Справа № 562/923/15-а
Суддя: Плевако О. П.
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 562/923/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.04.2015 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Плевако О.П.

при секретарі Олешицькому Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Здолбунів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

У поданій 17 квітня 2015 року до суду заяві позивач ОСОБА_1 просить:

- визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області щодо відмови здійснити перерахунок і виплату призначеної йому пенсії за вислугу років відповідно до приписів ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону № 2663-III від 12 липня 2001 року), виходячи із розрахунку 90 відсотків заробітної плати та скасувати розпорядження №140805 від 15.11.2012 року в частині здійснення з 01 липня 2012 року розрахунку його пенсії за вислугу років із розміру 80 відсотків від суми заробітної плати;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області здійснити з 01 липня 2012 року перерахунок та виплату йому пенсії за вислугу років відповідно до приписів ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону № 2663-III від 12 липня 2001 року), виходячи із розрахунку 90 відсотків від суми заробітної плати згідно довідки № 18-266 від 27 серпня 2012 року, виданої прокуратурою Рівненської області, з урахуванням проведених виплат.

Крім того, позивач просить поновити йому строк для звернення до суду з даним адміністративним позовом про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії, як такий, що пропущений з поважних причин.

В обґрунтування свої вимог позивач покликається на те, що 10 березня 2009 року йому призначено пенсію за вислугою років на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 90 відсотків від суми заробітної плати. 28 серпня 2012 року він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з більш високого заробітку, який здійснено виходячи з розрахунку 80 відсотків від суми заробітної плати, що суперечить законодавству. Починаючи з вересня 2012 року розмір його пенсії дещо збільшився, проте жодних письмових повідомлень з приводу проведених нарахувань відповідач йому не надсилав. Про обставини зменшення відповідачем відсотків при розрахунку пенсії він дізнався лише у квітні 2015 року, у зв'язку з чим звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії, однак йому було відмовлено.

Позивач в судове засідання не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, проте надіслав заяву у якій позов підтримав повністю, просить задоволити та розглянути справу без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, проте надіслав заяву у якій просить суд справу розглянути без його участі та відмовити у задоволенні позову. У поданих запереченнях відповідач позов не визнав та вказує, що 02.04.2015 року позивач звернувся із заявою до Управління про здійснення перерахунку з 01.07.2012 року та виплати її з розрахунку 90% від заробітної плати, однак йому було відмовлено через те, що пунктом 5 Постанови Правління Пенсійного Фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 № 22-1, встновлено, що днем звернення за пенсією вважається день прийняття органом що призначає пенсію, заяви призначення (перерахунок) відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший. На момент звернення діяла редакція Закону України «Про прокуратуру» із змінами згідно Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 р. за № 3668-VI. Відповідно до частини другої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній з 01.10.2011) пенсія призначена в розмірі 80% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються усі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10 березня 2009 року позивачу ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ (далі - Закон № 1789-ХІІ) в розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати, що підтверджується розпорядженням управління ПФУ в м.Рівне №140805 від 15 листопада 2012 року та не заперечується сторонами.

Загальний стаж роботи позивача, що дає йому право на пенсію за вислугою років, з урахуванням строкової військової служби, становив понад 27 років 1 місяць та 25 днів.

Частиною першою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення пенсії) було встановлено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до частини п'ятої цієї статті (в редакції Закону № 2663-III від 12 липня 2001 року), до 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, крім часу роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 Закону № 1789-ХІІ, зараховується строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах.

У відповідності з положеннями статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, призначені працівникам органів прокуратури пенсії за вислугою років підлягають перерахунку

31 травня 2012 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», яка набрала чинності 14 червня 2012 року, у зв'язку з чим з 01 липня 2012 року у позивача виникло право на перерахунок призначеної пенсії.

28 серпня 2012 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області з письмовою заявою про перерахунок пенсії з більш високого заробітку та надав довідку №18-266 від 27 серпня 2012 року, видану прокуратурою Рівненської області, про заробітну плату працюючого на відповідній посаді прокурора станом на 14 червня 2012 року.

Розпорядженням №140805 від 15.11.2012 року управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області здійснило позивачу перерахунок пенсії з 01 липня 2012 року виходячи з розміру 80 відсотків від суми заробітної плати, що зазначена у довідці №18-266 від 27 серпня 2012 року, на підставі статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ з урахуванням змін, внесених Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон № 3668-VІ).

Указане рішення управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області щодо зменшення розміру призначеної позивачу пенсії за вислугу років з 90 відсотків до 80 відсотків при проведенні перерахунку пенсії з 01 липня 2012 року є протиправним, оскільки відповідачем неправомірно застосовано норму права, яка не поширюється на дані правовідносини, виходячи з наступного.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ. Редакція зазначеної статті змінювалась.

Відповідно до частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, він набув право на пенсію за вислугою років з часу її призначення у розмірі 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом № 3668-VІ, який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Так, відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції Закону № 3668-VІ прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 01 жовтня 2011 року положення частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VІ.

Разом з тим підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ змін не зазнали (змінилась лише нумерація частин цієї статті).

Відповідно до ч.13 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч.18 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Ураховуючи наведене, суд вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, оскільки внесені Законом № 3668-VІ зміни до ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які змін у зв'язку із прийняттям Закону №3668-VІ не зазнали.

Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, суд виходить із того, що згідно зі ст.22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Доводи відповідача, наведені у запереченнях на адміністративний позов, спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та наведеними судом у даній постанові нормами права.

Згідно вимог частини другої статті 161 КАС України, при прийнятті постанови суд враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року № 21-348а13, № 21-420а13 та від 17 грудня 2013 року № 21-445а13.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновків, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.11, 17, 18, 69-72, 94, 159 - 163, 167, 186 КАС України КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

Пропущений строк звернення до суду ОСОБА_1 поновити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволити повністю.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області щодо відмови здійснити перерахунок і виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції Закону №2663-ІІІ від 12 липня 2001 року) та скасувати розпорядження №140805 від 15.11.2012 року в частині здійснення з 01 липня 2012 року розрахунку пенсії ОСОБА_1 за вислугу років із розміру 80 відсотків від суми заробітної плати.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Здолбунівському районі Рівненської області здійснити з 01 липня 2012 перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції Закону №2663-ІІІ від 12 липня 2001 року), виходячи із розрахунку 90 відсотків від суми заробітної плати згідно довідки №18-266 від 27 серпня 2012 року, виданої прокуратурою Рівненської області, з урахуванням проведених виплат.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня її проголошення.

Суддя: