Справа № 2а-10703/11/1370
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2011-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Львів
18 год. 30 хв.
Львівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючий суддя Коморний О.І.,
секретар судового засідання Гнилиця Р.І..
позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій прокуратури м. Львова та зобовязання вчинити певні дії.
Обставини справи.
Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправними дії прокуратури м. Львова стосовно неналежного розгляду скарги ОСОБА_1 від 28 липня 2011 року на продовження вчинення неправомірних дій прокурором Шевченківського району м. Львова ОСОБА_3, його помічниками ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
- зобов'язати прокуратуру м. Львова розглянути скаргу ОСОБА_1 від 28 липня 2011 року на продовження вчинення неправомірних дій прокурором Шевченківського району м. Львова ОСОБА_3, його помічниками ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про результат розгляду і прийняте рішення повідомити ОСОБА_1 у встановлений законом строк.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач всупереч вимогам Закону України «Про звернення громадян»не розглянув скаргу позивача, а направив її для розгляду посадовій особі, чиї дії оскаржуються.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити.
Представник відповідача проти позову заперечив, вважає вимоги позивача безпідставними, оскільки прокуратурою м. Львова скарга позивача скерована до прокуратури Шевченківського району для реалізації права позивача на ознайомлення з матеріалами перевірки за його попереднім зверненням, просить у задоволенні позову відмовити повністю.
Суд заслухав пояснення позивача та представника відповідача, повно, всебічно та обєктивно оцінив подані докази у їх сукупності та
Позивач, ОСОБА_1, надав 28.07.2011 року на особистому прийомі у прокуратурі м. Львова скаргу на продовження вчинення неправомірних дій прокурором району ОСОБА_3 та його помічниками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.9).
У вказаній скарзі ОСОБА_1 просив прокурора м. Львова визнати дії прокурора В.Поліщука та його помічників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 протиправними щодо чинення перешкод позивачеві в ознайомленні з матеріалами перевірок та отриманням оригіналів листів прокуратури району на його імя; забезпечити йому можливість ознайомитися з матеріалами перевірок зі зняттям світлокопій; притягнути до передбаченої законодавством відповідальності прокурора В. Поліщука, помічників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за вчинення протиправних дій що грубо порушують його права та зобовязати прокуратуру району ознайомити його з оригіналом листа на його імя від 11.07.2011 року №52-33-10.
Листом №64-589-09 від 03.08.2011 року (а.с.10) відповідач скаргу позивача направив прокурору Шевченківського району (копія листа скерована позивачу) для розгляду та подальшого інформування прокуратури м. Львова по кожному наведеному у зверненні доводі заявника з наданням відповідних світлокопій відповідей.
Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
До адміністративних судів згідно з ч.2 цієї ж статті можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Юрисдикція адміністративних судів відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.
Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює, згідно преамбули, Закон України «Про звернення громадян»від 2 жовтня 1996 року N 393/96-ВР у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон N 393/96-ВР).
Закон N 393/96-ВР, згідно преамбули, також забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Громадяни України мають право згідно з ч.1.ст.1 Закону N 393/96-ВР звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Під зверненнями громадян, відповідно до ч.1 ст.3 Закону N 393/96-ВР слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги
Відповідно до ч.3 та ч.4 Закону N 393/96-ВР, заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.
Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають відповідно до ч.1 ст.7 Закону N 393/96-ВР обов'язковому прийняттю та розгляду, а якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно згідно з ч.3 цієї ж статті в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.
Відповідно до ч.1 ст.15 Закону N 393/96-ВР, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань), при цьому згідно з ч.3 та ч.4 цієї ж статті, відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки, а рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
Згідно з ч.1 ст.20 Закону N 393/96-ВР, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів, однак відповідно до ч.2 цієї ж статті, на обгрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.
Відповідно до ст. 19 Закону N 393/96-ВР, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані:
- об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;
- у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;
- на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;
- відміняти або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;
- забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень;
- письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;
- вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина;
- у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;
- не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;
- особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
Закріплений у ч. 1 ст.11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.
За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобовязані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно з ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Оцінюючи дії прокуратури Львівської області при розгляді скарги позивача від 28.07.2011 року на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України суд дійшов висновку про їх протиправність з огляду на те, що відповідач всупереч ч. 4 ст. 7 Закону N 393/96-ВР, відповідно до якої забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються, направив скаргу позивача на дії прокурора Шевченківського району м. Львова та його помічників для розгляду прокурору Шевченківського району м. Львова.
З урахуванням вищенаведених норм законодавства та фактичних обставин справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.
Відповідно до ст. 94 КАС України на користь позивача слід стягнути з Державного бюджету України 3,40 грн.
Керуючись ст. ст. 7-14, 50, 71, 86, 143, 158, 160-163, 167,Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
п о с т а н о в и в :
1. Адміністративний позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправними дії прокуратури м. Львова стосовно неналежного розгляду скарги ОСОБА_1 від 28 липня 2011 року на продовження вчинення неправомірних дій прокурором Шевченківського району м. Львова ОСОБА_3, його помічниками ОСОБА_4 та ОСОБА_5.
3. Зобов'язати прокуратуру м. Львова розглянути скаргу ОСОБА_1 від 28 липня 2011 року на продовження вчинення неправомірних дій прокурором Шевченківського району м. Львова ОСОБА_3, його помічниками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у порядку та строк визначений Законом України «Про звернення громадян».
4. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) 3 (три) грн.. 40 коп. судового збору.
Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 24.10.2011р. о 17:00 год.

Суддя Коморний О.І.