Справа № 806/4699/14
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сичова О.П.
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"28" квітня 2015 р. Справа № 806/4699/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

при секретарі Лялевич С.С. ,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "11" березня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області про визнання дій протиправними, скасування постанови ,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області про визнання дій відповідача щодо стягнення з позивача виконавчого збору протиправними та скасування постанови державного виконавця від 02 жовтня 2014 року про відкриття виконавчого провадження № 44931239 про стягнення з позивача виконавчого збору.

За заявою позивача від 14 листопада 2014 року змінено відповідача у справі на Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 11 березня 2015 року у позові ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, не дослідив усіх обставин справи, врахував лише доводи відповідача та прийшов до невірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Житомирській області перебував виконавчий лист №2-1647/10, виданий 14 вересня 2010 року Новоград-Волинським міськрайонним судом на виконання рішення цього суду про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованості по кредитному договору в сумі 1 344 538 грн., в дольовому порядку - судових витрат по 1225 грн. з кожного.

Постановою державного виконавця від 28.10.2010 року за даним виконавчим листом відкрито виконавче провадження. Боржникам надано строк для добровільного виконання судового рішення в строк до 03.11.2010 року.

В добровільному порядку рішення суду не виконано.

Постановою державного виконавця від 05.06.2013 року на підставі ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" постановлено стягнути з ОСОБА_3 виконавчий збір в сумі 134 576,31 грн. (а.с.4)

01 жовтня 2014 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Житомирській області винесена постанова про повернення виконавчого листа №2-1647/10 стягувачу ПАТ "УкрСиббанк"з підстав, визначених п.3 ч.1 ст.47,50 Закону України "Про виконавче провадження" (стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення). В постанові державний виконавець зазначив, що стягувачу було направлено повідомлення №3.4/37521 від 06.07.12 р. про залишення за собою нереалізованого майна в погашення боргу, але стягувач відмовився залишити за собою в погашення боргу нереалізоване під час виконання рішення майно.

Цією ж постановою державний виконавець вказав про право стягувача повторно пред"явити виконавчий документ до виконання в межах строків, визначених ст.22 Закону "Про виконавче провадження, в також постановив про виділення в окреме виконавче провадження постанови про стягнення з боржника виконавчого збору №22192839 від 05.06.2013 року.

Постановою державного виконавця від 02.10.2014 року відкрито виконавче провадження з виконання постанови від 05.06.2013 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави виконавчого збору в сумі 134 576,31 грн.(а.с.6)

З цією постановою ОСОБА_3 не погодився і звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП №22192839 від 02.10.14 р. про стягнення з боржника 4755,90 грн. виконавчого збору прийнята державним виконавцем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження», постанова про стягнення виконавчого збору від 05.06.2013 року боржником не оскаржувалась, а окрім того, виконавче провадження, відкрите оскаржуваною постановою,- закінчено.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регулюється Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 2 та ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Статтею 7 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати в своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян та юридичних осіб.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст. 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору є виконавчим документом.

Відповідно до п. 3.3. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 виконавчий документ повинен відповідати вимогам, зазначеним у ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Частина 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому, серед інших, зокрема має бути зазначено : 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Порядок виконання рішень про стягнення виконавчого збору регулюється ст.ст. 28, 43, 48, 49 Закону України „Про виконавче провадження".

Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби (ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим ст. 18 цього Закону.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Повернувши постановою від 01.10.2014 року з підстав, визначених п.3 ч.1 ст.47 Закону "Про виконавче провадження" виконавчий лист стягувачу, державний виконавець виділив в окреме провадження постанову про стягнення з боржника виконавчого збору № 22192839 від 05.06.2013 року(а.с.28).

Постановою від 02.10.2014 року відкрито провадження з виконання постанови від 05.06.2013 року.

Між тим, вирішуючи питання про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець повинен був діяти відповідно до приписів ст.7 Закону України "Про виконавче провадження" та п. 3.3. Інструкції з організації примусового виконання рішень, і з"ясувати, чи відповідає виконавчий документ - постанова від 05.06.2013 року вимогам ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" і чи немає перешкод для відкриття виконавчого провадження.

Наведені приписи чинного законодавства державним виконавцем не виконані .

Як встановлено в процесі розгляду справи, постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 05 червня 2013 року не відповідає вимогам ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки не містить дати набрання законної сили рішенням та строку пред"явлення виконавчого документу до виконання.

Отже, приймаючи постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови № 22192839 від 02.10.14 р. відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та Законом України "Про виконавче провадження", а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, проаналізувавши наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, також має місце невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до вимог ст.202 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення, у випадках неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "11" березня 2015 р. скасувати.

Прийняти нову постанову, якою дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області щодо відкриття виконавчого провадження по виконанню постанови № 22192839 від 05 червня 2013 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави виконавчого збору в сумі 134 576,31 грн.,- визнати неправомірними.

Постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області від 02 жовтня 2014 року про відкриття виконавчого провадження ВП №44931239 по виконанню постанови державного виконавця № 22192839 від 05.06.2013 року ,- скасувати.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення виготовлено "28" квітня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області м-н Соборний, 1,м.Житомир,10014

4-третій особі: - ,