач зобов'язаний здійснити перерахунок пенсії, що виплачується ОСОБА_1 з врахуванням пільгового стажу з 02 червня 2014 року, тобто, з часу звернення до пенсійного органу з заявою про проведення такого перерахунку та надання підтверджуючих довідок.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання неправомірною відмову відповідача в перерахунку пенсії з врахуванням пільгового стажу та зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області зарахувати в пільговому обчисленні (зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців) спірні періоди роботи, як трудовий стаж, набутий в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та в районах Крайньої Півночі, однак допустив порушення норм матеріального права.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу п.4 ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Оскільки суд першої інстанції допустився помилки в частині застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення питання, апеляційний суд визнає правильним апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Керуючись ст. ст.195, 197, п. 3 ч. 1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202 , ст. ст. 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області задовольнити частково.

Скасувати постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 липня 2014 року у справі №345/2566/14а та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного Фонду України в м. Калуші та Калуському районі в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням пільгового стажу.

Зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в м. Калуші та Калуському районі провести перерахунок пенсії ОСОБА_1, зарахувавши в пільговому обчисленні період роботи з 01.07.1995 року по 31.08.2001 року, як трудовий стаж, зароблений в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському у районі Івано-Франківської області зробити перерахунок пенсії, що виплачується ОСОБА_1 з врахуванням пільгового стажу з 02 червня 2014 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Р.Й. Коваль

Л.Я. Гудим