Справа № 2а-8/10/0407
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"14" квітня 2015 р. справа № 2а-8/10/0407

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Чередниченко В.Є.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, Вільногірської міської ради Дніпропетровської області

на постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 10.11.2010 р. у справі № 2а-8/10/0407

за позовом ОСОБА_1

до Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (далі - відповідач-1), міського голови м. Вільногірська Федоренка Віталія Павловича (далі - відповідач-2), Виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (далі - відповідач-3),

про визнання незаконним та скасування рішення та розпорядження, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати, -

встановив:

У лютому 2009 року позивач звернувся до суду першої інстанції, в якому, з урахуванням уточнень, просив:

- поновити строк звернення до суду;

- визнати незаконним та скасувати рішення відповідача-1 від 08 січня 2009р. за №1045-62/V;

- визнати незаконним розпорядження відповідача-2 від 08 січня 2009 р. за №1а-К та скасувати його;

- поновити позивача на посаді секретаря Вільногірської міської ради з 08 січня 2009 року;

- стягнути з відповідача-3 на користь позивача заробітну платню за весь час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням в сумі 95 913 гривень 62 копійки.

Постановою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 10.11.2010 р. позов задоволено частково, а саме:

- поновлено позивачу пропущений строк звернення до суду;

- визнано незаконним та скасовано рішення відповідача-1 від 08.01.2009р. № 1045-62/V «Про дострокове припинення повноважень секретаря Вільногірської міської ради V скликання Дніпропетровської області»;

- визнано незаконним та скасовано розпорядження відповідача-2 від 08.01.2009р. №1а-К «Про звільнення ОСОБА_1»;

- поновлено позивача на посаді секретаря Вільногірської міської ради з 09.01.2009 р.;

- стягнуто з відповідача-3 на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09.01.2009р. по 09.01.2010р. у сумі 30 900грн..

У решті позовних вимог відмовлено.

Постанову звернуто до негайного виконання в частині поновлення на роботі.

Постанова мотивована тим, що звільнення позивача проведено без дотримання порядку та процедури звільнення, та, окрім того, в період тимчасової непрацездатності позивача.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач та відповідач оскаржили її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскаржує рішення суду першої інстанції в частині суми стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та просить суд змінити постанову суду в частині часткового задоволення позову про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період часу з 08.01.2009 р. по 08.01.2010 р. в сумі 30 900 грн. та стягнути з відповідача - виконавчого комітету Вільногірської міської ради на користь позивача заробітну платню за весь час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням в сумі 56 650 грн. (2575 грн.(оклад)*22 (час вимушеного прогулу з 08.01.2009 р. по 08.11.2010 р.).

В апеляційній скарзі відповідач-1 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, відповідач-1 зазначив, що рішення від 08.01.2009р. № 1045-62/V прийнято ним в межах наданих йому повноважень. Про дату та час розгляду питання про звільнення позивач його було повідомлено. Під час прийняття зазначеного рішення позивач не хворів, оскільки листок непрацездатності за 08.01.2009 р. було видано позивачу 28.01.2009 року. У п. 6 ст. 40 КЗпП говориться не про обов'язок, а про право звільнити працівника у зв'язку з поновленням на роботі працівника, який раніше займав цю посаду, а тому відповідач-1, маючи право не застосовувати дану норму закону, правомірно не скористався нею.

Представники сторін по справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що згідно рішення Вільногірської міської ради Дніпропетровської області 5 скликання № 05-01/V від 21 квітня 2006 року позивача обрано секретарем вказаної ради. 31 жовтня 2007 року його повноваження були достроково припинені на підставі рішення Вільногірської міської ради Дніпропетровської області 5 скликання № 547-28/V. Постановою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 31 грудня 2008 року, яка набрала законної сили, скасовано рішення Вільногірської міської ради Дніпропетровської області 5 скликання № 547-28/V від 31 жовтня 2007 року та поновлено ОСОБА_1 на посаді секретаря ради.

08.01.2009 року позивач звернувся до відповідача-2 із заявою, в якій просив забезпечити його робочим місцем для виконання обов'язків секретаря Вільногірської міської ради на підставі постанови Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 31 грудня 2008 року.

8 січня 2009 року на підставі вказаної постанови суду Вільногірська міська рада Дніпропетровської області рішенням № 1040-62/ V поновила позивача на посаді секретаря ради з 8 січня 2009 року з 13 год. 30 хв.

Цього ж дня, 8 січня 2009 року, рішенням Вільногірської міської ради V скликання №1045-62/V достроково припинено повноваження секретаря Вільногірської міської ради Дніпропетровської області ОСОБА_1 з 8 січня 2009 року з 14 год. 35 хв.

На виконання вказаного рішення міський голова м. Вільногірська Дніпропетровської області розпорядженням від 8 січня 2009 року № 1а-к «Про звільнення ОСОБА_1» звільнив позивача з посади секретаря Вільногірської міської ради Дніпропетровської області на підставі п.5 ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Також судом встановлено, що з 08 січня 2009 року по 14 лютого 2009 року перебував на лікарняному, що підтверджується листами непрацездатності, копії яких наявні в матеріалах справи.

Оскільки позивача було звільнено у період тимчасової непрацездатності та з порушенням встановленого порядку, суд прийшов до висновку про скасування рішення відповідача-1 від 08 січня 2009 р. за № 1045-62з поновленням позивача на посаді секретаря Вільногірської міської ради.

Оскільки позивач своїми діями сприяв тривалому розгляду справи, суд прийшов до висновку про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу лише з 08.01.2009 року по 08.01.2010 року в сумі 30900 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» секретар сільської, селищної, міської ради працює в раді на постійній основі. Секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови.

В окремих випадках пропозиція щодо кандидатури секретаря ради може вноситися на розгляд ради не менш як половиною депутатів від загального складу відповідної ради.

Повноваження секретаря сільської, селищної, міської ради можуть бути достроково припинені за рішенням відповідної ради (ч.1 ст.50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Згідно ч.3 ст. 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Частиною 1 статті 20 вказаного Закону передбачено, що крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», цим та іншими законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження секретаря сільської, селищної, міської ради можуть бути достроково припинені за рішенням відповідної ради.

Згідно ч. 3 ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.

Тимчасова непрацездатність позивача 08.01.2009р., тобто у день його звільнення з посади, підтверджується медичними документами та письмовими поясненнями посадових осіб Вільногірської центральної міської лікарні, що наявні в матеріалів справи.

Зі змісту протоколу №17 від 08 січня 2009 року вбачається, що порядок денний було затверджено та прийняті рішення про поновлення позивача на посаді секретаря Вільногірської міської ради та звільнення позивача з цієї посади в один день 08 січня 2009 року на 62 позачерговій сесії міської ради V скликання.

Відповідно до ст.29 Регламенту роботи Вільногірської міської ради V скликання, затвердженого рішенням Вільногірської міської ради від 27 березня 2008 року №754-39/V, позачергова сесія скликається міським головою з власної ініціативи або за пропозицією не менш як однієї третини депутатів від загального складу міської ради або виконавчого комітету міської ради. Рішення про скликання позачергової сесії ради доводиться до відома депутатів будь-яким доступним шляхом не пізніше, як за 3 дні до сесії, у виняткових випадках - не пізніше, як за добу до сесії, із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд сесії ради. Документи позачергової сесії ради надаються депутатам в день проведення сесії під час реєстрації.

Будь-яких доказів повідомлення позивача про розгляд зазначених питань відповідач-1 суду не надав.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивача було звільнено з порушенням положень ч.3 ст.40 КЗпП України та встановленого Регламентом роботи Вільногірської міської ради V скликання порядку, тому рішення відповідача-1 від 08.01.2009р. №1045-62/V «Про дострокове припинення повноважень секретаря Вільногірської міської ради V скликання Дніпропетровської області» підлягає скасуванню, а позивача слід поновити на посаді секретаря Вільногірської міської ради з 09.01.2009 року, оскільки 08.01.2009 рік є останнім днем роботи позивача на посаді.

Розпорядження відповідача-2 від 08.01.2009р. №1а-К «Про звільнення ОСОБА_1» є похідним від рішення відповідача-1 від 08.01.2009р. №1045-62/V та прийняте на його виконання, тому також підлягає скасуванню.

Оскільки позивача було звільнено з посади секретаря Вільногірської міської ради неправомірно, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09.01.2009 року по 09.01.2010 року в сумі 30900 грн. підлягає стягненню з відповідача-3.

Колегія суддів також погоджується з правовою позицією суду першої інстанції стосовно того, що позовні вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за період з 10.01.2010 року по 08.11.2010 р. не підлягають задоволенню, оскільки позивач неодноразовими змінами до позову та позовних вимог також сприяв тривалому часу розгляду справи.

Крім того слід врахувати, що відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» секретар міськради обирається на строк повноважень цієї ради. Позивач, згідно записів у трудовій книжці, перебував на посаді секретаря Вільногірської міської ради з 26.04.2006 року. Проте, відомостей про термін закінчення повноважень Вільногірської міської ради V скликання відповідач-1 на запит суду від 27.02.2015 року не надав.

Відповідно до п.2 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. №100, обчислення середньої заробітної плати (із відповідними змінами та доповненнями) середньомісячна заробітна плата за вимушений прогул обчислюється виходячи з виплат за останні 2 місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу п.4 цього Порядку, який передбачає, що у випадках проведення нарахувань, виходячи із середньої заробітної плати, коли працівник не мав заробітку не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

Отже, в даному випадку, при розрахунку суми відшкодування заробітку за час вимушеного прогулу позивачу, судом правомірно застосовано посадовий оклад секретаря ради відповідно до штатного розпису відповідача-3 станом на час звільнення позивача в сумі 2575 грн.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому постанову слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Вільногірської міської ради Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 10.11.2010 р. у справі № 2а-8/10/0407 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: В.Є. Чередниченко