Справа № 310/2304/15-а
Суддя: Полянчук Б. І.
Дата ухвалення: 2015-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/2304/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 рокум. Бердянськ

ОСОБА_1, при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора ДПС Полтавської роти ДПС УМВС України в Полтавській області ОСОБА_3 про визнання постанови незаконною та її скасування, закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до інспектора ДПС Полтавської роти ДПС УМВС України в Полтавській області ОСОБА_3 про визнання постанови незаконною та її скасування, закриття провадження у справі, вказуючи, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за ст. 122 ч. 1 КУпАП за те, що він перевищив максимально допустиму швидкість руху. Зазначив, що його було безпідставно зупинено відповідачем, оскільки він швидкість не перевищував. Відповідачем не надано доказів порушення ним ПДР та інформації про достовірні дані щодо встановлення місця правопорушення, вказаного у постанові 354 км. автошляху Київ-Харків. Не надано жодних підтверджень маршруту його патрулювання 23.02.2015 року, з яких можливо зробити висновок щодо його відповідності місцю інкримінування правопорушення. У постанові та в протоколі відсутня інформація про зазначення режиму роботи приладу «Трукам» №000666 за допомогою якого вимірювалась швидкість транспортного засобу. Відповідачем не зазначено чи пройшов зазначений прилад метрологічні перевірки та чи має він взагалі свідоцтво про таку перевірку, чи не минув термін його дії. Всупереч діючому законодавству відповідач здійснював фіксацію правопорушення тримаючи прилад у руках. Оскільки зазначені докази добуті з порушенням законодавства, тому вони є недопустимими і не могли бути використані при розгляді справи про адміністративне правопорушення. ОСОБА_2 зазначив, що йому не було надано достатньо часу для підготовки правової позиції з приводу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, оскільки розгляд відповідачем справи про адміністративне правопорушення було призначено на той самий час, коли складався протокол, чим було порушено його право на захист. Крім того відповідач в протоколі некоректно зазначив назву дорожнього знаку, нерозбірливо написав номер дорожнього знаку та перевищення швидкості. У протоколі та постанові, що оскаржується не зазначено жодного належного доказу скоєнням ним правопорушення. Просив визнати незаконною та скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, провадження по справі закрити.

У судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду письмове заперечення у якому зазначив, що 23.02.2015 року за допомогою лазерного вимірювача швидкості руху транспортного засобу «Трукам» зафіксовано факт порушення позивачем правил дорожнього руху. Всі його дії, що повязані з оформленням спірного правопорушення відповідали вимогами Інструкції з питань діяльності підрозділів ДПС Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом МВС України № 111 від 27.03.2009 року, а винесена ним постанова відповідає вимогам ст. 283 КпАП України. Беззаперечним доказом по справі є фотофіксація правопорушення. Твердження позивача, що йому не були розяснені права та обовязки спростовується підписом ОСОБА_2 у протоколі про адміністративне правопорушення. Позивач посилається на свідків, але жодних відомостей про цих осіб при оформленні протоколу та постанови не заявив. Вважав, що не можна брати до уваги доводи позивача про те, що інспектором були порушенні вимоги ст. 14-1 КпАП України в частині того, що до адміністративної відповідальності можуть притягуватись власники транспортних засобів у разі фіксації таких порушень працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото - і кіно зйомки, відеозапису у звязку з тим, що дане положення ст. 14-1 КпАП України було визнано таким, що не відповідає Конституції України. Не відповідає дійсності і твердження позивача про те, що йому не надали можливість скористатися правовою допомогою, оскільки він такого клопотання не заявляв. Просив розглянути справу в його відсутності.

Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

У постанові від 23.02.2015 року зазначено, що ОСОБА_2 23.02.2015 року о 08 год. 50 хв. на 354 км а/д Київ-Харків, керуючи автомобілем Mitsubishi Grandis, державний номер НОМЕР_1, рухався в зоні дії дорожнього знаку 3.29, що встановлений на звуженні дороги, позначеної дорожнім знаком 1.5.3 рухався зі швидкістю 86 км/год, чим перевищив встановлену швидкість руху на 36 км/год, яка вимірювалась приладом Трукам № 000666, чим скоїв адміністративне правопорушення, що передбачено ст. 122 ч. 1 КпАП України (а.с. 45).

Стаття 122 ч 1 КпАП України передбачає адміністративну відповідальність у випадку перевищення водіями транспортних засобів установлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, що передбачено ст. 122 ч. 1 КпАП України підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення складеного уповноваженою особою органу ДАІ в якому зазначено, що ОСОБА_2 перевищив швидкість руху на 36 км., яка вимірювалась приладом Трукам №000666 (а.с.44), а також фотоматеріалами до протоколу (а.с.53)

Таким чином, суд приходить до висновку, що факт порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху, а саме п. 12.10 прим. 2, а цих правил знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а пояснення позивача голослівні, не підтверджені належними доказами і суперечать наявним в матеріалах справи доказам.

Заперечення позивача, щодо ненадання відповідачем доказів місця вчинення правопорушення, а саме 354 км. автошляху Київ-Харків, суд не може взяти до уваги, оскільки вони спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення та фотоматеріалами в яких чітко зазначено місце скоєння правопорушення (а.с.44-45). Крім того, на підтвердження своїх заперечень позивач не надав суду жодного доказу.

Сумніви позивача, що стосуються маршруту патрулювання носять характер припущень і спростовуються наданою відповідачем постовою відомістю від 23.02.2015 року (а.с.52).

Посилання позивача на відсутність у постанові та протоколі інформації про зазначення режиму роботи приладу «Трукам» № 000666, за допомогою якого вимірювалась швидкість транспортного засобу, проходження зазначеним приладом метрологічної перевірки та чи має він свідоцтво про таку перевірку, чи не минув термін його дії не є тими відомостями, які за законом повинні бути зазначені у протоколі та постанові. Крім того, позивачем надано докази, які підтверджують провірку робочого засобу вимірювання ТС000666 (а.с.51).

ОСОБА_2 зазначив, що йому не було надано достатньо часу для підготовки правової позиції з приводу звинувачення його у вчиненні адміністративного правопорушення, але із наданих позивачем доказів не видно, що він заявляв таке клопотання і йому було відмовлено в його задоволенні.

Посилання позивача на те, що в протоколі нерозбірливо написано номер дорожнього знаку та перевищення швидкості, суд не може взяти до уваги, оскільки із оригіналу протоколу від 23.02.2015 року, який витребувано судом та оглянуто видно, що зазначена інформація викладена чітко і зрозуміло.

Позивач також зазначив, що відповідачем некоректно зазначено назву дорожнього знаку, але судом встановлено, що відповідач у протоколі про адміністративне правопорушення від 23.02.2015 року та постанові у справі про адміністративне правопорушення від 23.02.2015 року зазначив номер дорожнього знаку 3.29, що є достатнім. Суд вважає, що зазначена позивачем обставина є несуттєвою і не впливає на зміст правопорушення позивача та на відповідальність позивача за скоєне.

За таких обставин підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 71, 158 - 163 КАС України, ст. ст. 251, 256, 258, 283, 122 КпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя