Справа № 826/2516/15
Суддя: Санін Б.В.
Дата ухвалення: 2015-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/2516/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2015 року 13:03 № 826/2516/15

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі головуючого судді Саніна Б.В. за участю секретаря судового засідання Дмитриєвій В.В. розглянувши у письмовому проваджені адміністративну справу

за позовом

Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра-Україна»

до

1. Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку

2. Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області

про

визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва надійшов адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра-Україна» (надалі – Позивач/ПрАТ «СК «Саламандра-Україна») до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (надалі – Відповідач/НКЦПФР), в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати в повному обсязі постанову Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 17.12.2014 року №747-ЦА-УП-Е.

2. Стягнути з державного бюджету на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра-Україна» суму сплаченого штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

3. Стягнути з державного бюджету на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра-Україна» сплачений судовий збір.

Після усунення недоліків адміністративного позову, ухвалою Окружного адміністративного суду у м. Києві від 20.03.2015 р. провадження у справі було відкрито та призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні було залучено співвідповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області (надалі – Відповідача-2/ГУ ДКС України у Полтавській області).

В судове засідання з’явився представник Позивача, який позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд позов задовольнити з огляду на те, що Відповідачем протиправно було винесено постанову про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів №747-ЦА-УП-Е від 17.12.2014 р. На обґрунтування своєї позиції Позивачем було зазначено, що ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» на виконання розпорядження НКЦПФР №94-ЦА-УП-Е від 23.07.2014 р. було надано всі необхідні документи в електронному вигляді, після чого Позивачем було отримано від Відповідача повідомлення про отримання таких документів.

В судове засідання з’явився представник Відповідача-1, який проти позовних вимог заперечив в повному обсязі, просить суд в задоволенні адміністративного позову відмовити з огляду на те, що документи надані Позивачем в електронному вигляді на виконання вимог розпорядження №94-ЦА-УП-Е від 23.07.2014 р. не містили цифрового підпису, чим порушено вимоги законодавства та такі документи не можуть бути прийняті до уваги НКЦПФР, а таким чином вимоги розпорядження №94-ЦА-УП-Е від 23.07.2014 р. Позивачем виконанні не були, так НКЦПФР було правомірно винесено оскаржувану постанову №747-ЦА-УП-Е від 17.12.2014 р.

Відповідно до положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, керуючись ч.6 ст.128 КАС України суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Суд розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з’ясувавши фактичні обставини справи, об’єктивно оцінивши докази які мають значення для розгляду справи, та вирішення спору по суті, керуючись власним внутрішнім переконанням, дійшов висновку про наступне.

20.03.2014 р. у емітента ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» виникла інформація про зміну власника акцій, яким належить 10% і більше голосуючих акцій, тобто інформація, що відповідно до чинного законодавства, підлягає розкриттю.

Так, 28.03.2014 р. Позивачем було подано до Відповідача дані про виникнення особливої інформації в паперовій формі та на електронному носії, а саме диску.

Разом з тим, 23.07.2014 р. Відповідачем було винесено розпорядження №94-ЦА-УП-Е., яким Позивача було зобов’язано усунути порушення п.12 Положення про розкриття інформації емітентами цінних паперів, затвердженого рішенням НКЦПФР №2826 від 03.12.2013 р. (надалі – Положення №2826), а саме надати інформацію не на електронному носії, а в електронному вигляді до 25.08.2014 р., про що проінформувати НКЦПФР.

22.08.2014 р. на виконання розпорядження №94-ЦА-УП-Е від 23.07.2014 р., Позивачем було надіслано НКЦПФР особливу інформацію у вигляді електронних документів.

Водночас, 17.12.2014 р. за результатами розгляду поданих ПрАТ «СК «Саламандара-Україна» документів, Відповідачем було винесено Постанову №747-ЦА-УП-Е про накладення на Позивача санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів у зв’язку із не належним виконанням вимог розпорядження №94-ЦА-УП-Е від 23.07.2014 р., якою останнього притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн.

12.01.2015 р. з метою уникнення збільшення фінансової санкції Позивачем було сплачено штрафну фінансову санкцію у розмірі 17 000 грн.

В той же час, вважаючи, Постанову НКЦПФР №747-ЦА-УП-Е від 17.12.2014 р., такою що порушує законні права та інтереси Позивача, останній звернувся до суду за захистом своїх прав.

Згідно положень п.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів» (надалі – Закон №448) державне регулювання ринку цінних паперів здійснює Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку. Інші державні органи здійснюють контроль за діяльністю учасників ринку цінних паперів у межах своїх повноважень, визначених чинним законодавством.

Згідно ч.1 ст.7 Закону №448 основними завданнями НКЦПФР є: формування та забезпечення реалізації єдиної державної політики щодо розвитку та функціонування ринку цінних паперів та їх похідних в Україні, сприяння адаптації національного ринку цінних паперів до міжнародних стандартів; координація діяльності державних органів з питань функціонування в Україні ринку цінних паперів та їх похідних; здійснення державного регулювання та контролю за випуском і обігом цінних паперів та їх похідних на території України, а також у сфері спільного інвестування; захист прав інвесторів шляхом застосування заходів щодо запобігання і припинення порушень законодавства на ринку цінних паперів, застосування санкцій за порушення законодавства у межах своїх повноважень; сприяння розвитку ринку цінних паперів; узагальнення практики застосування законодавства України з питань випуску та обігу цінних паперів в Україні, розроблення пропозицій щодо його вдосконалення.

Так, відповідно до п.15 ч.2 ст.7 Закону №448 НКЦПФР згідно покладених на неї завдань встановлює вимоги, порядок та стандарти щодо обов'язкового розкриття інформації емітентами та особами, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, забезпечує створення інформаційної бази даних про ринок цінних паперів відповідно до чинного законодавства.

Згідно п.10 ч.1 ст.8 Закону №448 НКЦПФР має право надсилати емітентам, особам, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, фондовим біржам та саморегулівним організаціям обов'язкові для виконання розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери та вимагати надання необхідних документів відповідно до чинного законодавства.

Так, п.8 ч.1 ст.11 Закону №448 передбачено право НКЦПФР застосовувати до юридичних осіб фінансові санкції за невиконання або несвоєчасне виконання рішень Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку або розпоряджень, постанов або рішень уповноважених осіб Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо усунення порушень законодавства на ринку цінних паперів.

Таким чином, Відповідач, відповідно чинного законодавства, мав право притягнути Позивача до відповідальності у вигляді накладення фінансових санкцій за невиконання розпорядження НКЦПФР.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, Позивача розпорядженням №94-ЦА-УП-Е від 23.07.2014 р. було зобов’язано надати інформацію про розкриття особливої інформації у вигляді електронних документів.

Так, п.12 роз.1 Положення №2826 передбачено, що при поданні Інформації до Комісії емітент зобов'язаний подавати (надсилати) таку Інформацію у вигляді електронних документів відповідно до нормативно-правового акта Комісії, що регулює порядок подання адміністративних даних, та інформації у вигляді електронних документів. Подання Інформації емітентами цінних паперів - професійними учасниками фондового ринку, банками, страховиками, інститутами спільного інвестування, емітентами іпотечних сертифікатів, іпотечних облігацій і сертифікатів фонду операцій з нерухомістю, емітентами акцій та облігацій підприємств, які знаходяться у лістингу фондової біржі до центрального апарату Комісії, здійснюється виключно до нормативно-правового акта Комісії, що регулює порядок подання адміністративних даних та інформації у вигляді електронних документів.

Порядок подання адміністративних даних в у вигляді електронних документів передбачено Положенням про подання адміністративних даних та інформації у вигляді електронних документів до НКЦПФР, затвердженого рішенням НКЦПФР №492 від 13.05.2011 р. (надалі – Порядок №492).

Відповідно до п.7 Порядку №492 встановлено, що передавання електронного документа від учасника ринку та уповноваженого рейтингового агентства до НКЦПФР має бути здійснено не пізніше термінів, що встановлені для учасників ринку та уповноважених рейтингових агентств при поданні ними адміністративних даних та інформації відповідно до нормативно-правових актів Комісії.

