Справа № 2а/0270/483/12
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2015р. м. Київ К/9991/32433/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача:Усенко Є.А.,
суддів: Веденяпіна О.А., Зайцева М.П.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Вінницької області Державної податкової служби (ОДПІ)

на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 23.02.2012

та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19.04.2012

у справі № 2а/0270/483/12 Вінницького окружного адміністративного суду

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Вінницький агрегатний завод»

до Державної податкової інспекції у м. Вінниці

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 23.02.2012, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19.04.2012, позов задоволено: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 10.11.2011 № та № .

В касаційній скарзі ОДПІ просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Позивач не реалізував процесуальне право подати заперечення проти касаційної скарги.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для донарахування позивачу податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість та застосування штрафних (фінансових) санкцій згідно з податковими повідомленнями-рішеннями, з приводу правомірності яких виник спір, стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 02.11.2011 № 4280/2330/34964131, про порушення ТОВ «Вінницький агрегатний завод» норм пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України), а саме: завищено податковий кредит у податковому обліку за травень 2011 року на 118016,67 грн. у зв`язку з включенням податку на додану вартість у цій сумі за податковими накладними, виписаними ТОВ «Прайм-КТМ» за наслідками господарської операції з поставки товару (алюмінію вторинного).

При цьому контролюючий орган послався на той факт, що під час проведення перевірки позивачем не надані документи на підтвердження транспортування товару, сертифікації якості, рахунки-фактури, наявність яких передбачена пунктом 3.2 договору від 31.01.2011 № 31/01, укладеного між позивачем та ТОВ «Прайм-КТМ». Крім того, надані податкові накладні, за висновком посадових осіб ОДПІ, не відповідають пункту 201.1 ст. 201 ПК України, оскільки в них не визначено повну назву позивача та його місцезнаходження.

За наслідками перевірки ДПІ у м. Вінниця прийнято податкові повідомлення-рішення від 10.11.2011: № - про донарахування грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 115839,00 грн. (у т.ч. 115838,00 грн. - основний платіж та 1,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції) та № - про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на 2069,00 грн.

У судовому процесі встановлено, що між позивачем (покупець) та ТОВ «Прайм-КТМ» (продавець) укладено договір купівлі-продажу від 31.01.2011 № 31/01, згідно якого продавець зобов'язується передати у власність покупця товар (алюміній вторинний), а покупець - прийняти та оплатити вказаний товар.

За визначенням підпункту 14.1.181 пункту 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.3 цієї статті встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (підпункт 198.6 цієї статті).

На підставі досліджених у судовому процесі доказів (копій договору № 31/01 від 31.01.2011, податкових накладних, видаткових накладних, платіжних доручень, рахунків-фактур, приймальних актів сплаву алюмінію від 05.05.2011 та від 26.05.2011, в яких є посилання на товарно-транспорті накладні, карток складського обліку товарів, договору № 028 від 20.04.2011 на перевезення вантажів автомобільним транспортом, укладеним між ТОВ «Вінницький агрегатний завод» (замовник) та СПД ОСОБА_4, заявок від 04.05.2001 та від 27.05.2011 на перевезення вантажів автомобільним транспортом до цього договору, актів виконаних робіт від 07.05.2011 та від 31.05.2011 про перевезення вантажу за маршрутом м. Золочів Харківської області - м. Вінниця, товарно-транспортних накладних) суди попередніх інстанцій встановили факт поставки позивачу товару (алюміній вторинний) від ТОВ «Прайм-КТМ». Оцінка доказів у справі відповідає нормам ст. 86 КАС України. За встановлення вказаних обставин суди зробили юридично обґрунтований висновок про правомірність формування позивачем податкового кредиту за наслідками господарської операцій із ТОВ «Прайм-КТМ».

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують правильність цих висновків, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Вінницької області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 23.02.2012 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19.04.2012 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко
Судді: О.А. Веденяпін
М.П. Зайцев

№ К/9991/32433/12