Справа № 1326/10519/2012
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2015-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року Справа № 876/10127/13
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Страхоцької О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Франківського районного суду м. Львова від 21 червня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 02.08.2011 року звернувся в суд з адміністративним позовом до УПФ України у Франківському районі м. Львова в якому, неодноразово уточнивши позовні вимоги, просив: зобов'язати визначити йому належний розмір пенсії на час досягнення ним пенсійного віку за зазначений в цьому уточненні період страхового стажу 36.4 років підряд з початку такого в розмірі 2 793 грн.; зобов'язати зарахувати до обчислення належного йому середнього заробітку доходи за 1998-1999 роки, отримані ним в ДП «Бібрський лісгосп» за його довідкою, а також за даними персоніфікованого обліку Пенсійного фонду за ці ж роки в ТзОВ «Рута З», ВТГО Концерн «Сімекс» та ВАТ «Західшляхбуд» та здійснити перерахунок пенсії в порядку та на умовах зазначених в цьому позові належної йому пенсії за період страхового стажу 36,4 роки; зобов'язати недоотримані (недонараховані) Пенсійним фондом зазначені суми пенсій за минулий час виплатити йому з дня призначення пенсії за віком відповідності до ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

21.06.2013 року позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, згідно якої просив: зобов'язати зарахувати до обчислення належного йому середнього заробітку доходи за 1998-1999 роки, отримані ним в ДП «Бібрський лісгосп» за його довідкою, а також за даними персоніфікованого обліку Пенсійного фонду за ці ж роки в ТзОВ «Рута З», ВТГО Концерн «Сімекс» та ВАТ «Західшляхбуд» та здійснити перерахунок пенсії в порядку та на умовах зазначених в Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобов'язати недоотримані (недонараховані) Пенсійним фондом зазначені суми пенсій за минулий час виплатити йому з дня призначення пенсії за віком у відповідності до ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Решту позовних вимог залишити без розгляду у зв'язку із необхідністю витребування від відповідача, чи управління Пенсійного фонду України даних про застосовану ним середню заробітну плату по Україні за 1995-2012 роки.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 21 червня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що судом першої інстанції були недостатньо досліджені докази та обставини справи, рішення постановлено з порушенням норм матеріального права та процесуального права.

Апелянт вказує, що судом першої інстанції ухвалено рішення щодо вимог, які він просив залишити без розгляду.

Зазначає, що управління відмовило йому у зарахуванні сукупного заробітку отриманого за 1998-1999 роки в ДП «Бібрський лісгосп», ТОВ «Рута-3», ВТГО Концерн «Сімекс» та ВАТ «Західшляхбуд» при нарахуванні пенсії з огляду на те, що ДП «Бібрський лісгосп» не зазначив у довідці накази про прийняття та про звільнення його з роботи, та що по решті страхувальників ним не подані відповідні довідки з місця праці, які він не взмозі надати у зв'язку із ліквідацією цих підприємств, де він працював за цивільно-правовими угодами.

Вказує, що відмовляючи йому в позові щодо зобов'язання відповідача зарахувати до його сукупного заробітку за ці роки зазначені вище доходи, суд порушив принцип рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов'язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, встановлений ч.1 ст.7 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивач в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги заперечив та просив залишити її без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та представника відповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що подану апеляційну скаргу слід задовольнити частково, постанову суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що пенсію за віком позивачу призначено з 12.02.2010 року відповідно до поданої заяви та інших представлених документів.

13.07.2011 року позивач звернувся до відповідача з приводу перерахунку розміру призначеної пенсії у відповідності до вимог ч. 2 ст. ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто за період страхового стажу, набутого до 01.01.2004 року нарахувати пенсію відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення», а після цієї дати - згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Він також просив зарахувати для обчислення пенсії виплати. отримані за 1998-1999 роки в ДП «Бібрський лісгосп», ТОВ «Рута-3», ВТГО Концерн «Сімекс» та ВАТ «Західшляхбуд»

Судом першої інстанції також встановлено, що для обчислення розміру пенсії по першій складовій враховується трудовий стаж до 01.01.2004р., обчислений на умовах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення», проте розмір цієї частини заробітку, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчим, ніж розмірі трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяла на день набрання чинності цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2003р. № 544 передбачено, що розмір пенсії не може перевищувати максимальний розмір пенсії для відповідних категорій пенсіонерів: на загальних підставах - 150 грн., за Списком № 1 - 200 грн.

Відповідно до вимог п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2004р. №312 «Про додаткові заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян» передбачено, що при призначенні пенсій відповідно до частини другої статті ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застосовуються мінімальний та максимальний розміри пенсій (з урахуванням цільової грошової допомоги), що встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2003р №544 «Про підвищення розмірів трудових пенсій», збільшені на 12 відсотків.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що поточна нарахована пенсія позивачу є значно більшою, ніж яку просить призначити позивач, а тому є невигідним для останнього.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважаючи його неповним, що не враховує всіх фактичних обставин справи з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Згідно абз.1, 4 ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Згідно ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов»язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов»язкове державне пенсійне страхування», в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу(прибутку), сукупного оподатковуваного доходу ( граничної суми заробітної плати ( доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку ( виплат, доходу).

Як видно з матеріалів справи середньомісячна заробітна плата для обчислення пенсії визначена за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 роки.

13.07.2011 року позивачем представлено відповідачу для обчислення належного йому середнього заробітку за 1998-1999 роки, доходи отримані ним в ДП «Бібрський лісгосп» за його довідкою, а також за даними персоніфікованого обліку Пенсійного фонду за ці ж роки в ТзОВ «Рута З», ВТГО Концерн «Сімекс» та ВАТ «Західшляхбуд».

На погляд колегії суддів, позовні вимоги про включення цих виплат для обчислення пенсії є підставними, так як позивачем сплачувалися страхові внески, що не заперечується пенсійним органом, відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, з часу звернення за перерахунком-13.07.2011 року.

Пунктом 5 частини 1 статті 155 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо надійшло клопотання позивача про відкликання позовної заяви.

21.06.2013 року позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, згідно якої просив: решту позовних вимог, а саме в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова визначити ОСОБА_1 розмір пенсії на час досягнення ним пенсійного віку за зазначений в уточненні позовної заяви від 12.06.2013 року період страхового стажу 36,4 років підряд з початку такого в розмірі 2793 грн. та в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова виплатити позивачу недоотримані суми пенсії за минулий час залишити без розгляду.

Враховуючи зазначене, колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції безпідставно прийнято рішення щодо цією частини позовних вимог та вважає, що їх слід залишити без розгляду.

Такі ж наслідки відповідно до ст.100 КАС України слід застосувати щодо вимог про виплати перерахованої пенсії за період з 12 лютого 2010 року по 12 липня 2011 року.

Згідно ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п.3, 4 ст.202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, доводи апеляційної скарги висновки суду в частині спростовують, а тому така підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.3, 202, 205 ч.2, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Франківського районного суду м. Львова від 21 червня 2013 року у справі №1326/10519/2012 скасувати і прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з врахуванням доходів отриманих за 1998-1999 роки в ДП «Бібрський лісгосп», ТОВ «Рута-3», ВТГО Концерн «Сімекс» та ВАТ «Західшляхбуд» з 13.07.2011 року.

Позов в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова визначити ОСОБА_1 розмір пенсії на час досягнення ним пенсійного віку за зазначений в уточненні позовної заяви від 12.06.2013 року період страхового стажу 36,4 років підряд з початку такого в розмірі 2793 грн. та в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова виплатити ОСОБА_1 недоотримані суми пенсії за минулий час та за період з 12 лютого 2010 року по 12 липня 2011 року залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складання постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук

Постанова у повному обсязі складена 08.05.2015 року.