Так, згідно п.5 Порядку №492 Електронні документи учасника ринку та уповноваженого рейтингового агентства приймаються Комісією для подальшої перевірки за таких умов: формування адміністративних даних та інформації учасників ринку та уповноважених рейтингових агентств, що передаються в систему електронного документообігу, у форматах, встановлених нормативно-правовими актами Комісії. Для встановлених Комісією форматів мають бути визначені документи нормативно-технічного характеру (шаблони, описи розділів та схем, специфікації тощо), за якими адміністративні дані та інформації учасників ринку та уповноважених рейтингових агентств можуть бути сформовані з використанням будь-якого програмного забезпечення, сумісного з даними форматами; використання учасниками ринку та уповноваженими рейтинговими агентствами та Комісією електронного цифрового підпису (надалі - ЕЦП) з використанням посилених сертифікатів відкритих ключів за допомогою надійних засобів ЕЦП відповідно до вимог Закону України "Про електронний цифровий підпис"; здійснення формування електронних документів, що містять адміністративні дані та інформацію, з накладанням ЕЦП; наявності відповідних програмно-технічних комплексів; ЕЦП підтверджено з використанням посиленого сертифіката відкритого ключа за допомогою надійних засобів ЕЦП; чинності посиленого сертифіката відкритого ключа ЕЦП учасника ринку та уповноваженого рейтингового агентства; відповідності особистого ключа підписувача відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Відповідність електронного документа учасника ринку та уповноваженого рейтингового агентства вимогам, викладеним у пункті 5 цього розділу, підтверджується квитанцією.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем було направлено до НКЦПФР інформацію у вигляді електронних документів, водночас такі документи прийнятті Відповідачем не були, з огляду на те, що електронні дані не мали електронного цифрового підпису.

При цьому, суд не погоджується з твердженням Позивача, щодо прийняття Відповідачем електронних документів, про що свідчить електронне повідомлення НКЦПФР від 22.08.2014 р. з огляду на наступне.

Згідно п.12 та п.13 Порядку №492 протягом двох робочих днів з моменту отримання від учасника ринку та уповноваженого рейтингового агентства електронного документа Комісія направляє такому учаснику протокол контролю. У разі прийняття НКЦПФР адміністративних даних та інформації від учасника ринку та уповноваженого рейтингового агентства протокол контролю має містити реєстраційний номер та дату прийняття адміністративних даних та інформації НКЦПФР.

Як вбачається з матеріалів справи, що не спростовано Позивачем в судовому засіданні, ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» не отримувало протоколу від НКЦПФР, як то передбачено п.12 та п.13 Порядку №492, а отже висновки Позивача, щодо прийняття Відповідачем електронних документів були передчасними.

Більше того, як вбачається з листа Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України» №764/07 від 03.04.2015 р. станом на 22.08.2014 р. у Позивача було відсутні ключі електронного підпису, що прямо порушує положення п.5 Порядку №492.

Тобто, з вище викладеного вбачається, що інформація подана Позивачем у вигляді електронних документів, була подана з порушенням вимог Порядку №492 та не могла бути прийнята НКЦПФР.

Так, суд погоджується з позицією Відповідача, щодо неналежного виконання Позивачем вимог розпорядження №94-ЦА-УП-Е від 23.07.2014 р.

Таким чином, суд дійшов висновку про правомірність винесення Відповідачем оскаржуваної постанови №747-ЦА-УП-Е від 17.12.2014 р., та про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Позивача.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною1 ст.6 КАС України гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, завданням адміністративного судочинства є захист саме порушених прав, свобод та інтересів фізичної особи.

Частиною 1 ст.11 КАС України, визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У ч.1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Крім того, в ч.2 ст.72 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом з тим, При цьому, згідно з ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір», під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Так, ставки сплати судового збору встановлено ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої за подання до адміністративного суду позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Оскільки сума майнових вимог, з якими Позивач звернувся до суду, складає 17 000 грн., то ставка судового збору у відповідності до зазначеної норми становить 1 827,00 грн.

Відповідно до платіжного доручення №79 від 10.02.2015 р., Позивачем було сплачено 255,78 грн. судового збору.

Так, оскільки суд дійшов висновку про залишення позовних вимог без задоволення, решта суми судового у розмірі 1 571,22 грн. підлягає стягненню з Позивача.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 17, 71, 86, 158-163, 167, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра-Україна» до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.185-187 КАС України.

Суддя Б.В. Санін