Справа № 826/386/15
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

06 лютого 2015 року м. Київ № 826/386/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Добрівська Н.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовомОСОБА_1
до Міністерства соціальної політики України, Міністра соціальної політики України
про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства соціальної політики України, Міністра соціальної політики України про:

- зобов'язання відповідача здійснити контроль, на Закритому акціонерному товаристві «Граніт» та за результатами перевірки вирішити питання відшкодування збитків

- зобов'язання відповідача відізвати листи на ім'я Генерального прокурора України та на ім'я Міністра юстиції України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2014 року позовну заяву залишено без руху, та надано п'ятиденний строк з дня одержання даної ухвали для усунення недоліків.

23 січня 2015 року на виконання вимог ухвали суду ОСОБА_1 надала копії листів Міністерства соціальної політики України № 13-Б-9273/26-52 від 29 березня 2005 року та № 03-Б-1713/2653 від 30 грудня 2008 року. Крім того, у своїй заяві про усунення недоліків, виявлених судом, позивач посилається на положення ст.277 ЦК Україні, в якій не зазначається строк спростування неправдивої інформації, а також на положення статті 233 Кодексу законів про працю України, відповідно до якої позовна давність не поширюється на вимоги про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або погіршенням здоров'я. Одночасно в заяві про усунення недоліків позивачем заявлено відвід судді з посиланням на безпідставність ухвали про залишення позову без руху.

Розглянувши надану позивачем на усунення виявлених судом недоліків заяви та додані документи, суд вважає за доцільне зазначити про наступне.

Частина друга статті 233 Кодексу законів про працю України визначає право працівника звернутися до суду з позовом про стягнення заробітної плати без обмеження будь-яким строком у разі порушення законодавства про оплату праці. При цьому, статтею 233 Кодексу законів про працю України не визначено, що позовна давність не поширюється на вимоги про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або погіршенням здоров'я.

Враховуючи вищезазначене, позивачу необхідно надати пояснення з приводу строків звернення до суду та докази на підтвердження своєї позиції.

Крім того позивачем не виконано вимог ухвали щодо надання уточнень стосовно того які саме права та охоронювані законом інтереси ОСОБА_1 порушені діями, бездіяльністю чи рішеннями Міністерства соціальної політики України та Міністра соціальної політики України.

Також, позивачем не були усунуті недоліки щодо визначення персонального складу відповідачів у даній справі, змістовності позовних вимог до кожного з них і надання доказів на підтвердження вимог до кожного з відповідачів, а також дотримання позивачем вимог Кодексу адміністративного судочинства України при обранні способу захисту порушеного права з огляду на предметну, територіальну і інстанційну підсудність спору і дотримання строку звернення до суду з такими вимогами.

Так, з позовної заяви вбачається, що в якості відповідачів у спірних правовідносинах визначено Міністерство соціальної політики України та Міністра соціальної політики України. Проте, в прохальній частині позовної заяви позивач просить «зобов'язати відповідача здійснити контроль, на Закритому акціонерному товаристві «Граніт» та за результатами перевірки вирішити питання відшкодування збитків; зобов'язати відповідача відізвати листи на ім'я Генерального прокурора України та на ім'я Міністра юстиції України», тобто позивачем не визначено до якого саме з відповідачів заявлено вказані позовні вимоги, а також зі змісту позовної заяви неможливо встановити в чому саме полягає неправомірність рішень, дій або бездіяльності Міністерства соціальної політики України та Міністра соціальної політики України, не наведено норм законодавства, які порушені даним суб'єктом владних повноважень.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне постановити дану ухвалу, якою продовжити позивачу строк на усунення тих недоліків, на які суд звертав увагу в ухвалі від 23 січня 2015 року, а саме, позивачу необхідно доповнити зміст позовної заяви юридичними фактами на яких вона ґрунтує свої вимоги до відповідача (до кожного з відповідачів з персональним визначенням) із зазначенням правової підстави позову, тобто вказати законодавчі акти норми яких порушено відповідачем (відповідачами); сформувати позовні вимоги до відповідача (або декількох відповідачів з персональним визначенням); вказати які саме рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень - відповідача (відповідачів) у справі порушують охоронювані законом права та інтереси позивача у публічно-правових відносинах; надати докази прийняття відповідачем (відповідачами) рішень, вчинення ним (ними) дій або допущення бездіяльності, які можуть бути предметом розгляду в адміністративній справі.

Крім того, суд повторно звертає увагу позивача на необхідність надання пояснень з приводу строків звернення до суду та докази на підтвердження своєї позиції. Оскільки позивач в прохальній частині позовної заяви просить суд, зокрема, зобов'язати відповідача відізвати листи на ім'я Генерального прокурора України та на ім'я Міністра юстиції України, проте позивач не зазначає коли їй стало відомо про вчинені дії щодо направлення листів на ім'я Генерального прокурора України та Міністра юстиції України.

Також, суд звертає увагу на те, що на наявність вищезазначених недоліків позовної заяви неодноразово зверталась увагу позивача (ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 і 23 жовтня 2014 року і в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2014 року у справі №826/15241/14), однак, на час постановлення даної ухвали вказані судом недоліки позовної заяви позивачем не враховані і не усунуті.

Щодо вимог ОСОБА_1, викладених у заяві, поданій на усунення недоліків про відвід судді, суд вважає за доцільне акцентувати увагу позивача на положення, закріплені в частині 3 статті 30 КАС України, відповідно до якої відвід повинен бути вмотивований і заявлений до початку судового розгляду адміністративної справи по суті у письмовій формі з обґрунтуванням підстав для відводу.

Оскільки провадження в адміністративній справі не відкривалось і судовий розгляд справи №826/386/15 не призначався, судом клопотання ОСОБА_1 про відвід судді на даній стадії не розглядається, що узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду, викладеною в ухвалі від 08.12.2010р. №К-27848/10.

Відповідно до ч.1 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.106 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу нового терміну для усунення недоліків шляхом направлення до суду позовної заяви, оформленої з урахуванням вищезазначених вимог, надання вказаних судом доказів, а також пояснень з приводу строків звернення до суду.

Керуючись ст.ст.106, 107, ч.1 ст.108, ст.160, ст.165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви.

2.Встановити позивачу п'ятиденний строк з дня набрання ухвалою законної сили для усунення недоліків позовної заяви.

3.Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені п. 1 ч.3 ст. 108 КАСУ.

Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена у порядку, встановленому в ст.254 та ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.А. Добрівська