Справа № П/811/2373/14
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2015 рокусправа № П/811/2373/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.,

представників сторін:

позивача : - Парокінний І.А. (дов.від 20.02.2015 року)

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградської області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2014 р. у справі № П/811/2373/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпроддонсервіс"

до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградської області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

"10" липня 2014 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрпроддонсервіс" звернулось до суду з адміністративним позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградської області в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 29.04.2014 року

-№, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 59 646 грн., з яких 47 717 грн. за основним платежем та 11 929 грн. - штрафні (фінансові) санкції;

-№, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток на суму 56 664 грн., з яких 45 331 грн. за основним платежем та 11 333 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю висновків щодо допущеного позивачем порушення вимог податкового законодавства, оскільки валові витрати та податковий кредит сформовано Товариством за реально виконаною угодою з надання інформаційних послуг, що підтверджується відповідною первинною документацією.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2014 р. у справі № П/811/2373/14 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпроддонсервіс" до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено.

Постанову суду мотивовано встановленням факту реальності здійснення господарської діяльності позивачем та правомірність відображення їх результатів в податковому обліку. Так, судом зазначено, що висновки податкового органу щодо нікчемності укладених угод ґрунтуються на акті перевірки контрагента позивача, яким встановлено нереальність здійснення господарської діяльності ТОВ «Атаргатіс А», проте з огляду на те, що податковий орган не звертався до суду з позовом про визнання недійсними угод ТОВ «Атаргатіс А», таке твердження є протиправним, оскільки визнавати угоди недійсними чи нікчемними податковий орган не уповноважений, а висновки на підставі припущень та домислів не можуть слугувати підставою для притягнення платника податків до відповідальності.

Не погодившись з постановою суду, Кіровоградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Кіровоградської області подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2014 р. у справі № П/811/2373/14, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. доводи апеляційної скарги повністю повторюють висновки акту перевірки позивача. Скаржник вказує на те, що не в повному обсягу встановлено та досліджено обставини по справі. Вважає, що суд безпідставно не приділив уваги тому факту, що під час перевірки контрагента позивача останнім не надано документів, що підтверджують реальність здійснення господарської діяльності, а отже відповідно правочини укладені з таким контрагентом є нікчемними по ланцюгу постачання. Крім того, скаржник зазначає, що акт приймання-передачі виконаних наданих послуг не можна вважати первинним документом, оскільки він не містить необхідних документів та складений формально.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились представники відповідача. Жодних клопотань, повідомлень про причини неявки до суду не надходило, підстави відсутності представників відповідача суду не повідомлені.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, нез'явлення в судове засідання представників відповідача не перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, у період з 08.04.2014 року по 09.04.2014 року посадовими особами Кіровоградської ОДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТГОВ «Укрпроддонсервіс» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Атаргатіс А» за період з 01.05.2013 року по 31.05.2013 року.

За результатами перевірки відповідачем складено акт №78/11-25-22-02/37383711 від 11.04.2014 року, яким зафіксовано виявлені перевіркою порушення, а саме

- порушення п. 198.2 п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України внаслідок чого підприємством занижено суму податку на додану вартість на суму 47 717 грн.;

- п.138.2, п.138.4, п.138.8 ст. 138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, внаслідок чого підприємством занижено податок на прибуток за 2013 рік на суму 45 331.

Висновки податкового органу щодо виявленого порушення ґрунтуються на наявності податкової інформації щодо недійсності правочинів укладених контрагентом позивача ТОВ «Атаргатіс А», а також формальності складених первинних документів, що не підтверджують зміст та обсяг наданої послуги.

На підставі акту перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 29.04.2014 року №, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 59 646 грн., з яких 47 717 грн. за основним платежем та 11 929 грн. - штрафні (фінансові) санкції та №, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток на суму 56 664 грн., з яких 45 331 грн. за основним платежем та 11 333 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Не погодившись з винесеними рішеннями, посилаючись на їх необґрунтованість та протиправність позивач звернувся до суду.

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає за можливе погодитись з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Так відповідно до матеріалів справи, 03.05.2013 року між ТОВ «Укрпроддонсервіс» (Замовник) та ТОВ «АТАРГАТІС А» (Виконавець) укладено договір про надання інформаційних (консультаційних) послуг, відповідно до умов якого Виконавець надає, а Замовник зобов'язується прийняти та оплатити визначені умовами угоди послуги (організація навчання та підвищення кваліфікації персоналу). Згідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 31.05.2013 року №ОУ-0531/06 позивачем отримано послуги на загальну суму 286 300 грн., у т.ч. ПДВ 47 716,67 грн. Витрати за даним договором на суму 238 585 грн. Товариством включено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток, сплачену суму ПДВ віднесено до складу податкового кредиту за травень 2014 року.

На підставі наявної податкової інформації щодо неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ «Атгартіс А», а також з огляду на розбіжності в автоматизованій системі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, податковий орган дійшов висновку, що правочин укладений між позивачем та ТОВ «Атаргіс А» не має реального характеру та направлені на отримання податкової вигоди та/або мінімізацію податкових зобов'язань. Додатковим доказом нереальності здійснення господарських взаємовідносин між вказаними контрагентами, на думку податкового органу, слугував акт приймання-передачі наданих послуг, відповідно до якого не має можливості встановити зміст та обсяг наданих послуг, визначити їх вартісні показники. За таких обставин відповідач дійшов висновку про протиправне формування витрат та податкового кредиту та, відповідне, заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток.

Колегія суддів не погоджується з висновками податкового органу з наступних підстав.

Так, відповідно до пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно із п.138.2 ст.138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Витрати, що не враховуються при визначені оподатковуваного прибутку, визначені ст.139 ПК України.

Відповідно до пп. 14.1.181 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно із п. 198.1. ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) в необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Таким чином, вказаними нормами права визначено підстави за яких платник податків має право на віднесення понесених витрат, у зв'язку з придбаванням товарів (робіт, послуг), до складу витрат та сплачених сум ПДВ, у вартості товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту підприємства. До таких підстав віднесено: наявність господарської операції, наслідком якої є поставка товарів (робіт, послуг), понесення витрат, у зв'язку з господарською діяльністю платника, сплата (нарахування) податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт понесення витрат та сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними первинними документами.

Як вбачається з акту перевірки, який став підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, податковою службою взагалі не досліджувались господарські операції між позивачем та ТОВ «Атаргатіс А», за наслідками яких позивачем визначалися податкові зобов'язання з податку на прибуток та з податку на додану вартість. Висновки про заниження податкових зобов'язань зроблені не з огляду на вищенаведені норми права, а з огляду на обставини, які викладені в Акті зустрічної звірки контрагента позивача по взаємовідносинам з іншими суб'єктами підприємницької діяльності -ТОВ «Лізар», ПрАТ «Кременчуцький ЛГЗ», ТОВ «Крона», ПП «Премєр-Постач-2007», ПП «Ювистрейд», ТОВ «Денекс».

При цьому, відповідач не зазначає, яке відношення має позивач до вказаних суб'єктів підприємницької діяльності, з огляду на те, що позивач з ними не мав жодних взаємовідносин; яким чином можлива безтоварність операцій ТОВ «Атаргатіс А» може впливати на виконання угоди по наданню послуг позивачу. Враховуючи вищенаведені норми матеріального права, оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської діяльності повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Таким чином, встановлені обставини справи свідчать про те, що зробивши висновок про заниження податкових зобов'язань ТОВ «Укрпроддонсервіс» по взаємовідносинам з ТОВ «Галактика Атаргатіс А», податковим органом фактично спірні господарські операції не перевірено, ані шляхом проведення перевірки замовника, ані шляхом перевірки виконавця.

Отже, акт зустрічної звірки ДПІ, на якому ґрунтуються і доводи апеляційної скарги, не може бути підставою для висновків щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства, що стало підставою для збільшення грошових зобов'язань.

В той же час, враховуючи приписи ст.138 КАС України, у спірних правовідносинах, з огляду на позицію податкового органу щодо нереальності укладених правочинів, має бути доведеним (спростованим) факт (реальність) здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Атаргатіс А».

Встановлені обставини справи, які не спростовуються доводами апеляційної скарги, свідчать про те, що у перевіреному періоді позивач мав господарські взаємовідносини з вказаним контрагентом.

Так, реальність здійснення господарської операції з надання послуг підтверджено копією договору про надання інформаційно-консультаційних послуг від 03.05.2013 року, актом приймання-передачі наданих послуг від 31.05.2013 року, податковою накладною №606 від 3105.2013 року, рахунком-фактурою від 17.06.2013 року, платіжними дорученнями №50 від 18.06.2013 року, звітом про надані послуги з навчання та підвищення кваліфікації персоналу ТОВ «Укрпроддонсервіс».

Надані позивачем документи, у їх сукупності, дозволяють визначитись зі змістом та обсягом господарських операцій, найменуванням отриманих робіт, їх кількістю та вартістю, сторонами господарських операцій. Тобто, вказані документи, у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підтверджують факт здійснення між сторонами господарських операцій.

Вказані первинні документи надавалися підприємством до перевірки та відображені в Акті перевірки. При цьому, будь-яких зауважень щодо їх складення, перевіряючими особами не зазначено.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необґрунтованості доводів податкової служби про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Атаргатіс А». Наведені податковою службою в Акті перевірки обставини, з урахуванням фактичних обставин, встановлених у цій справі, не можуть бути підставою для висновків щодо нереальності господарських взаємовідносин і як наслідок, підставою для збільшення платнику сум грошового зобов'язання.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно до Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 року № 984, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.01.2011 року за № 34/18772, акт перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених у ході перевірки фактів порушень; в акті перевірки повинні бути викладені всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання, які мають відношення до фактів виявлених порушень; факти виявлених порушень повинні бути викладені чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на весь перелік первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

При цьому, за кожним відображеним в акті фактом порушення податкового законодавства необхідно:

висвітлити показники, які відображаються суб'єктом господарювання у податковій та іншій звітності, та фактичні показники, виявлені у ході перевірки на підставі первинних документів податкового та бухгалтерського обліку суб'єкта господарювання у розрізі періодів у грошових одиницях, передбачених звітністю;

чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті нормативно-правових актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків, в якому дане порушення здійснено;

зазначити первинний документ, на підставі якого вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку (навести кореспонденцію рахунків операцій), та інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення;

у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів.

Не допускається відображення в акті перевірки необґрунтованих даних, а також суб'єктивних припущень перевіряючими, які не мають підтверджених доказів, та різного роду висновків щодо дій посадових осіб суб'єкта господарювання та його контрагентів.

Як вбачається зі спірного акту перевірки, податковий орган дійшов висновку про нереальність здійснення угоди про надання інформаційних послуг, на підставі акту про проведення зустрічної звірки ТОВ «Атаргатіс А», яким встановлено відсутність об'єктів оподаткування по операціях з придбання товарів (робіт, послуг) з контрагентами постачальниками через не підтвердження транспортування придбаного товару, а саме - відсутність товарно-транспортних накладних. Жодного обґрунтування, яким саме чином безтоварність операцій ТОВ «Атаргатіс А» з третіми особами, впливає на реальність виконання угоди про надання інформаційних послуг ТОВ «Укропроддонсервіс», податковим органом не наведено; відсутня в спірному акті перевірки ТОВ «Укрпроддонсервіс» також інформація щодо порушення податкового законодавства, вчинене самим позивачем, яким саме чином вчинено дане порушення, на підставі дослідження яких документів, обставин встановлено дане порушення тощо.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що висновки відповідача про порушення вимог податкового законодавства ТОВ «Укрпроддонсервіс» ґрунтуються на припущеннях щодо фінансово-господарської діяльності ТОВ «Атаргатіс А», яка на думку відповідача, не направлена на реальне настання правових наслідків, спрямована винятково на зменшення бази оподаткування та не має під собою розумної, економічно-обгрунтованої господарської мети.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності винесення ним спірного податкового повідомлення-рішення.

З огляду на викладене, враховуючи той факт, що реальність виконання угоди укладеної між позивачем та контрагентом підтверджуються матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для скасування судового рішення не вбачає.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградської області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2014 р. у справі № П/811/2373/14 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2014 р. у справі № П/811/2373/14 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко