Справа № 2а-2121/12/1370
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2015р. Справа № 876/291/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Іщук Л.П.,

судді Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові

апеляційні скарги Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова Львівської області Державної податкової служби та Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальви-Маркет", м.Львів

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12.12.2012р. у справі №2а-2121/12/1370

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальви-Маркет", м.Львів

до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова Львівської області Державної податкової служби, м.Львів

про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

13.03.2012р. позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Мальви-Маркет" звернувся з позовом до суду до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова Львівської області Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення від 24.11.2011р. №.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що податковий орган не навів достатніх аргументів, які б вказували на те, що ТзОВ "Технобудальянс" та ПП "УНТК Енергоспецмонтаж" не могли бути реальними учасниками господарських операцій. Позивач зазначив, що ним до перевірки було надано всі необхідні документи, яких було достатньо для встановлення реальності господарських операцій.

За результатами розгляду справи Львівський окружний адміністративний суд адміністративний позов частково задоволив, оскаржуване податкове повідомлення-рішення скасував частково в сумі 567957,65грн. Суд першої інстанції послався на те, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20.07.2011р. по справі №2а-5323/11/2070, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2011р., зокрема, визнано неправомірними дії ДПІ у Ленінському районі м.Харкова щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТзОВ "Технобудальянс", за наслідками якої складено довідку від 07.06.2011р. №1024/23-304/37190526. Відтак, відсутні законні підстави ставити під сумнів реальність господарських операцій за участі ТзОВ "Технобудальянс".

Відносно господарських операцій за участі ПП "УНТК Енергоспецмонтаж" суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що оскільки первинні документи по взаємовідносинах з ПП "УНТК Енергоспецмонтаж" не було надано до перевірки, то відповідно до вимог податкового законодавства вважається, що такі відсутні, а відтак такі документи не повинні бути враховані при здійсненні податкового обліку.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, апелянт-1 (відповідач у справі): ДПІ у Сихівському районі м.Львова Львівської обл. ДПС оскаржив її в апеляційному порядку. Податковий орган в своїй апеляційній скарзі посилається на те, що в матеріалах справи достатньо доказів, які вказують на неможливість ТзОВ "Технобудальянс" бути реальним учасником господарських операцій, оскільки в такого відсутні відповідні господарські можливості та недостатня кількість працюючих. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Також постанову суду першої інстанції в апеляційному порядку оскаржив апелянт-2 (позивач у справі): Товариство з обмеженою відповідальністю "Мальви-Маркет". Апелянт-2 у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до невірного вирішення справи, зазначає, що господарські операції з ПП "УНТК Енергоспецмонтаж" відбувались реально, підтвердженням чого є долучені до матеріалів справи копії відповідних документів первинного бухгалтерського обліку, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов задоволити повністю.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, керуючись ст.197 КАС України, вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг у їх сукупності, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, колегією суддів встановлено наступне:

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що працівниками Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова за результатами позапланової виїзної перевірки складено Акт "Про результати позапланової виїзної перевірки ТзОВ "Мальви-Маркет" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2010р. по 30.09.2011р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2010р. по 30.09.2011р. (далі - Акт перевірки).

На підставі Акта перевірки винесено податкове повідомленням-рішенням від 24.11.2011р. №, яким визначено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 1092563,73грн. (за основним платежем 729375,15 грн., штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 363188,58грн.)

Актом перевірки встановлено порушення ТзОВ "Мальви-Маркет" п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, у зв'язку з чим занижено податок на додану вартість на загальну суму 729375,15грн., а сааме: за травень 2011р. на 3000,00грн., за серпень 2011р. 395962,17грн. та за вересень на 330412,98грн.

Судом встановлено, що ТзОВ "Мальви-Маркет" перебувало у господарських відносинах з ТзОВ "Технобудальянс".

З наявної в матеріалах справи податкової накладеної від 22.02.2011р. №152, виписаної ТзОВ "Технобудальянс", останнім було надано позивачу послуги по бетонуванню вертикальних колон за адресою: м.Львів, вул.Сумська, 8-10. Використання зазначених послуг у господарській діяльності позивача підтверджується наявним в матеріалах справи договором №0704/10 про будівництво від 07.04.2010р.

