Справа № 826/20907/13-а
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06 квітня 2015 року 17 год. 54 хв. № 826/20907/13-а

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М., при секретарі судових засідань Здорик Л.В., за участю представників позивача та відповідача, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АРМ Україна" до державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення відповідача.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у судовому засіданні 06 квітня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 серпня 2014 року відмовлено повністю у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "АРМ Україна" (далі - позивач, ТОВ "АРМ Україна") до державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві (далі - відповідач, ДПІ у Печерському районі) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 19 грудня 2013 року №07 (далі - оскаржуване рішення).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 серпня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25 лютого 2015 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 серпня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Справа до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла 05 березня 2015 року та, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для її нового розгляду і вирішення 10 березня 2013 року визначено суддю Данилишина В.М.

Ухвалою суду від 13 березня 2015 року справу прийнято до провадження та її призначено до розгляду у судовому засіданні.

У ході судового розгляду справи представник позивача підтримав позов та просив задовольнити його повністю, а представники відповідача не визнали позов та просили відмовити у його задоволенні повністю.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Зі змісту ухвали Вищого адміністративного суду України від 25 лютого 2015 року вбачається, що рішення судів попередніх інстанцій скасовано у зв'язку з тим, що судами першої та апеляційної інстанцій не з'ясовано всі обставини, необхідні для всебічного, повного та об'єктивного розгляду та вирішення справи по суті.

Зокрема, судами попередніх інстанцій не досліджено питання недопуску позивачем посадових осіб контролюючого органу до перевірки, не допитано свідків з цього приводу та не досліджено питання, де саме складався акт перевірки та на підставі яких документів проводилась перевірка.

Врахувавши позицію, викладену в ухвалі суду касаційної інстанції від 25 лютого 2015 року, на новому розгляді справи судом першої інстанції, у тому числі додатково, з'ясовано наступне.

Так, відповідачем у період із 03 по 05 грудня 2013 року проведено перевірку позивача, за результатами якої 06 грудня 2013 року складено акт № 752/26-55-22-07/37506507 про результати виїзної позапланової документальної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин із товариством з обмеженою відповідальністю "Херсонтрансгруп" (далі - ТОВ "Херсонтранс-груп") за період із 01 листопада по 31 грудня 2012 року (далі - акт перевірки), згідно з висновками якого, позивачем занижено податок на додану вартість (далі - ПДВ) у загальному розмірі 3632040,00 грн., у тому числі за: листопад 2012 року - 1148808,00 грн.; лютий 2013 року - 655229,00 грн.; березень 2013 року - 668003,00 грн.; квітень 2013 року - 1160000,00 грн., чим порушено пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п.п. 44.1, 44.3 ст. 44, пп. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п.п. 201.4, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

На підставі акту перевірки, 19 грудня 2013 року відповідачем прийнято оскаржуване рішення, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 3632040,00 грн. за основним платежем та у розмірі 1816020,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Як уже з'ясовано у ході попереднього розгляду справи та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, перевірку позивача проведено на підставі наказу від 03 грудня 2013 року № 2634.

З урахуванням викладеного суд зазначає, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2013 року у справі №826/19293/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2014 року, відмовлено повністю у задоволенні позову ТОВ "АРМ Україна" до ДПІ у Печерському районі про визнання протиправним та скасування наказу від 03 грудня 2013 року № 2634.

У ході попереднього розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено, що на письмовий запит відповідача від 03 грудня 2013 року № 25512/10/26-55-22-07-10 про надання до перевірки завірених належним чином копій первинних документів, що підтверджують взаємовідносини позивача із ТОВ "Херсонтрансгруп" за перевіряємий період, позивач відмовив у наданні документів контролюючому органу, у зв'язку з чим 04 грудня 2013 року відповідачем складено акт № 2081/26-55-22-07/37506507.

У подальшому, а саме 06 грудня 2013 року, відповідачем складено акт перевірки.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що станом на дату складання акту перевірки позивачем запитуваних відповідачем документів не надано.

Як зазначено в ухвалі суду касаційної інстанції від 25 лютого 2015 року, у зв'язку з тим, що позивачем не надано контролюючому органу на його письмовий запит первинної документації щодо взаємовідносин із ТОВ "Херсонтрансгруп" за перевіряємий період, судом першої інстанції правомірно не надано оцінки первинній документації щодо вказаних взаємовідносин, наданій позивачем у ході судового розгулу справи, оскільки у ході перевірки така документація відповідачу не надана та ним не досліджувалася.

З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що листом позивача від 06 грудня 2013 року № 01/02 відповідача повідомлено про те, що 03 грудня 2013 року позивач, вивчивши надані відповідачем документи, прийняв рішення про відмову посадовим особам контролюючого органу у допуску до проведення перевірки.

В ухвалі від 25 лютого 2015 року суд касаційної інстанції зазначив, що необхідним є дослідження питання недопуску позивачем посадових осіб відповідача до перевірки, а також питання на підставі яких документів проводилась перевірка.

З урахуванням викладеного суд зазначає наступне.

У ході нового розгляду справи судом з'ясовано, що позивачем прийнято рішення про недопуск посадових осіб відповідача до перевірки, оскільки, за переконанням позивача, проведення перевірки є безпідставним у зв'язку з протиправністю наказу від 03 грудня 2013 року № 2634.

Разом з тим, як уже зазначено вище, факт правомірності вказаного наказу встановлено у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом також з'ясовано, що перевірку проведено на підставі інформації, яка міститься у базах даних контролюючого органу, оскільки, як вже зазначено вище, на письмовий запит позивачем первинних документів відповідачу не надано, а, відповідно до п. 44.6 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому п. 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Згідно з п. 44.1 ст. 44, пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 198.6 ст. 198 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом 1 цього пункту.

Податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1, ч. 3 ст. 8, ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих обставин суд прийшов до висновку, що позов товариства з обмеженою відповідальністю "АРМ Україна" до державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення відповідача є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку з ухваленням судового рішення на користь суб'єкта владних повноважень та відсутністю з його сторони судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

При цьому, згідно з пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, справляється судовий збір у розмірі 2 відсотків розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до норм Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", із 01 січня 2015 року установлено мінімальну заробітну плату у розмірі 1218,00 грн.

Поряд з цим, згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 122, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "АРМ Україна".

2. Стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю "АРМ Україна" () решту судового збору у розмірі 4413,20 грн. (Чотири тисячі чотириста тринадцять гривень двадцять копійок) на рахунок Окружного адміністративного суду міста Києва за наступними платіжними реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі міста Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у місті Києві, код банку отримувача (МФО) 820019, рахунок отримувача 4007, код класифікації доходів бюджету 22030001.

Копії постанови у повному обсязі направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин

Постанова у повному обсязі складена 10 квітня 2015 року