Справа № 805/1466/15-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2015-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/1466/15-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2015 р. Справа № 805/1466/15-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Голубової Л.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом Красноармійської об’єднаної державної податкової інспекції

Головного управління Міндоходів у Донецькій області

до комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс м. Гірник» Селидівської міської ради

про стягнення грошових коштів з розрахункових рахунків, що належать платнику податків на суму податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 488749,00 гривень

Красноармійська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс м. Гірник» Селидівської міської ради про стягнення грошових коштів з розрахункових рахунків, що належать платнику податків на суму податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 488749,00 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідач – комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс м. Гірник» Селидівської міської ради перебуває на податковому обліку в Красноармійській об’єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області. Будучи платником податку на додану вартість відповідач станом на 30 березня 2015 року має податковий борг в розмірі 488749,00 гривень, який виник у результаті несплати узгоджених сум податкових зобов’язань самостійно задекларованих платником відповідно до податкових декларацій.

З метою погашення податкового боргу Красноармійська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області винесла першу податкову вимогу форми «Ю1» від 15 листопада 2010 року № 1/57. Вимога була надіслана відповідачу засобами поштового зв’язку, рекомендованим листом з повідомленням, яка була отримана уповноваженою особою відповідача 24 листопада 2010 року. 30 грудня 2010 року Костянтинівською об’єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Донецькій області була винесена друга податкова вимога форми «Ю2» № 2/61, яка була отримана заступником головного бухгалтера 11 січня 2011 року про що свідчить підпис на корінці вимоги. Відповідачем порушено ст. 67 Конституції України та ст. 16 Податкового кодексу України. Проте, вжиті заходи не привели до погашення податкового боргу. Посилаючись на вимоги п. 95.3 статті 95 Податкового кодексу України позивач просив суд стягнути з відповідача кошти з рахунків у банках, обслуговуючих платника податків, за податковим боргом з податку на додану вартість.

Представник позивача надав клопотання про розгляд справи без участі.

Відповідач в судове засідання не з’явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причин неявки суду не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в письмовому провадженні у відповідності до приписів ч. 6 ст. 128 КАС України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідач – комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс м. Гірник» Селидівської міської ради, є юридичною особою та зареєстрований у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за кодом 36339504, що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 7-9), перебуває на обліку в Красноармійській об’єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області як платник податків з 18 червня 2009 року за № 160, що підтверджується довідкою про взяття на облік платника податків форми № 4-ОПП від 22 вересня 2011 року № 208 (а.с. 11).

Відповідачем подано до податкової інспекції двадцять п’ять декларацій з податку на додану вартість за період: з лютого 2013 року по лютий 2015 року включно, в яких відповідач у рядку 25 декларації визначив до сплати суми податкових зобов’язань з податку на додану вартість у загальній сумі 488749,00 гривень (а.с. 17-66).

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Станом на 30 березня 2015 року за відповідачем обліковується недоїмка з податку на додану вартість в загальній сумі 488749,00 гривень, що підтверджується наданим позивачем зворотнім боком облікової картки платника з податку на додану вартість (а.с. 74-110).

Станом на день судового розгляду відповідачем податкові зобов’язання з податку на додану вартість у розмірі 488749,00 гривень не сплачені.

Отже, наявними в матеріалах справи документами підтверджено правомірність визначення позивачем податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 488749,00 гривень.

Згідно підпункту 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. п. 14.1.175. п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 95.1. статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Рішенням позивача № 10 від 11 лютого 2011 року описано майно відповідача у податкову заставу згідно з актом опису майна № 8 від 18 березня 2011 року та внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (а.с. 14-16).

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.2. статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до вимог п. 1.10 статті 1 і п.п. 6.2.3. п. 6.2. статті 6 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» відповідачу були виставлені податкові вимоги.

15 листопада 2010 року податковою інспекцією сформовано першу податкову вимогу № 1/57, яка отримана уповноваженою особою відповідача 24 листопада 2010 року, про що свідчить поштове повідомлення (а.с. 12, зв. бік).

30 грудня 2010 року податковою інспекцією сформована друга податкова вимога № 2/61, яка також отримана уповноваженою особою відповідача 11 січня 2011 року, про що свідчить підпис на корінці вимоги (а.с. 13).

Перелік підстав, наявність яких надає можливість визначати податкові вимоги відкликаними передбачався підпунктом 6.4.1 пункту 6.4 ст. 6 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами». Аналогічні підстави визнання податкових вимог відкликаними передбачені статтею 60 Податкового кодексу України.

Отже, законодавчими нормами (як Законом України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», що діяв до 01 січня 2011 року, так і Податковим кодексом України, чинного з 01 січня 2011 року) прямо встановлені підстави визнання податкових вимог відкликаними, тобто такими, що не підлягають виконанню.

Як вбачається із матеріалів справи – зворотнього боку облікової картки відповідача ( а.с. 74-110), податковий борг комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс м. Гірник» Селидівської міської ради з 2013 року не переривався, у зв’язку з чим податкові вимоги є діючими, відкликанню не підлягали.

Перелік підстав, наявність яких надає можливість визначати податкові вимоги відкликаними, визначений ст. 60 Податкового кодексу України.

При цьому, зазначеною статтею Кодексу визначено, що якщо нарахована сума грошового зобов'язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане (вручене) податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов'язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається (не вручається).

Наявними в матеріалах справи документами підтверджено безперервне існування податкового боргу відповідача за період від дня отримання податкової вимоги до моменту виникнення податкового боргу, заявленого позивачем до стягнення.

Відповідачем зазначене не спростовано, документальних обґрунтувань в підтвердження того, що наведена податкова вимога вважається відкликаною не надано.

Отже, наявними в матеріалах справи документами підтверджено правомірність визначення позивачем суми податкового боргу відповідача з податку на додану вартість та наявність підстав для стягнення зазначеної суми боргу в судовому порядку.

Відповідно до ст. 67 Конституції України та ст. 16 Податкового кодексу України, підприємство зобов'язано своєчасно та у повному обсязі сплачувати до бюджетів належні суми податків та зборів (обов'язкових платежів), однак вказані зобов'язання відповідач не виконав.

Пунктом 87.2 статті 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог у повному обсязі.

Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями Податкового кодексу України та статтями 2, 7-12, 69-72, 87-98, 122-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Красноармійської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області до комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс м. Гірник» Селидівської міської ради про стягнення грошових коштів з розрахункових рахунків, що належать платнику податків на суму податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 488749,00 гривень – задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс м. Гірник» Селидівської міської ради (код ЄДРПОУ 36339504) у банківських установах кошти в рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 488749 (чотириста вісімдесят вісім тисяч сімсот сорок дев’ять) гривень 00 копійок.

Постанова прийнята в нарадчій кімнаті 06 травня 2015 року.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Голубова Л.Б.