Справа № 872/2912/15
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 квітня 2015 рокусправа № 804/17259/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шлай А.В.

суддів: Іванова С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Алвалім», Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 січня 2015 року у справі № 804/17259/14 за позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алвалім» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, Головного управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Алвалім» звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо ненадання Головному управлінню Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області після завершення судового оскарження висновків на бюджетне відшкодування податку на додану вартість у сумі 16720168 грн., стягнути з Державного бюджету України узгоджену суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 16720168 грн. (шістнадцять мільйонів сімсот двадцять тисяч сто шістдесят вісім гривень) та пеню у розмірі 1 305 547,36 грн. за прострочення погашення заборгованості з відшкодування податку на додану вартість у сумі 16720168 грн. за 190 дні - з 22.07.2014 року по 27.01.2015 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що ним в порядку, передбаченому п.200.7, п.200.8 ст.200 Податкового кодексу України подав до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська податкові декларації з податку на додану вартість за грудень 2010 року, січень, лютий 2011 року та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування з ПДВ, які відображені у цих податкових деклараціях, у загальному розмірі 16720168,00 гривень. Державна податкова інспекція у Жовтневому районі м.Дніпропетровська після отримання вказаних заяв та декларацій провела перевірки для визначення достовірності нарахування в них вказаного бюджетного відшкодування. За результатами цих перевірок відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення № та № від 29.09.2011р., якими відмовила у бюджетному відшкодуванні. Позивач оскаржив ці податкові повідомлення-рішення до суду. За результатами судового розгляду податкові повідомлення-рішення № та № від 29.09.2011р. були визнані протиправними та скасовані (постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2011р. у справі №2а/0470/12800/11, залишена в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 липня 2014р.), про що Державній податковій інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська відомо, проте, інспекція не виконала приписи п.200.15 ст.200 Податкового кодексу України та не подала до Головного управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області висновок із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь позивача. Оскільки згідно п.п.4.5 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011р. №460/2011, казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду, то належним способом захисту порушеного у даному випадку права позивача є саме вимога про стягнення відповідної суми податку на додану вартість з бюджету на рахунок позивача. Крім того, позивач просить стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Алвалім" пеню у розмірі 1305547,36 грн. за прострочку погашення заборгованості з відшкодування податку на додану вартість у сумі 16720168 грн. за 190 дні - з 22.07.2014 року по 27.01.2015 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 січня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Суд визнав протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо ненадання Головному управлінню Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області після завершення судового оскарження висновків на бюджетне відшкодування податку на додану вартість у сумі 16 720 168 гривень. У задоволенні інших позовних вимог відмовив.

Не погодившись із рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Алвалім» та Державна податкова інспекція у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області звернулись з апеляційними скаргами. Позивач зазначає, що суд першої інстанції при прийнятті рішення не врахував, що податковим органом порушено процедуру подання органу казначейства висновку із зазначенням суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню. Серед іншого також вказує, що у платника податку, який не отримує бюджетне відшкодування в порядку та строки, визначені статтею 200 Податкового кодексу України, виникає право нарахування пені на суму такої заборгованості на рівні 120% облікової ставки Національного Банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення. Податковий орган в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. На думку апелянта, суд першої інстанції не врахував усі фактичні обставини по справі, у тому числі, що бездіяльності податкового органу щодо ненадання до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області висновку про суми, що підлягають відшкодуванню з бюджету на користь ТОВ "Алвалім" за грудень 2010 року, січень, лютий 2011 року у загальному розмірі 16720168,00 гривень допущено не було. Процедура судового оскарження не є завершеною, а ухвала Вищого адміністративного суду України від 21 липня 2014 року переглядається у Верховному Суді України. Крім того, видатки щодо відшкодування пені за прострочення бюджетної заборгованості з ПДВ не передбачені як видатки Державного бюджету, а механізм їх нарахування не передбачений жодним правовим документом.

У судовому засідання представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Алвалім» та Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області доводи, викладені в апеляційних скаргах пдтримали в повному обсязі.

Головне управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області у судове засідання не прибуло, будучи належним чином повідомлене про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженого рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених позовних вимог, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Алвалім" зареєстроване 18.11.2004 року, номер запису: 1 004662 та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, як платник податків. Позивач відповідно до свідоцтва №100279149 від 17.04.2010 р. є платником податку на додану вартість. Відповідно до податкових декларацій позивача, ним було заявлено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за грудень 2010 року, січень, лютий 2011 року у загальному розмірі 16720168,00 гривень, на підставі якої ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська було проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань достовірності нарахування позивачем суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника податку у банку по декларації з ПДВ за грудень 2010 року, січень, лютий 2011 року, яке виникло за рахунок задекларованого від'ємного значення ПДВ. За висновками акта перевірки позивачем допущено порушення пп. 7.7.2 п.7.7. ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" в частині завищення бюджетного відшкодування по декларації з ПДВ за грудень 2010 року у розмірі 458378 грн., порушення абз. 2 п.200.5 ст.200 Податкового кодексу України в частині завищення суми ПДВ заявленої до відшкодування по деклараціям з ПДВ: за січень 2011 року у розмірі 6496117 грн., лютий 2011 року у розмірі 9738673 гривень. Підставою для таких висновків стало те, що у періоді, що перевірявся, згідно контракту VTT/09K/UK.R/001/MA від 21.11.2008 з компанією TESLA, joint -stock company позивачем було придбано устаткування для прийому та передачі радіосигналу цифрова Еvolution Series GHz для організації цифрових магістральних потоків зв'язку, цивільного використання. Вищевказане устаткування отримано підприємством по імпортним контрактам у листопаді 2010 року на суму 25716338,16 грн. та у грудні 2010 року на суму 57610673,67 гривень. Згідно бухгалтерських регістрів устаткування було оприбутковане позивачем на 15 рахунку "Капітальні інвестиції". У періоді, що перевірявся, були проведені монтажні роботи устаткування та отримана підприємством проектна документація на провадження на території України Microwave Networks та оприбутковано у грудні 2010 року на 15 рахунок у розмірі 52734963,90 грн. На день підписання акта перевірки вищевказані устаткування не введені в експлуатацію та відповідно не оприбутковані на 10 рахунку "Основні засоби". Станом на 28.02.2011 на рахунку 15 дебетове сальдо складає у розмірі 136113696,07 грн. Загальний обсяг оподатковуваних операцій позивача за останні 12 календарних місяців які передують заявленій до відшкодування сумі ПДВ по декларації за січень 2011 року складають 843843 грн., відповідно по декларації за лютий 2011 року 870808грн. На підставі акта перевірки 29.09.2011 відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення № , яким зменшено суму бюджетного відшкодування у розмірі 485378 грн., та № , яким відмовлено у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 16234790 гривень. Не погодившись з податковими повідомленнями-рішеннями, товариство з обмеженою відповідальністю "Алвалім" оскаржило їх у судовому порядку. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2011 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 липня 2014 року позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення № від 29.09.2011 ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, яким ТОВ "Алвалім" зменшено суму бюджетного відшкодування у розмірі 485378 грн. та № від 29.09.2011, яким ТОВ "Алвалім" відмовлено у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 16234790 грн., у іншій частині позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність захисту порушених прав позивача шляхом визнання протиправною бездіяльність податкового органу щодо ненадання Головному управлінню Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області після завершення судового оскарження висновків на бюджетне відшкодування податку на додану вартість у сумі 16720168 грн.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно п.200.15. ст.200 Податкового кодексу України у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням. Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Враховуючи, що спірні податкові повідомлення-рішення № від 29.09.2011 та № від 29.09.2011 були скасовані, у ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області виник обов'язок щодо подачі до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету у загальному розмірі 16234790 гривень. Разом з тим, у ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська, всупереч приписам п.200.15. ст.200 ПК України, протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, не подала органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області), висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь позивача.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо бездіяльності ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області по ненаданню до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області висновку відносно сум, що підлягають відшкодуванню з бюджету на користь ТОВ "Алвалім" за грудень 2010 року, січень, лютий 2011 року у загальному розмірі 16234790 грн. є протиправною.

Щодо посилань позивача в апеляційній скарзі на необхідність стягнення сум бюджетної заборгованості з податку на додану вартість з Державного казначейства України, колегія суддів зазначає, що, звертаючись до Головного управління Державної казначейської служби України з вимогою про стягнення з Державного бюджету України сум бюджетної заборгованості з податку на додану вартість без звернення до суду з вимогою щодо зобов'язання податкового органу надати Головному управлінню Державної казначейської служби України висновків на бюджетне відшкодування податку на додану вартість є неналежним засобом правового захисту. Суд першої інстанції правом, передбаченим статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України, щодо виходу за межі позовних вимог з метою повного захисту порушеного права позивача, не скористався, а суд апеляційної інстанції має процесуальні обмеження щодо неможливості розгляду позовних вимог, які не вирішувались судом першої інстанції.

Щодо виникнення у позивача права на стягнення пені з Державного бюджету України у розмірі 1305547,36 грн. за прострочення погашення заборгованості з відшкодування податку на додану вартість у сумі 16720168 грн. за 190 дні - з 22.07.2014 року по 27.01.2015 року, колегія суддів зазначає, що така пеня нараховуються тільки з дати надання висновку, відтак таке право у позивача ще не виникло, про що також зазначав і суд першої інстанції.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення не допущено порушень норм матеріального і процесуального права, а викладені в ньому висновки відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 195-196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Алвалім», Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 січня 2015 року у справі № 804/17259/14 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: А.В. Шлай

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко