Справа № 803/912/14
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року Справа № 876/6265/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

Головуючого судді - Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання Бєлкіної Н.І.,

та за участі осіб:

від позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 27 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області про визнання протиправними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області, в якому просив визнати протиправними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 38133788 та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 381337788 від 12.05.2014 р., винесені відповідачем.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 27 травня 2014 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про арешт майна боржника та заборони на його відчуження № ВП 38133788 від 12 травня 2014 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, його оскаржив позивач, який в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на те, що оскаржувана постанова винесена за неповного з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить таку скасувати та прийняти нову, якою заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на обставини, викладені в позовній заячві в частині позовних вимог щодо оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 38133788.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача на підтримання вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу норми ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 травня 2013 року до другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області поступила заява про примусове виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення №70 від 26 квітня 2013 року інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 у вигляді штрафу у сумі 6800 грн.

28 травня 2013 року державним виконавцем другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області було винесено постанову ВП №38133788 про відкриття виконавчого провадження

В силу норми ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 17 цього Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, якими є: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті; ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; судові накази; виконавчі написи нотаріусів; посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу; рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу; рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Таким чином, відповідно до п.6 ч.2 ст. 17 цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлені вимоги до виконавчого документа. Так, передбачено, що у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, законодавець чітко встановив вимоги до виконавчого документа, примусове виконання якого здійснюється державною виконавчою службою у відповідності до Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, і щодо дати набрання законної (юридичної) сили рішенням, оскільки до примусового виконання може бути звернуто лише те рішення, яке набрало законної сили.

З постанови №70 по справі про адміністративне правопорушення від 26 квітня 2013 року вбачається, що постанова набирає законної сили 11 травня 2013 року.

З врахуванням номи Закону України "Про виконавче провадження", яка визначає обов'язок державного виконавця відкрити виконавче провадження шляхом прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження у разі надходження заяви стягувача про примусове виконання виконавчого документа, яким в даному випадку є постанова інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Волинській області, при цьому жодна норма Закону України "Про виконавче провадження" не зобов'язує державного виконавця перевіряти дату набрання чинності такої вимоги, яку визначає орган державної влади, котрий видав виконавчий документ. За таких обставин постанова про відкриття виконавчого провадження відповідає вимогам чинного законодавства, підстав для визнання постанови протиправною та її скасування суд не знаходить.

Безпідставним є твердження апелянта про те, що постанова про відкриття виконавчого провадження відкрита по постанові, яка не набрала законної сили, оскільки позивачем не надано доказів, які б свідчили, про зазначене, а подання позивачем скарги на постанову з пропущенням десятиденного строку на оскарження постанови (строк оскарження до 6.05.2013 року) - 13 травня 2013 року не може свідчити про те, що постанова не набрала законної сили.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо безпідставності заявлених позовних вимог в частині скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 38133788. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 27 травня 2014 року у справі № 803/912/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя В.С. Затолочний

суддя З.М. Матковська