З акта перевірки вбачається, що висновок про нікчемність угоди між позивачем та ТзОВ "Технобудальянс", внаслідок чого ТзОВ "Мальви-Маркет" занижено податок на додану вартість в сумі 3000,00грн., зроблено у зв'язку із використанням в ході перевірки Акта ДПІ у Ленініському районі м.Харкова від 07.06.2011р. №1024/23-304/37190526 "Про результати документальної невиїзної перевірки ТзОВ "Технобудальянс" в частині правомірності нарахування податкового зобов'язання та податкового кредиту за період з 01.02.2011р. по 28.02.2011р. та в частині правомірності формування валових доходів та витрат з податку на прибуток підприємств за період з 01.02.2011р. по 28.02.2011р. За результатами цієї перевірки встановлено, що ТзОВ "Технобудальянс" відображено операції щодо придбання товарів та подальшого їх продажу покупцям, які фактично не відбувалися, а отже, є нікчемними.

Водночас, судом встановлено, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20.07.2011р. по справі №2а-5323/11/2070, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2011р., зокрема, визнано неправомірними дії ДПІ у Ленінському районі м.Харкова щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТзОВ "Технобудальянс", за наслідками якої складено довідку від 07.06.2011р. №1024/23-304/37190526.

Вимогами ч. 3 ст.70 КАС України встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Відповідно до вимог ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно із вимогами ч.1 ст.255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Враховуючи зазначене, колегія суддів не бере до уваги посилання податкового органу на викладене Актом ДПІ у Ленініському районі м.Харкова від 07.06.2011р. №1024/23-304/37190526, який використано під час перевірки позивача і на підставі відомостей якого зроблено висновок про заниження ТзОВ "Мальви-Маркет" податку на додану вартість як такий, що отриманий з порушенням закону.

Крім того, колегією суддів встановлено, що товарність операцій між позивачем та ТзОВ "Технобудальянс" підтверджується наявними в матеріалах справи первинними документами, а саме: податковою накладною та актом виконаних робіт.

При цьому, відносно посилання представника відповідача на незастосування акту приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт, правомірно не було взято до уваги судом першої інстанції з огляду на те, що будівництво об'єкта по вул.Сумській 8-10 у м.Львові здійснювалось не за рахунок коштів бюджету, використання цих форм не було обумовлено договором підряду.

Відтак, в частині нарахування грошового зобов'язання відповідачем за операціями позивача з ТзОВ "Технобудальянс", згідно із оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, постанова суду першої інстанції скасуванню не підлягає.

Щодо прийняття постанови в частині правових відносин позивача з ПП "УНТК Енергоспецмонтаж", судом встановлено наступне:

З матеріалів справи вбачається, що ТзОВ "Мальви-Маркет" укладено з ПП "УНТК Енергоспецмонтаж" договір про надання послуг від 24.05.2011р. №5/05, згідно з яким ПП "УНТК Енергоспецмонтаж" - Виконавець зобов'язується надати послуги по ремонтно-будівельних та оздоблюваних роботах, а Замовник - ТзОВ "Мальви-Маркет" прийняти і оплати вказані роботи згідно з умовами договору. Виконавець здійснює роботи, що є предметом договору протягом дії даного договору з дня підписання. Загальна вартість робіт за договором становить 13000000,00грн., в т.ч. ПДВ, оплата вартості робіт здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця.

За період з 01.08.2011р. по 30.09.2011р. на підставі укладеного договору ПП "УНТК Енергоспецмонтаж" надано послуги ТзОВ "Мальви-Маркет" на суму 4358250,90грн., в т.ч. ПДВ: 126375,15грн., оплата за товар проводилася в безготівковій формі.

Як вбачається з акта перевірки, ТзОВ "Мальви-Маркет" для перевірки представлено лише угоду, акти здачі-прийняття робіт та податкові накладні за серпень 2011р. Інформація щодо актів виконаних робіт міститься у таблиці, з якої вбачається, що акти перевірки містять дату складання, номери номенклатуру робіт та суми, в т.ч. з ПДВ.

Водночас, актом перевірки встановлено, що посадові особи позивача відмовилися під час перевірки надати копії документів, про що складено акт відмови від надання копій документів від 01.11.2011р. №108/1. Згідно з усним поясненням головного бухгалтера ОСОБА_1 від 31.11.2011р., акти приймання виконаних робіт форми КБ-2в, довідки про вартість виконаних робіт та витрат КБ-3 за період серпень-вересень 2011р. та податкові накладні за вересень 2011р. надати до перевірки неможливо у зв'язку із їх відсутністю на підприємстві.

Враховуючи зазначене вище, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про правомірність оскаржуваного податкового-повідомлення рішення в частині, що стосується нарахування податкових зобов'язань з податку на додану вартість та штрафних санкцій за період вересень 2011р., з огляду на наступне:

Відповідно до вимог п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України, платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Згідно із вимогами п.44.6 ст.44 ПК України, у разі, якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Судом встановлено, що заперечення на Акт перевірки у встановлені законодавством строки до прийняття податкового повідомлення-рішення позивачем не подавались.

Крім того, пунктом 44.7 ст.44 Податкового кодексу України передбачено, що у разі, якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який призначив проведення перевірки, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків-фізичної особи або посадової особи платника податків-юридичної особи. Протягом трьох робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, визначені в акті перевірки як відсутні.

Судом встановлено, що позивач не скористався визначеними законодавством правами, не надав податкових накладних за вересень 2011р.

Також за результатами перевірки позивачу було винесено податкове повідомлення-рішення від 15.11.2011р. № за ненадання вказаних документів до перевірки, яким до позивача було застосовано штрафну (фінансову) санкцію. Судом встановлено, що це податкове повідомлення-рішення позивачем не оскаржувалося.

Відносно ненадання до перевірки актів приймання виконаних будівельних робіт типової форми КБ-2в, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати КБ-3 за період серпень-вересень 2011р., - з цього приводу колегія суддів зазначає наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, ПП УНТК "Енергоспецмонтаж" надавались послуги позивачу у сфері будівництва та реконструкції низки об'єктів, серед яких будівництво, згідно з Договором №227/ДБ-292 Д та реконструкція об'єкту за Договором №29/2 від 29.12.2010 р. та Договором №1210-1/ПР від 09.11.2010р. здійснюється за рахунок коштів бюджету. Відтак, нарахування податкових зобов'язань у зв'язку із ненаданням до перевірки актів приймання виконаних будівельних робіт типової форми КБ-2в, довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат КБ-3 за період серпень-вересень 2011р. по вказаних об'єктах суд вважає правомірним.

Даючи юридичну оцінку даним правовідносинам, колегія суддів звертає керується наступними нормами права:

Вимогами п.198.1 ст.198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до вимог п.198.2 ст.198 цього ж Кодексу, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст.198 вказаного Кодексу передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі, при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно із вимогами п.198.6 ст.198 вищенаведеного Кодексу, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відтак, суд першої інстанції вірно визначив, що в частині нарахування грошового зобов'язання відповідачем за операціями позивача з ПП УНТК "Енергоспецмонтаж" згідно з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, позовні вимоги підлягають задоволенню частково сумі податкових зобов'язань та штрафних санкцій, що нараховані за господарськими зобов'язаннями у серпні 2011р. по наданню послуг на об'єктах, будівництво яких здійснюється не за бюджетні кошти.

Приписами ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами ст.9 КАС України, передбачено, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права а доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційні скарги Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова Львівської області Державної податкової служби та Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальви-Маркет" на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12.12.2012р. у справі №2а-2121/12/1370 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальви-Маркет" до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова Львівської області Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення, - залишити без задоволення.

2. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12.12.2012р. у справі №2а-2121/12/1370, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя Л.П. Іщук

Суддя В.П. Сапіга