Справа № 2-а-879/09
Суддя: Ільчишин Н.В.
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 р. Справа № 876/2377/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 11.02.2015 року про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова про зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 14.01.2015 року подав заяву про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання у адміністративній справі № 2а-879/09 за його позовом до Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова про визнання дій неправомірними, зобов'язання до вчинення дій, стягнення коштів.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 11.02.2015 року задоволено заяву.

Не погодившись із зазначеним рішенням Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа, покликаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що постановою Залізничного районного суду м. Львова від 29.12.2009 року задоволено позов ОСОБА_1 та визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова щодо незабезпечення ОСОБА_1 перерахунку раніше призначеної державної та додаткової пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова провести перерахунок ОСОБА_1 раніше призначеної державної та додаткової пенсії відповідно до Закону України №796-12 зі змінами внесеними Законом України №231-V встановивши їх з 16.01.2007 року в розмірі державна пенсія не нижче 6 мінімальних пенсій за віком, а додаткова пенсія 50% мінімальної пенсії за віком, а також зобов'язано відповідача проводити перерахунок пенсії з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, визначеного законом на відповідний рік.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 05.07.2010 року постанову Залізничного районного суду м. Львова від 29.12.2009 року залишено без змін, виключено з резолютивної частини рішення про зобов'язання управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова проводити перерахунок з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, визначеного законодавством на відповідний рік.

18.08.2010 року ОСОБА_1 отримав виконавчий лист, виданий 13.08.2010 року Залізничним районним судом м. Львова, який пред'явив до виконання. 13.09.2010 року було відкрите виконавче провадження № 21305452 за цим виконавчим документом і, як вбачається з постанови державного виконавця від 27.01.2011 року, виконавче провадження з даного виконання даного виконавчого листа було закінчене у зв'язку з повним виконанням рішення суду.

15.03.2012 року постановою Вищого адміністративного суду України постанову Залізничного районного суду м. Львова від 29.12.2009 року змінено в частині задоволення позовних вимог за період 2008 року, встановлено його з 22.05.2008 року, а ухвалу апеляційного суду Львівської області від 05.07.2010 року скасовано.

Судом встановлено, що у зв'язку з прийнятим рішенням судом касаційної інстанції ОСОБА_1 05.12.2012 року звернувся до Залізничного районного суду м. Львова із заявою про видачу виконавчого листа.

Однак, виконавчий лист не було видано, оскільки управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова 22.10.2012 року звернулося до суду із заявою про поворот виконання постанови Залізничного районного суду м. Львова від 29.12.2009 року в частині скасованій постановою Вищого адміністративного суду України від 15.03.2012 року (а.с. 115). В задоволенні такої заяви відмовлено ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 30.11.2012 року (а.с.139), яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2013 року.

08.10.2014 року Залізничним районним судом м. Львова, за заявою ОСОБА_1 від 23.09.2014 року, видано виконавчий лист, в якому, з врахуванням скасування 15.03.2012 року Вищим адміністративним судом України ухвали апеляційного суду Львівської області від 05.07.2010 року і часткового виконання постанови Залізничного районного суду м. Львова від 29.12.2009 року, зазначена резолютивна частина цієї постанови в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова проводити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, визначеного законом на відповідний рік, яка у виконавчому проваджені № 21305452 не виконувалась.

10.10.2014 року державним виконавцем Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Скибою Р.В. винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження у зв'язку з порушенням строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Із матеріалів справи вбачається, що постанова Залізничного районного суду м. Львова від 29.12.2009 року набрала законної сили 15.03.2012 року.

Вирішуючи даний спір колегія суддів виходить з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно припису ч.2 ст.257 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» (ч.4 ст.257 КАС України).

Згідно п.2 ч.1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 2 статті 24 цього ж Закону передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Таким чином, вказана стаття визначає річний строк пред'явлення до виконання виконавчих документів, виданих на підставі судових рішень.

Частиною 2 статті 258 КАС України визначено, що виконавчий лист видається судом першої інстанції. Якщо за результатами перегляду справи суд апеляційної чи касаційної інстанції залишить прийняте по суті позовних вимог рішення без змін, ухвалить нове судове рішення по суті позовних вимог чи змінить судове рішення, то виконавчий лист видається судом апеляційної чи касаційної інстанції, за умови, що заява особи про видачу виконавчого листа надійшла до моменту повернення адміністративної справи до суду першої інстанції.

Відповідно до ст.261 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що строк пред'явлення виконавчого листа до виконання стягувачем пропущено з поважних причин, які не залежали від волі ОСОБА_1, а відтак такий строк підлягає поновленню.

Згідно п. 1ч. 1 ст. 199, ст. 200 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Апелянтом не надано достатніх доказів в підтвердження доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим остання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова - залишити без задоволення.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 11.02.2015 року у справі №2-а-879/09 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

Т.І. Шинкар