Справа № 162/692/15-а
Суддя: Труш В. О.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №162/692/15-а

Номер провадження 2-а/162/1177/2015

08 квітня 2015 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого- судді Труша В.О.,

за участю секретаря судового засідання Гичук О.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до заступника начальника управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області - начальника інспекційного відділу м.Луцька ОСОБА_3 про скасування постанови №22 від 18 березня 2015 року по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

У поданому до суду адміністративному позові позивач зазначає, що постановою заступника начальника управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області - начальника інспекційного відділу м.Луцька ОСОБА_3 №22 від 18 березня 2015 року його притягнуто до адмінвідповідальності за частиною 5 статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП) з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 4250 грн.

За цією постановою його визнано винним в тому, що він без проектної документації (будівельного паспорта) на забудову земельної ділянки по вул. Ф.Ф. Поліщука,1 у с.Лобна Любешівського району Волинської області, без реєстрації дозвільних документів про початок виконання будівельних робіт (повідомлення, декларації, дозволу) з будівництва житлового будинку та господарських будівель в Інспекції ДАК, за вищевказаною адресою самочинно у 1996 році збудував житловий будинок та господарські будівлі, відповідно до переліку (експлікації), зазначеному у технічному паспорті на обєкт нерухомого майна №738, який виготовлений приватним підприємством „Волиньексперт, чим порушив статтю 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" №3038 від 17 лютого 2011 року.

Отже, постановою встановлено, що правопорушення, передбачене частиною 5 статті 96 КУпАП, ним вчинене у 1996 році. При цьому, при притягненні до адміністративної відповідальності не взято до уваги, що у 1996 році вказаних норм правопорушення та закону не існувало.

Вважає, що за таких обставин відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 96 КУпАП, оскільки закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

У зв"язку з цим, просить суд постановити рішення, котрим оскаржувану ним постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях події та складу зазначеного правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов з наведених підстав підтримав повністю, просив його задовольнити.

В поданих до суду запереченнях відповідач заступник начальника управління Державної архітектурної інспекції у Волинській області- начальник інспекційного відділу у м.Луцьку ОСОБА_3 позов не визнала з тих підстав, що зазначені в оскаржуваній постанові порушення позивачем містобудівного законодавства відповідають дійсності. Крім того, сам позивач при складанні протоколу визнавав свою вину. А тому, просить в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні подані заперечення підтримав, вважає, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності на законних підставах.

Заслухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що оскаржуваною постановою, винесеною заступником начальника управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області - начальником інспекційного відділу м.Луцька ОСОБА_3, №22 від 18 березня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 96 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 4250 грн.

У постанові зазначено, що позивач на порушення статті 34 Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності" без проектної документації (будівельного паспорта) на забудову земельної ділянки по вул. Ф.Ф. Поліщука,1 у с.Лобна Любешівського району Волинської області, без реєстрації дозвільних документів про початок виконання будівельних робіт (повідомлення, декларації, дозволу) з будівництва житлового будинку та господарських будівель в Інспекції ДАК у 1996 році за вказаною адресою самочинно збудував житловий будинок та господарські будівлі.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом"якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини 1 статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 09.02.1999р. №1-рп/99, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині 1 статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Суть положення статті 58 Конституції України про незворотність дії законів та інших нормативно-правових актів у часі, як визначив Конституційний Суд України, полягає в тому, що дія законів та інших нормативно-правових актів поширюється на ті відносини, які виникли після набуття ними чинності (рішення Конституційного Суду України від 13.05.1997р. №1-зп) і не поширюється на правовідносини, які виникли і закінчилися до набуття такої чинності (рішення Конституційного Суду України від 05.04.2001р. №3-рп).

Зідно диспозиції частини 5 статті 96 КУпАП відповідальність за вказаною правовою нормою настає у разі виконання будівельних робіт без повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні. Тобто об"єктивну сторону вказаного правопорушення становлять дві окремі дії: виконання будівельних робіт без повідомлення про початок виконання зазначених робіт- перша; наведення недостовірних даних у такому повідомленні- друга. Тому в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності необхідно вказувати за яку з цих дій на особу накладається адмінстягнення.

Також слід зазначити, що виконання будівельних робіт без повідомлення про початок виконання таких робіт нерозривно пов"язане з часом протягом якого проводяться чи проводились будівельні роботи.

Що ж стосується наведення недостовірних даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт, то логічним буде вважати, що таке повідомлення повинно передувати початку виконання будівельних робіт.

Разом з тим, визнаючи позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 96 КУпАП, відповідач не звернув уваги на ту обставину, що вказана частина статті 96 КУпАП діє лише з 19 січня 2012 року, коли набрав чинності в цій частині Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності та вдосконалення державного регулювання у сфері містобудівної діяльності від 22 грудня 2011 року №4220-VІ, в той час як виконання будівельних робіт з порушенням вимог вказаної норми мали місце у 1996 році.

Таким чином, всупереч правилу частини 2 статті 8 КУпАП (особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення) відповідач допустив ретроактивне застосування норми, що встановлює адміністративну відповідальність і неправомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності за нормою, яка на час вчинення правопорушення не діяла.

Крім цього, відповідно до пункту 9 розділу V Прикінцевих положень Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності", в редакції Закону України Про внесення зміни до Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності" щодо прийняття в експлуатацію об"єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт від 13 січня 2015 року №92-VІІІ, що набрали чинності з 01 лютого 2015 року, органи державного архітектурно-будівельного контролю до 31 грудня 2015 року безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об"єкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року. До власників (користувачів) земельних ділянок, які відповідно до цього пункту подали документи про прийняття в експлуатацію збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт обєктів будівництва, штрафні санкції за виконання будівельних робіт без отримання документів, що дають право на їх виконання, та за експлуатацію або використання обєктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, не застосовуються.

Згідно частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення) дії; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права свободи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При притягненні позивача до адміністративної відповідальності вказаних вимог закону дотримано не було.

Оскаржувана постанова відповідачем винесена 18 березня 2015 року. Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом 30 березня 2015 року. З відмітки на постанові вбачається, що її копію позивач отримав 24 березня 2015 року. За відсутності інших доказів щодо часу отримання позивачем оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що передбачений статтею 289 КУпАП десятиденний строк для звернення до суду ним не пропущений.

Враховуючи наведені обставини, суд визнає оскаржувану постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

Позовні вимоги щодо закриття справи про адміністративне правопорушення не підлягають до задоволення, оскільки відповідно до положень КУпАП та КАС України дане питання не належить до компетенції суду.

Керуючись статтями 9, 11, 158-163, 171-2 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити частково.

Постанову заступника начальника управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області - начальника інспекційного відділу м.Луцька ОСОБА_3 №22 від 18 березня 2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 4250 (чотири тисячі двісті п'ятдесят) гривень,- скасувати.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий: / підпис/ ОСОБА_4

З оригіналом вірно

СУДДЯ ЛЮБЕШІВСЬКОГО

РАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_4