Справа № 361/1886/15-а
Суддя: Дутчак І. М.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 361/1886/15-а
провадження № 2-а/361/142/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 квітня 2015 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 ДАІ ГУ МВС України в Київській області, третя особа: старший інспектор ДПС взводу № 4 роти ДПС ОСОБА_4 ДАІ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправними дії старшого інспектора ДПС взводу № 4 роти ДПС ОСОБА_4 ДАІ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 (далі інспектор ДПС) щодо складання 27 лютого 2015 року стосовно нього постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 349326 та скасувати дану постанову від 27 лютого 2015 року, винесену інспектором ДПС ОСОБА_5, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначав, що згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 100207 від 27 лютого 2015 року та вказаною вище постановою, складеними інспектором ДАІ ОСОБА_5, 27 лютого 2015 року він, ОСОБА_3, керував транспортним засобом автомобілем марки Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_6, на автодорозі Київ-Харків зі швидкістю 87 км/год, чим порушив вимоги п. 12.9 б Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Швидкість руху вимірювалася приладом TruCam № 000712.

Вважає дану постанову незаконною, оскільки швидкість руху він не перевищував. Дані приладу вимірювача швидкості, його фото чи відео фіксації інспектор ДПС не предявляв, доказів порушення ним правил дорожнього руху йому надано не було, свідки правопорушення не зазначені. Докази на підтвердження того, що зафіксована приладом TruCam швидкість належить саме його автомобілю, відсутні. Відомості про сертифікацію та допуск вказаного приладу до використання, його повірку у протоколі не зазначені, надати ці документи інспектор ДПС теж відмовився.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, інспектор ДПС не надав йому можливості скористатися правовою допомогою та надати документи, що характеризують його особу, майновий та сімейний стан, у звязку з чим не враховано те, що на його утриманні знаходяться мати, яка є інвалідом ІІ групи, дружина та двоє малолітніх дітей, чим порушено вимоги ст. ст. 33, 280 КУпАП.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позов підтримує, просить суд задовольнити його позовні вимоги повністю.

Відповідач ОСОБА_4 ДАІ ГУ МВС України в Київській області повторно у судове засідання не зявилося, про дату, час і місце судового розгляду повідомлене належним чином, про причини неявки суд не повідомило, заперечення проти позову до суду від відповідача теж не надходили.

Третя особа: старший інспектор ДПС ОСОБА_4 ДАІ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5, будучи повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, у суд не зявився, про причини неявки не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Згідно із вимогами ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 100207 від 27 лютого 2015 року, складеного інспектором ДПС ОСОБА_5, видно що 27 лютого 2015 року о 11.47 год. водій ОСОБА_3 керував автомобілем марки Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1, та рухався на 76 км автодороги Київ-Харків у зоні дії дорожнього знаку 3.2.9 (обмеження максимальної швидкості 50 км/год) зі швидкістю 87 км/год, чим перевищив швидкість на 37 км/год та порушив п. 12.9 б Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП. Швидкість вимірювалася приладом TruCam № 000712.

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 зазначив, що з цим протоколом не згоден, оскільки правил дорожнього руху він не порушував.

Постановою в справі про адміністративне правопорушення від 27 лютого 2015 року серії ПС2 № 349326 за вчинення вказаного правопорушення ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини,

на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з наведеного, саме субєкт владних повноважень зобовязаний довести, що він діяв у межах, установлених законом, відповідно до повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Крім протоколу про адміністративне правопорушення, інші докази на підтвердження того, що ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1, на 76 км автодороги Київ-Харків, де швидкість руху обмежена 50 км/год, рухався зі швидкістю 87 км/год, чим перевищив швидкість руху на 37 км/год, зокрема фотознімки фіксації порушення за допомогою вимірювача швидкості приладу TruCam, відповідачем суду не надано.

У ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено, що перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, тягнуть за собою накладення штрафу від 15 до 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із оскаржуваної позивачем постанови в справі про адміністративне правопорушення

від 27 лютого 2015 року серії ПС2 № 349326 вбачається, що ОСОБА_3 за вчинення вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності в межах санкції даної статті, проте на нього накладено штраф у максимально визначеному санкцією статті розмірі в сумі 340 грн.

Згідно із ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається

у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із наданих суду позивачем свідоцтва про шлюб і двох свідоцтв про народження видно, що ОСОБА_3 має на утриманні двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_8,

ІНФОРМАЦІЯ_2. Його дружина ОСОБА_9 на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Обираючи вид адміністративного стягнення і накладаючи на позивача ОСОБА_3 штраф у максимально визначеному ч. 1 ст. 122 КУпАП розмірі, інспектор ДПС цих обставин теж не врахував.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що доказів правомірності притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху, відповідач не надав, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягають задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 8, 9, 11, 69, 70, 71, 86, 128, 159 163, 1712 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 349326 від 27 лютого 2015 року, винесену старшим інспектором ДПС взводу № 4 роти ДПС ОСОБА_4 ДАІ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5, про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Дутчак І. М.