Справа № 814/2917/14     
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2015-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 року Справа № 814/2917/14

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Лебедєвої Г.В.

при секретарі - Дворник Г.Г.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1 (за довіреністю)

представника відповідача - Литвиненко О.І. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Баштанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області про скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 18.08.2014 року, вимоги про сплату боргу №Ф1У від 18.08.2014 року та рішення про застосування штрафних санкцій № від 18.08.2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Баштанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області про скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 18.08.2014 року, вимоги про сплату боргу №Ф1У від 18.08.2014 року та рішення про застосування штрафних санкцій № від 18.08.2014 року. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що Баштанською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Миколаївській області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, єдиного соціального внеску за період з 01.08.2011 року по 31.08.201 року, за результатами якої відповідачем складено акт від 18.08.2014 року №274/17-НОМЕР_1, яким встановлено порушення позивачем абз.4 п.2 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємства» від 03.07.1998 року №727/98 (в редакції Указу Президента України №746/99 від 28.06.1999 року), в результаті донараховано єдиного податку за серпень 2011 року за використання неоформлених найманих працівників в сумі 141,90 грн.; п.163.1 ст.163, пп.164.2.1 164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, п.168.1.2 ст.168 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI зі змінами і доповненнями, в результаті чого встановлено зниження податку з доходів фізичних осіб за серпень 2011 року в сумі 3183,96 грн.; п.3.2, п.3.3 розділу ІІІ Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом ДПА України від 24.12.2010 року №1020, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 13.01.2011 року №46/18784, що призвело до подання з недостовірними відомостями податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків 1-ДФ за ІІІ квартал 2011 року; абз.2 п.1 ст.4, п.1 ст.7, п.1 п.5 п.7 ст.8, п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI, донараховано єдиного соціального внеску за серпень 2011 року в сумі 8981,52 грн.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішенні від 18.08.2014 року №, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 4489,95 грн.; від 18.08.2014 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з єдиного податку з фізичних осіб на загальну суму 141,90 грн. та рішення від 18.08.2014 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким на підставі п.3 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 застосовано штрафні санкції в розмірі 5388,91 грн.

На адресу позивача була направлена вимога про сплату боргу (недоїмки) від 18.08.2014 року №Ф1У, відповідно до якої фізична особа-підприємець ОСОБА_3 повинен сплатити недоїмку зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 8981,52 грн.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 вважає зазначені податкові повідомлення-рішення № та № від 18.08.2014 року, вимогу про сплату боргу №Ф1У від 18.08.2014 року та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 18.08.2014 року необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам діючого законодавства та підлягають визнанню протиправним і скасуванню, оскільки були прийняті одночасно зі складанням акту перевірки 18.08.2014 року без дотримання строків визначених нормами наказу ДПА України від 22.12.2010 року №984 «Про затвердження порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства» та положень Податкового Кодексу України, у зв'язку з чим позивач був позбавлений права надати пояснення та інші документи, що стосувалися господарської діяльності в перевіряє мий період, а тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Крім того, позивач посилається на те, що він категорично не погоджується з висновками акта перевірки, оскільки вони є неправомірними та документально необґрунтованими. Зокрема, позивач наголошує на тому, що лист Державної фінансової інспекції в Миколаївській області від 04.08.2014 року за вх. № 14-08-15-14/4485, в якому зазначено, що проведеною плановою виїзною ревізією фінансово-господарської діяльності Баштанської райради виявлений факт, що свідчить про порушення податкового законодавства ФОП ОСОБА_3, а саме відсутність укладених трудових договорів у серпні 2011 року між ФОП ОСОБА_3 та фізичними особами для виконання робіт по поточному ремонту кабінетів Баштанської райради згідно Будівельного контракту від 25.08.2011 року № 6 на суму 70 000 грн., на якому ґрунтуються висновки акта фактичної перевірки, без інших підтверджуючих документів, не може бути належним доказом, який підтверджує факт наявності трудових відносин між вказаними фізичними особами і позивачем та перерахування останнім на їх користь заробітної плати. Таким чином, спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними і підлягають скасуванню.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, наданих письмових поясненнях та на подані до суду докази.

Відповідач надав до суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначив про безпідставність позовних вимог, посилаючись на те, що Баштанською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Миколаївській області в ході проведення перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 виявлено, що підприємець використовував працю найманих працівників не оформлюючи з ними трудових відносин у відповідності до вимог чинного трудового законодавства. Таким чином, позивачем порушено абз.4 п.2 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємства» від 03.07.1998 року №727/98 (в редакції Указу Президента України №746/99 від 28.06.1999 року), в результаті донараховано єдиного податку за серпень 2011 року за використання неоформлених найманих працівників в сумі 141,90 грн.; п.163.1 ст.163, пп.164.2.1 164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, п.168.1.2 ст.168 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI зі змінами і доповненнями, в результаті чого встановлено зниження податку з доходів фізичних осіб за серпень 2011 року в сумі 3183,96 грн.; п.3.2, п.3.3 розділу ІІІ Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом ДПА України від 24.12.2010 року №1020, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 13.01.2011 року №46/18784, що призвело до подання з недостовірними відомостями податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків 1-ДФ за ІІІ квартал 2011 року; абз.2 п.1 ст.4, п.1 ст.7, п.1 п.5 п.7 ст.8, п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI, донараховано єдиного соціального внеску за серпень 2011 року в сумі 8981,52 грн.

Враховуючи викладене, відповідач вважає що оскаржувані податкові повідомлення-рішення № та № від 18.08.2014 року, вимога про сплату боргу №Ф1У від 18.08.2014 року та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 18.08.2014 року є правомірними, такими що відповідають нормам чинного законодавства та скасуванню не підлягають, у зв'язку із чим просив суд відмовити у задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_3 зареєстрований, як фізична особа-підприємець 04.05.1999 року за №0000235 (РНОКПП НОМЕР_1), що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.9).

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 перебуває на обліку в Баштанській об'єднаній державній податковій інспекції ГУ Міндоходів у Миколаївській області в якості платника податків з 13.05.1999 року за №916.

У періоді з 01.08.2011 року по 31.08.2011 ФОП ОСОБА_3 перебував на спрощеній системі оподаткування відповідно до Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" від 03.07.1998 № 727/98 ( в редакції Указу Президента України № 746/99 від 28.06.1999року), відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування (вх. № 9973/10 від 16.12.2010 року). Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу Баштанської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Миколаївській області від 11.08.2014 №495 та повідомлення від 11.08.2014 року №105 головним державним ревізором-інспектором відділу доходів і зборів з фізичних осіб Фунт Оленою Анатоліївною, проведена документальна позапланова документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, єдиного соціального внеску за період з 01.08.2011 року по 31.08.201 року. За результатами вищезазначеної перевірки складено Акт від 18.08.2014 року №274/17-НОМЕР_1 "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, єдиного соціального внеску за період з 01.08.2011 року по 31.08.2011 року», яким встановлено порушення позивачем абз.4 п.2 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємства» від 03.07.1998 року №727/98 (в редакції Указу Президента України №746/99 від 28.06.1999 року), в результаті донараховано єдиного податку за серпень 2011 року за використання неоформлених найманих працівників в сумі 141,90 грн.; п.163.1 ст.163, пп.164.2.1 164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, п.168.1.2 ст.168 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI зі змінами і доповненнями, в результаті чого встановлено зниження податку з доходів фізичних осіб за серпень 2011 року в сумі 3183,96 грн.; п.3.2, п.3.3 розділу ІІІ Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом ДПА України від 24.12.2010 року №1020, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 13.01.2011 року №46/18784, що призвело до подання з недостовірними відомостями податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків 1-ДФ за ІІІ квартал 2011 року; абз.2 п.1 ст.4, п.1 ст.7, п.1 п.5 п.7 ст.8, п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI, донараховано єдиного соціального внеску за серпень 2011 року в сумі 8981,52 грн. На підставі Акту перевірки від 18.08.2014 року №274/17-НОМЕР_1 Баштанською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ Міндоходів у Миколаївській області були прийняті податкові повідомлення-рішенні від 18.08.2014 року №, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 4489,95 грн., від 18.08.2014 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з єдиного податку з фізичних осіб на загальну суму 141,90 грн. та рішення від 18.08.2014 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким на підставі п.3 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 застосовано штрафні санкції в розмірі 5388,91 грн. Також на підставі Акту перевірки від 18.08.2014 року №274/17-НОМЕР_1 було прийняте рішення від 18.08.2014 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким на підставі п.3 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 застосовано штрафні санкції в розмірі 5388,91 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, податкові повідомлення-рішення № та № від 18.08.2014 року, вимогу про сплату боргу №Ф1У від 18.08.2014 року та рішення про застосування штрафних санкцій № від 18.08.2014 року були отримані позивачем 01.09.2014 року, що підтверджується довідкою Баштанської об'єднаної державної податкової інспекцією ГУ Міндоходів у Миколаївській області, виданої ОСОБА_3 про підтвердження отримання вищевказаних документів 01.09.2014 року (а.с.10) та копією поштового конверту (а.с.11). Не погодившись з висновками податкового органу та податковими повідомленнями-рішеннями № та № від 18.08.2014 року, вимогою про сплату боргу №Ф1У від 18.08.2014 року та рішенням про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 18.08.2014 року, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Вирішуючи питання щодо правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень № та № від 18.08.2014 року, вимоги про сплату боргу №Ф1У від 18.08.2014 року та рішенням про застосування штрафних санкцій № від 18.08.2014 року, суд виходить з наступного.

Спірні податкові повідомлення-рішення, вимога про сплату боргу №Ф1У від 18.08.2014 року та рішенням про застосування штрафних санкцій базується на викладених в акті перевірки висновках відповідача про те, що позивачем порушено: абз.4 п.2 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємства» від 03.07.1998 року №727/98 (в редакції Указу Президента України №746/99 від 28.06.1999 року); п.163.1 ст.163, пп.164.2.1 164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, п.168.1.2 ст.168 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI зі змінами і доповненнями; п.3.2, п.3.3 розділу ІІІ Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом ДПА України від 24.12.2010 року №1020, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 13.01.2011 року №46/18784, що призвело до подання з недостовірними відомостями податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків 1-ДФ за ІІІ квартал 2011 року; абз.2 п.1 ст.4, п.1 ст.7, п.1 п.5 п.7 ст. 8, п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI.

Вказані висновки відповідача в акті перевірки обґрунтовані наступним.

Як вбачається з акту перевірки, 04.08.2014 року за вх. № 14-08-15-14/4485 на адресу Баштанської ОДПІ від Державної фінансової інспекції в Миколаївській області надійшов лист, в якому зазначено, що проведеною плановою виїзною ревізією фінансово-господарської діяльності Баштанської райради виявлений факт, що свідчить про порушення податкового законодавства ФОП ОСОБА_3, а саме відсутність укладених трудових договорів у серпні 2011 року між ФОП ОСОБА_3 та фізичними особами для виконання робіт по поточному ремонту кабінетів Баштанської райради згідно Будівельного контракту від 25.08.2011 року № 6 на суму 70 000 грн.

Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт № 6 від 25.08.2011 року, у складі прямих витрат ФОП ОСОБА_3 включено заробітну плату найманих робітників у сумі 22019 грн.

Але згідно інформації отриманої Державною фінансовою інспекцією в Миколаївській області під час проведення ревізії Баштанської районної ради у серпні 2011 року трудові договори ФОП ОСОБА_3 з Баштанським центром зайнятості не реєстрував. Лише починаючи з 16.09.2011 року підприємець уклав трудові договори з 6- ма найманими працівниками.

В зв'язку з тим, що на виконання ремонтних робіт Баштанської райради в серпні 2011 року ФОП ОСОБА_3 офіційно найманих працівників не оформлював, а документально оформив лише у вересні 2011 року (а це ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10). Тобто оформлення найманих працівників необхідно було здійснити не пізніше, як 25.08.2011 року. Тому ФОП ОСОБА_3 не включено в серпні 2011 року 6 найманих працівників до оподаткування єдиним податком як передбачено абзац 3 п. 2 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" від 03.07.1998 № 727/98 (в редакції Указу Президента України № 746/99 від 28.06.1999року), що у разі коли платник єдиного податку здійснює підприємницьку діяльність з використанням найманої праці або за участю у підприємницькій діяльності членів його сім'ї, ставка єдиного податку збільшується на 50 відсотків за кожну особу.

У серпні 2011 року ФОЛ ОСОБА_3 єдиний податок нараховувався та сплачувався лише на саму фізичну особу-підприємця, без найманих працівників.

Таким чином, під час перевірки було встановлено, що взявши на роботу працівників у серпні 2011 року і не оформивши працевлаштування належним чином, підприємець занизив необхідну до сплати суму єдиного податку на 50%.

Крім того, за період з 01.08.2011 по 31.08.2011 року в результаті заниження ФОП ОСОБА_3 фонду заробітної плати на суму 22019 грн., перевіркою донараховано податку на доходи фізичних осіб з найманих працівників в сумі 3183,96грн.

В свою чергу, як вбачається з акту перевірки, ФОП ОСОБА_3 має статус податкового агента, так як у серпні 2011 року проводив розрахунки з найманими працівниками.

Перевіркою з питання достовірності задекларованих (нарахованих та виплачених доходів у податковому розрахунку (ф.1-ДФ) за ІІІ квартал 2011 року встановлено заниження бази оподаткування та фонду по нарахуванню заробітної плати за III квартал 2011 року (серпень 2011 року) на суму 22019 грн., що призвело до перекручення даних податкового розрахунку, чим порушено п. 3.2, п.3.3 розділу III Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку», затверджено Наказом ДПА України від 24.12.2010 року № 1020, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2011 року № 46/18784.

Також, перевіркою встановлено, що з метою мінімізації сплати податку з доходів фізичних осіб із заробітної плати найманих працівників, які залучалися для виконання ремонтних робіт в серпні 2011 року, оформив їх з 16.09.2011 року.

В порушення п. 1 ст. 4 , п.1 ст. 8 , п. 7, ст. 8 Закону України « Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-УІ , ФОП ОСОБА_3 у серпні 2011 року нарахування єдиного внеску не проводив.

Перевіркою достовірності відображення у звітності сум нарахованої заробітної плати встановлено неподання до контролюючого органу за серпень 2011 року звіту про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб.

Крім того, за серпень 2011 року ФОП ОСОБА_3 звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів не подавав, чим порушив п. 3.1 розділу III Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міндоходів від 09.09.2013 р. № 454.

Перевіркою правильності нарахування єдиного внеску за серпень 2011 року встановлено заниження бази оподаткування, заниження фонду заробітної плати найманим працівникам загальну суму 22019 грн., що призвело до заниження єдиного соціального внеску за серпень 2011 року.

Перевіркою правильності утримання єдиного внеску із сум заробітної плати, нарахованої особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту) встановлено заниження фонду заробітної плати у серпні 2011 року 6-ти громадянам , які були задіяні на виконанні поточного ремонту кабінетів адмінприміщення Баштанської районної ради на суму 22019 грн. (а саме ОСОБА_5 - 3669,83 грн, ОСОБА_6 на суму 3669,83 грн., ОСОБА_7 на суму 3669,83 грн., ОСОБА_8 на суму 3669,83 грн., ОСОБА_9 на суму 3669,83 грн. та ОСОБА_10 на суму 3669,85 грн.), що призвело до заниження бази оподаткування при вирахуванні єдиного внеску із суми нарахованої заробітної плати.

Таким чином, зі змісту акту перевірки, на підставі якого прийняті спірні рішення вбачається, що перевіряючими з'ясовано, що ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 працювали у позивача на умовах трудового договору та отримували від останнього за весь час роботи заробітну плату.

На підставі вище викладеного перевіряючі прийшли до висновків, що відповідно до вимог пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України у серпні 2011 року ФОП ОСОБА_3 набув статусу працедавця і податкового агента, а тому був зобов'язаний утримувати та сплачувати до бюджету податок з доходів найманих працівників у розмірі, визначеному п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України.

Суд не погоджується з вказаними висновками акту перевірки, на підставі яких прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, вимога про сплату боргу №Ф1У та рішення про застосування штрафних санкцій з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до будівельного контракту № 6 від 25.08.2011 року приватний підприємець ОСОБА_3, у подальшому «Підрядник» в особі ОСОБА_3, що діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію з одного боку, та Баштанська районна рада, у подальшому «Замовник», в особі голови районної ради Луценко Людмили Іванівни, з другого боку уклали на виконання ремонтно-будівельних та монтажних робіт: поточний ремонт кабінетів адмінприміщення Баштанської районної ради на суму 70 000 грн. Строки виконання робіт: початок - 20 серпня 2011 року, закінчення - 31 серпня 2011 року.

Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт Кк 6 від 25.08.2011 року позивачем роботи виконано у повному обсязі, у вигляді прямих витрат включено заробітну плату найманих робітників у сумі 22019 грн.

Разом з цим, позивачем на підтвердження сплати виконаних будівельних робіт до суду надано платіжне доручення на суму 70 000 грн.

Згідно інформації, отриманої Державною інспекцією в Миколаївській області під час проведення ревізії Баштанської районної ради у серпні 2011 року трудові договори ФОП ОСОБА_3 з Баштанським центром зайнятості не реєстрував.

Висновок податкового органу про використання найманої праці позивачем у власній підприємницькій діяльності зроблено на підставі листа Державної фінансової інспекції в Миколаївській області від 04.08.2014 року, в якому зазначено, що проведеною плановою виїзною ревізією фінансово-господарської діяльності Баштанської райради виявлений факт, що свідчить про порушення податкового законодавства ФОП ОСОБА_3, а саме відсутність укладених трудових договорів у серпні 2011 року між ФОП ОСОБА_3 та фізичними особами для виконання робіт по поточному ремонту кабінетів Баштанської райради згідно Будівельного контракту від 25.08.2011 року № 6 на суму 70 000 грн.

Проте, з пояснень представника позивача, наданих в судовому засіданні, вбачається, що трудових договорів із переліченими в акті перевірки особами позивач не укладав, найманої праці зазначених осіб не використовував, загробної плати не виплачував.

В свою чергу, позивачем до суду надано договір підряду №4 від 01.08.2011 року, укладений між ФОП ОСОБА_12 та ФОП ОСОБА_3, у відповідності до якого, замовник доручає, а підрядник зобов'язується виконати у відповідності до умов даного договору роботи по поточному ремонту кабінетів адміністративного приміщення Баштанської районної ради за адресою: м. Баштанка, вул. Баштанської республіки, 37 (3-й поверх), в термін, що не перевищує одного календарного місяця, замовник в свою чергу зобов'язується прийняти цю роботу та оплатити її по закінченню робіт.

На підтвердження виконання вказаного договору підряду №4 від 01.08.2011 року позивачем надано до суду належним чином засвідчені копії локального кошторису №2-1-1 на ремонт кабінетів Баштанської районної ради, акт приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2011 року, акт звірки за договором підряду №4 від 01.08.2011 року.

Крім того, позивачем до суду надано трудові договори, укладені між ФОП ОСОБА_12 та найманими працівниками, зазначеними в акті перевірки, а саме: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які здійснювали поточний ремонт кабінетів адміністративного приміщення Баштанської районної ради за адресою: м. Баштанка, вул. Баштанської республіки, 37, та яким згідно виписок з банку та розрахункових платіжних відомостей ФОП ОСОБА_12 було сплачено заробітну плату.

Згідно із п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Згідно із пп.14.1.180 п.14. ст.14 Податкового кодексу України, податковим агентом щодо податку на доходи фізичних осіб є юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Таким чином, фізична особа - підприємець, яка наймає за трудовим чи цивільно-правовим договором працівників набуває статусу податкового агента.

У відповідності до пп. пп. "а", "б" п.176.2 ст.176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду.

Відповідно до пункту 164.2 ст.164 Податкового кодексу України, до загального місячного оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту); суми винагород та інших виплат, нарахованих (виплачених) платнику податку відповідно до умов цивільно-правового договору.

У відповідності із пп. 14.1.48 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, заробітна плата - це основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв'язку з відносинами трудового найму згідно із законом.

Отже, обов'язок нараховувати, утримувати, та сплачувати податок з доходів фізичних осіб, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковими агентами нерозривно пов'язаний із фактом нарахування та виплати доходу, зокрема, у вигляді заробітної плати, інших виплат чи винагороди працівнику відповідно до умов трудового або цивільно-правового договору.

Положеннями абз. 1, 3 ст.24 Кодексу законів про працю України визначено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі, крім випадків передбачених цією статтею Кодексу. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. При цьому трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи (абз. 4 ст. 24 цього Кодексу).

Відповідно до норм абзацу 2 ст.24 Кодексу законів про працю України, при укладенні трудового договору громадянин зобов'язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров'я та інші документи.

Відповідно до абзаців 1, 2 і 4 ст. 48 КЗпП трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Проте, відповідачем в ході розгляду даної справи не надані суду ні оригінали або копії документів, які б засвідчували факти наявності трудових відносин між позивачем і вказаними фізичними особами, а саме: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, нарахування і виплату фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 будь-яких сум доходів на їх користь протягом серпня 2011 року.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про здійснення поточного ремонту кабінетів адміністративного приміщення Баштанської районної ради за адресою: м. Баштанка, вул. Баштанської республіки, 37, найманими працівниками ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під керівництвом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, зокрема, записів в трудових книжках, договорів про надання будь-яких цивільно-правових послуг.

Частиною другою ст. 61 Конституції України встановлений індивідуальний характер юридичної відповідальності.

В силу ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Аналогічну норму містить ч.2 ст.2 Кримінального кодексу України.

Частинами 2, 3 ст.323 цього Кодексу передбачено, що суд може обґрунтовувати свій вирок лише тими доказами, які були розглянуті ним у судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відповідності до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Доказами в адміністративному судочинстві, за визначенням ч.1 ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до ч.1, ч.4 ст.70 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Так, в ході розгляду даної справи відповідачем не було надано суду жодних доказів щодо притягнення позивача до кримінальної відповідальності за порушення вимог законодавства про працю, що пов'язані із відносинами останнього з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (по ст. 172 «Грубе порушення законодавства про працю» Кримінального кодексу України), щодо накладання на позивача адміністративного стягнення за результатами вчиненого адміністративного правопорушення (по ст.41 «Порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці», ст. 1634 «Порушення порядку утримання та перерахування податку на доходи фізичних осіб і подання відомостей про виплачені доходи» Кодексу про адміністративні правопорушення), доказів порушення і передання справ про злочин або адміністративне правопорушення до суду.

Натомість, представником позивача надано до суду договір підряду №4 від 01.08.2011 року, укладений між ФОП ОСОБА_12 та ФОП ОСОБА_3, у відповідності до якого, ФОП ОСОБА_12 зобов'язується виконати у відповідності до умов даного договору роботи по поточному ремонту кабінетів адміністративного приміщення Баштанської районної ради за адресою: м. Баштанка, вул. Баштанської республіки, 37 (3-й поверх), а також трудові договори, укладені між ФОП ОСОБА_12 та найманими працівниками, зазначеними в акті перевірки, а саме: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які здійснювали поточний ремонт кабінетів адміністративного приміщення Баштанської районної ради за адресою: м. Баштанка, вул. Баштанської республіки, 37, під керівництвом ФОП ОСОБА_12 та яким згідно виписок з банку та розрахункових платіжних відомостей ФОП ОСОБА_12 було сплачено заробітну плату.

Суд погоджується з твердження представника позивача, що приватний підприємець може виконувати роботи особисто та/або шляхом залучення субпідрядників, щодо доходів яких виконавець не вважається податковим агентом.

З огляду на це судом вбачається, що висновки відповідача, викладені в Акті перевірки, не підтверджені належними доказами.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень не надав до суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятих ним рішень.

Згідно п.1 ч.2 ст.162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про скасування або визнання нечинним рішення чи його окремих положень.

Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що податкові повідомлення-рішення № та № від 18.08.2014 року, вимога про сплату боргу №Ф1У від 18.08.2014 року та рішення про застосування штрафних санкцій № від 18.08.2014 року підлягають скасуванню, як такі, що винесені протиправно, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно до ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2,7,8,9,14,70,71,72,79,86,94,158-163,167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Баштанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області про скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 18.08.2014 року, вимоги про сплату боргу №Ф1У від 18.08.2014 року та рішення про застосування штрафних санкцій № від 18.08.2014 року - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Баштанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області від 18.08.2014 року № та №.

Скасувати вимогу Баштанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області про сплату боргу №Ф1У від 18.08.2014 року.

Скасувати рішення Баштанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області про застосування штрафних санкцій від 18.08.2014 року №.

Повернути судовий збір в сумі 182,70 (сто вісімдесят дві гривні сімдесят копійок) сплачений ОСОБА_3 за квитанцією від 18.09.2014 року №1010176.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складений та підписаний суддею 06.02.2015 року.

Суддя Г.В. Лебедєва