Справа № 2а/1522/3912/11
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2015 р. м. Київ К/800/17231/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),
Малиніна В.В.,
Швеця В.В.

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, житлової комісії Одеського гарнізону, житлової комісії Військової академії, начальника Одеського гарнізону про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2012 року, -

ВСТАНОВИВ:
15.06.201 року ОСОБА_1 звернувся до квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеси, житлової комісії Військового інституту Одеського національного політехнічного університету, житлової комісії Одеського гарнізону, начальника Одеського гарнізону з адміністративним позовом про визнання бездіяльності відповідача щодо незабезпечення його житловим приміщенням для постійного місця проживання протягом 3 років після звільнення з військової служби протиправною та зобов`язання відповідачів вчинити певні дії щодо забезпечення позивача житловим приміщенням трьохкімнатною квартирою для постійного місця проживання в м. Одесі.

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 21 березня 2012року адміністративний позов задоволений в повному обсязі. Визнано протиправною бездіяльність КЕВ м.Одеси, яка виразилась у незабезпеченні ОСОБА_1 житловим приміщенням для постійного проживання протягом трьох років після звільнення з військової служби. Зобов`язано КЕВ м.Одеси постановити рішення про забезпечення позивача житловим приміщенням - НОМЕР_1 квартирою для постійного проживання в м.Одесі, зобов`язано житлову комісію Військового інституту Одеського національного політехнічного університету та житлову комісію Одеського гарнізону погодити рішення КЕВ м.Одеси про забезпечення позивача житловим приміщенням - НОМЕР_1 квартирою для постійного проживання в м.Одесі, зобов`язати начальника Одеського гарнізону затвердити список розподілу ОСОБА_1 житлової площі - 3-кімнатною квартирою для постійного проживання в м.Одесі.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2012 року скасовано постанову Приморського районного суду м.Одеси від 21 березня 2012року і прийнято нову про відмову у задоволенні позову.

Не погоджуючись з постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2012 року, ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову Приморського районного суду м.Одеси від 21 березня 2012 року, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, суд, в межах ст. 220 КАС України, дійшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлені наступні обставини.

Позивач проходив військову службу на офіцерських посадах в Збройних Силах України з червня 1991 року по грудень 2007 року.

Згідно з наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандуючого Збройних Сил України від 19.12.2007 року № 572 позивач звільнений в запас за пп.«г» п.63 (у зв`язку із скороченням штатів). Наказом начальника Одеського інституту Сухопутних військ від 28.12.2007 року № 281 позивача у званні підполковника юстиції, який обіймав посаду начальника юридичної групи Одеського інституту Сухопутних військ, виключено із списків особового складу інституту, всіх видів забезпечення. Останнім наказом також встановлено, що ОСОБА_1 постійним або службовим житлом від МО України не забезпечувався.

Відповідно до рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 29.08.1995 року ОСОБА_1 включений до списків загальної черги військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 для покращення житлових умов з 08.08.1995 року, складом сім`ї 1 особа.

Рішенням житлової комісії військового інституту Одеського національного політехнічного університету від 25.01.2008 року № 2 ОСОБА_1 включений в список осіб, які мають право на позачергове забезпечення житлом з 19.12.2007 року, як звільненого в запас за скороченням штатів.

04.11.2011 року на підставі рішення житлової комісії Військової академії № 3змінений склад сім`ї ОСОБА_1 у списках черговості отримання житлової площі на 4 особи.

У зв`язку з незабезпеченням ОСОБА_1 житловим приміщенням для постійного проживання протягом трьох років після звільнення з військової служби, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу протягом трьох років після звільнення не було надано житлове приміщення для постійного проживання, тому бездіяльність відповідачів є протиправною.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, Одеський апеляційний адміністративний суд дійшов протилежного висновку, та зазначив, що в даному випадку права позивача не порушені, а передумовою для виникнення обов`язку у відповідача щодо реалізації права військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей на забезпечення житловим приміщенням є наявність житлової площі та наближення черги за списком осіб на отримання такого житла.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з таким висновкам суду апеляційної інстанції та вважає їх обґрунтованими, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 43 Житлового кодексу України, громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Згідно з п.8 ст.1 Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку із реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей», забезпечення житлом осіб, які звільнилися з військової служби і потребують поліпшення житлових умов, провадиться відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з абзацом 4 частини 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Згідно з ч.9 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі її розформування у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом першочергового одержання житла.

Згідно з п.1.7 Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженою наказом Міністерства оборони України № 577 від 06 жовтня 2006 року та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 30 жовтня 2006 року за № 1171/13045, усі житлові приміщення для постійного проживання, які надходять до гарнізону для забезпечення військовослужбовців, розподіляються згідно з гарнізонною чергою, виходячи з часу перебування військовослужбовців на квартирному обліку за рішенням квартирно-експлуатаційного органу, погодженим з гарнізонною житловою комісією, житловою комісією військової частини та затвердженим начальником гарнізону. Розподіл службових житлових приміщень здійснюється начальником гарнізону між військовими частинами гарнізону пропорційно кількості військовослужбовців, що потребують службових житлових приміщень, рапорти яких зареєстровані у військовій частині в Журналі реєстрації рапортів військовослужбовців щодо надання службових житлових приміщень.

За змістом п. 4.1 вказаної Інструкції встановлено, що військовослужбовці забезпечуються житловими приміщеннями для постійного проживання, згідно з чергою, яка визначається часом зарахування на квартирний облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов (включення до Списків осіб, які користуються правом першочергового одержання житлових приміщень або Списків осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень).

Аналогічні положення містяться в пункті 4.1 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра оборони України від 30 листопада 2011 року №737 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 січня 2012 року за №24/20337, а саме, військовослужбовці та особи звільнені з військової служби, які перебувають на квартирному обліку у ЗС України, забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання в населеному пункті за місцем перебування їх на квартирному обліку згідно з чергою, яка визначається часом зарахування на квартирний облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень (додаток 10 до цієї Інструкції) або списків осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень (додаток 11 до цієї Інструкції).

Таким чином, аналіз правових норм свідчить про те, що військовослужбовці забезпечуються житловими приміщеннями для постійного проживання згідно з чергою, яка визначається часом зарахування на квартирний облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що зі списку черги військовослужбовців Військової академії (за останнім місцем служби позивача), які перебувають на квартирному обліку станом на 01.01.2012 року, позивач обліковується у загальному списку під № 170. В цьому ж списку зазначено, що право на першочергове отримання житла у позивача виникло 19.12.2007 року. Список також містить певний перелік осіб-військовослужбовців, які мають право першочергового та позачергового отримання житла за датою раніше, ніж у позивача.

Тому, колегія суддів вважає вірним висновок суду апеляційної інстанції, що передумовою для забезпечення позивача житловим приміщенням є наявність житлової площі та наближення черги за списком осіб на отримання такого житла. Суд не вправі порушувати право осіб на отримання житла, які були раніше взяті на облік, ніж позивач.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, вважає, що постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2012 року ґрунтується на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків суду, тому підстави для скасування або зміни рішення відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2012 року - без змін, оскільки судом апеляційної інстанції не допущено порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС України суд, -

УХВАЛИВ :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2012 року без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Малинін

В.В. Швець