Справа № 872/8961/14
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

872/8961/14

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2015 року

справа № П/811/1715/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кіровоградської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 червня 2014 року у справі № П/811/1715/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальності «Торговий дім Протеїн-Продакш» до Кіровоградської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 червня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Кіровоградська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області звернулась з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити. Апелянт зазначає, що перевіркою встановлено, що первинні документи видані ТОВ “КэМК Юг”, ТОВ “Компанія Ініціатива”, ТОВ “Світанок-1” не мають юридичної сили та доказовості у зв’язку з тим, що діяльність зазначених підприємств була спрямована на надання податкових вигод та проведення безтоварних операцій. Також вказує на те, що контрагенти ТОВ “Торговий дім Протеїн-Продакшн” не мали можливості здійснити фактичну реалізацію сільськогосподарської продукції, а господарські операції не підтверджуються виходячи з врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, засобів для транспортування та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій у зазначених обсягах, що на думку податкового органу, свідчить про відсутність необхідних умов для реального настання результатів відповідної господарської діяльності.

Сторони, у режимі відеоконференцзв’язку, доводи, викладені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї підтримали в повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, у період з 28.02.2014 р. по 06.03.2014 р. Кіровоградською об’єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області проведено позапланову невиїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім Протеїн-Продакшн” з питань правильності нарахування податкових зобов’язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, доходів та витрат, що враховуються при визначенні об’єкта оподаткування з податку на прибуток підприємств по взаємовідносинам з ТОВ “КМК Юг”, ТОВ “Компанія Ініціатива”, ТОВ “Світанок-1” за листопад 2013 року, за результатами якої складено акт №56/11-23-22-06/3639034 від 12.03.2014 р., висновками якого, зокрема, є порушення ТОВ “Торговий дім Протеїн-Продакшн” п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у сумі 4 298 392,00 грн., у тому числі за листопад 2013 року в сумі 4 074 107,00 грн., за грудень 2013 року в сумі 224 285,00 грн., а також завищено від’ємне значення різниці між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту за грудень 2013 року в сумі 144 620,00 грн. (рядок 19 Декларації); п.138.2, п.138.4, п.138.8 ст.138 та пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток підприємств за 2013 рік на суму 4 220 862,00 грн. На підставі акта перевірки Кіровоградською ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області винесено податкові повідомлення-рішення:

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність спірних податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до змісту п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об’єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, зокрема, собівартості реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інших витрат.

Згідно з п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об’єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов’язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п.138.4 ст.138 Податкового кодексу України, витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

У відповідності до п.138.8 ст.138 Податкового кодексу України, собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов’язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов’язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов’язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Згідно із п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, послуг.

У відповідності до положень п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Статтею 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відтак, первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. При цьому, податковий облік формують не самі по собі цивільні правочини, а саме господарські операції, тобто фактичний рух активів та/або зміни власного капіталу чи зобов'язань платника податку. Тобто, факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення (проведення) їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення та дослідження первинних документів платника податків, наявність та законність складення яких, як фактично, так і юридично, буде підтвердженням здійснення таких операцій.

Як вбачається з матеріалів справи, довідкою з ЄДРПОУ встановлено, що видом діяльності за КВЕД ТОВ “Торговий дім Протеїн-Продакшн” є, зокрема, виробництво олії та тваринних жирів; оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами (а.с.13, Т.1).

Відповідно до договору поставки №12/9-Б2 від 13.09.2013 р. (а.с.114-115, 116-122, Т.1) ТОВ “Торговий дім Протеїн-Продакшн” у листопаді 2013 року придбало у ТОВ “КМК Юг” сою на загальну суму 8 475 886,63 грн., у тому числі ПДВ – 1 412 647,77 грн., що підтверджується видатковими та податковими накладними (а.с.123, 125, 128, 130, 132, 134, 136, 138, 141, 143, 146, 149, 151, 153, 155, 158, 160, 162, 167, 169, 173, 175, 181, 185, 189, 191, 195, 197, 202, 204, 209, 210, 214, 216, 218, 222, 224, 226, 229, 237, 239, 241, 247-249, Т.1, а.с.1-40, Т.2). При цьому суму 7 063 238,86 грн. позивачем віднесено до складу витрат за 2013 рік, а суму ПДВ 1 412 647,77 грн. – до податкового кредиту за листопад 2013 року (а.с.23-28, 29-32, Т.4). Оплату придбаного товару ТОВ “Торговий дім Протеїн-Продакшн” здійснено у безготівковому порядку, що підтверджується банківськими виписками (а.с.231-250, Т.4, а.с.1-87, Т.5). На підтвердження транспортування придбаного товару позивачем до суду надано копії товарно-транспортних накладних (а.с.124, 126, 127, 129, 131, 133, 135, 137, 139, 140, 142, 144, 145, 147, 148, 150, 152, 154, 156, 157, 159, 161, 163-166, 168, 170-172, 174, 176-180, 182-184, 186-188, 190, 192-194, 196, 198, 199-201, 202, 205-207, 209, 211-213, 215, 217, 219-221, 223, 225, 227, 228, 230-236, 238, 240, 242-246, Т.1).

Відповідно до договору поставки №16/10 від 16.10.2013 р. (а.с.71-72, 73-82, Т.2) ТОВ “Торговий дім Протеїн-Продакшн” у листопаді 2013 року придбало у ТОВ “Компанія Ініціатива” сою на загальну суму 13 536 900,54 грн., у тому числі ПДВ – 2 256 150,09 грн., що підтверджується видатковими та податковими накладними (а.с.83, 85, 87, 89, 91, 93, 95, 97, 99, 102, 105, 108, 111, 117, 119, 126, 128, 130, 133, 140, 142, 144, 146, 152, 154, 156, 159, 161, 165, 167, 170, 172, 175, 178, 182, 185, 188, 192, 197, 201, 203, 205, 207, 209, 212, 214, 217, 219, 221, 224, 226, 229, 231, 233, 237, 239, 242, 244, 246,250, Т.2, а.с.4, 6, 9, 12, 14, 17, 21, 24, 29, 31, 35-96, Т.3). Суму 11 280 750,45 грн. позивачем віднесено до складу витрат за 2013 рік, а суми ПДВ 2 226 658,58 грн. – до податкового кредиту за листопад 2013 року, 29 491,51 грн. за грудень 2013 року (а.с.23-28, 29-32, 89-93, Т.4). Оплату придбаного товару позивачем здійснено у безготівковому порядку, що підтверджується банківськими виписками (а.с.231-250, Т.4, а.с.1-87, Т.5). На підтвердження транспортування придбаного товару позивачем до суду надано копії товарно-транспортних накладних (а.с.84, 86, 88, 90, 92, 94, 96, 98, 100, 101, 103, 104, 106, 107, 109, 110, 112-116, 118, 120-125, 127, 129, 131, 132, 134-139, 141, 143, 145, 147-151, 153, 155, 157, 158, 160, 162-164, 166, 168, 169, 171, 173, 174, 176, 177, 179-181, 183, 184, 186, 187, 189-191, 193, 195, 196, 198-200, 202, 204, 206, 208, 210, 211, 213, 215, 216, 218, 220, 222, 223, 225, 227, 228, 230, 232, 234-236, 238, 240, 241, 243, 245, 247-249, Т.2, а.с.1-3, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 15, 16, 18-20, 22, 23, 25-28, 30, 32-34, Т.3).

Згідно з договором поставки №24/10/2 від 24.10.2013 р. (а.с.129-130, 131-138, Т.3) ТОВ “Торговий дім Протеїн-Продакшн” у листопаді 2013 року придбало у ТОВ “Світанок-1” сою на загальну суму 4 645 285,85 грн., у тому числі ПДВ у сумі 774 214,31 грн., що підтверджується видатковими та податковими накладними (а.с.139, 143, 150, 153, 155, 157, 159, 162, 164, 167, 170, 177, 180, 182, 184, 186, 189, 191, 193, 195, 197, 200, 202, 205, 208, 215, 219, 224, 227, 229-250, Т.3). Суму 3 871 071,54 грн. позивачем віднесено до складу витрат за 2013 рік, а суми ПДВ у розмірі 434 799,72 грн. – до податкового кредиту за листопад 2013 року, 339 414,59 грн. за грудень 2013 року, у зв’язку з чим у грудні 2014 року задекларовано від’ємне значення різниці між сумою податкового зобов’язання та сумою податкового кредиту в розмірі 144 620,00 грн. (а.с.23-28, 29-32, 89-93, Т.4). Оплату придбаного товару позивачем здійснено у безготівковому порядку, що підтверджується банківськими виписками (а.с.231-250, Т.4, а.с.1-87, Т.5). На підтвердження транспортування придбаного товару позивачем до суду надано копії товарно-транспортних накладних (а.с.140-142, 144-149, 151, 152, 154, 156, 158, 160, 161, 163, 165, 166, 168, 169, 171-176, 178, 179, 181, 183, 185, 187, 188, 190, 192, 194, 196, 198, 199, 201, 203, 204, 206, 207, 209-214, 216-218, 220-223, 225, 226, 228, Т.3).

Крім того, придбана ТОВ “Торговий дім Протеїн-Продакшн” соя перероблялася в олію та шрот, які у подальшому реалізовувалися контрагентам на підтвердження чого до суду надано копії договору на переробку давальницької сировини (а.с.138-152, Т.4), актів прийому-передачі в переробку давальницької сировини та готової продукції (а.с.153-156, Т.4), договорів на поставку товару (а.с.157-165, Т.4), свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.136-137, Т.4).

Відтак, вищевказані витрати понесені позивачем за господарськими операціями з ТОВ “КМК Юг”, ТОВ “Компанія Ініціатива”, ТОВ “Світанок-1” безпосередньо пов’язані з господарською діяльністю ТОВ “Торговий дім Протеїн-Продакшн”.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно пунктів 36.1, 36.5 статті 36, пункту 38.1 статті 38, пункту 44.1 статті 44, пункту 47.1 статті 47, пункту 49.2 статті 49 Податкового кодексу України, обчислення, декларування та/або сплата суми податку та збору є персональним податковим обов'язком кожного окремого платника податків, який і несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку. Тобто, платник податку несе самостійну відповідальність за порушення ним правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватись на третіх осіб, в тому числі і на його контрагентів.

Таким чином, формування суб'єктом господарювання податкового кредиту не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами, а пов'язане з призначенням придбаних товарів (послуг) для використання у господарській діяльності та наявності податкової накладної (накладних).

Законодавство України, не ставить в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальності та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Також колегія суддів зазначає, що законом не передбачена можливість визначення податковим органом правочину нікчемним під час проведення перевірки суб'єкта господарювання на підставі припущень, що відповідні господарські операції проведені з певними контрагентами було здійснено без наміру створення правових наслідків. Адже, в окремому випадку, факт недійсності правочину може бути встановлено рішенням суду. Крім того, відповідно до ст. 234 Цивільного кодексу України, фіктивний правочин визнається судом недійсним. При цьому фіктивним правочином є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлюються цим правочином. Натомість відповідачем не були надані відповідні судові рішення щодо визнання, укладених правочинів недійсними.

Відтак, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не можуть бути підставами для скасування оскарженого судового рішення.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення не допущено порушень норм матеріального і процесуального права, а викладені в ньому висновки відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду першої інстанції – без змін.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Кіровоградської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області – залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 червня 2014 року у справі № П/811/1715/14 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко