Справа № 2-а-3666/11
Суддя: Сухоруков А. О.
Дата ухвалення: 2011-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 2-а-3666/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2011 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя Сухоруков А.О.,

при секретарі Сядро Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу №1 ДПС ОСОБА_2 України в Запорізькій області ОСОБА_3, Управління Державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Запорізькій області, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

24 жовтня 2011 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що у відношенні нього було винесено постанову про адміністративне правопорушення, згідно якої його було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення за те, що він не надавав переваги у русі пішоходу на нерегульованому пішохідному переході.

З обставинами, що викладені в постанові позивач погодиться не може. Зокрема він вказує, що правопорушення не вчиняв, у момент його наближення до пішохідного переходу, пішоходу на ньому не було, а тому він і не мав при цьому здійснювати зупинку.

Вказує, що інспектор порушив процесуальні норми при складенні протоколу, грубо порушив його право на захист, невідкладно розглянувши справу про адміністративне правопорушення, внаслідок чого він був позбавлений права на звернення за правовою допомогою.

Позивач вказує, що даного правопорушення не вчиняв, з даною постановою позивач погодитись не може та вважає її такою, що складена з порушеннями норм чинного законодавства та просить суд скасувати її.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснив, що рухався у м.Запоріжжя, минаючи кругову розвязку, коли наближався дол пішохідного перехлду, пішохід лише підходив до нього, а в момент перетину пішоходного переходу пішохід ішов уже по переходу, але не на смузі руху позивача.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини нявки суду не відомі.

Суд вважає, що в справі є достатньо доказів для її вирішення.

Судом встановлено, що постанова про адміністративне правопорушення серії АР1 № 122817 від 13.10.2011р. була винесена інспектором ДПС ОСОБА_3 в тому, що в той же день о 07-00 год. на автошляху Харків-Сімферополь, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не надав перевагу в русі пішоходу, який рухався на нерегульованому пішохідному переході (а.с. 4).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Частиною 6 ст. 71 КАС України передбачено, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до п. 6.10, 6.11. Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо патрульної служби ДАІ МВС України (затверджено Наказом МВС 27.03.2009 року № 111) до функцій належать зокрема постійно контролювати дотримання учасниками дорожнього руху правил, норм і стандартів, діючих у сфері безпеки дорожнього руху. Попереджувати та припиняти злочини, а також адміністративні правопорушення, у межах своєї компетенції застосовувати до порушників заходи адміністративного впливу.

Інспектор ДПС, при винесені оскаржуваної постанови, керувався наявними доказами, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права.

При винесені постанови, дії відповідача відповідають вимогам ст. 33 КУпАП, що встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення. Тобто при накладанні стягнення відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують покарання.

Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивач не надав, всі його позовні вимоги зводяться до висвітлення порушень норм процесуального права з боку інспектора, що в судовому засіданні не було встановлено.

Будь-яких доказів своє невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення позивач не надав.

Крім того, сам позивач підтвердив, що в той момент, коли він перетинав пішохідний перехід, пішохід знаходився на ньому, а не за межами проїзної частини, тобто фактично визнав свою вину у вчиненому правопорушенні.

Наведені ним обставини, що його законні права були порушені, оскільки він не мав змоги звернутися за кваліфікованою допомогою, не відповідають дійсності. Відповідач 13 жовтня 2011 року отримав протокол про адміністративне правопорушення, в якому було чітко визначено дату розгляду справи. Жодних клопотань з цього приводу про незгоду із датою розгляду позивачем не заявлено.

По суті, позивач спотворює дійсні обставини справи з метою ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а тому його вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 287, 288, 289 КУпАП ст.ст. 3, 11, 17, 18, 19, 69-71, 76, 79, 159-163, 1722 КАС України, суд

П О С Т А Н ОВ И В:

У задоволенні адміністративного позову про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 13.10.2011 року серії АР1 №122817, якою за ч.1 ст. 122 КУпАП на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 255,00 грн., відмовити.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Сухоруков