Справа № 2-а-1093/11
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року Справа № 876/10138/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_1, управління Пенсійного фонду України в м. Стрию та Стрийському районі Львівської області на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 жовтня 2014 року по справі № 2-а-1093/11 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Стрию та Стрийському районі Львівської області про призначення та перерахунок пенсії по івалідності постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, -

В C Т А Н О В И В:

14 грудня 2011 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду в місті Стрию та Стрийському районі Львівської області (далі відповідач УПФУ в місті Стрий та Стрийському районі), про визнання дій протиправними, зобов'язання перерахувати та виплатити державну пенсію у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 10 червня 2011 року.

Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області прийнятою від 03.10.2014р., позов задоволено частково.

Зобов'язано УПФУ в місті Стрию та Стрийському районі провести перерахунок та виплатити пенсію на користь ОСОБА_2 призначену як інваліду III групи згідно з ст.ст. 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, а також додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, яка дорівнює розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" починаючи з 14 червня 2011 року по 22 липня 2011 року, з урахуванням проведених виплат.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, УПФУ в місті Стрию та Стрийському районі подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.10.2014 року та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що мінімальна пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" застосовується, виключно, для визначення розмірів пенсії, призначеної згідно з цим Законом та не поширюється на правовідносини, що виникають на підставі інших законів. Пенсія позивачу виплачується на підставі ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011р. №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому підстав для проведення перерахунку такої пенсії немає.

Крім того, фінансування виплат, пов'язаних із застосуванням Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" проводиться із Державного бюджету України, а управління не є власником або розпорядником коштів Державного бюджету України, тому не може виконати заявлені позивачем вимоги.

Апеляційна скарга на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.10.2014р. також подана позивачем ОСОБА_2, який просить постанову суду першої інстанції скасувати та позов задовольнити повністю.

В обгрунтування апеляційної скарги позивач покликається на ті доводи, що були викладені в позовній заяві, які зводяться до порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що його позовні вимоги підлягають до задоволення не до 22 липня 2011 року, а до моменту постановления рішення по справі.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційних скарг в їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено те, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 є особою, потерпілою від Чорнобильської катастрофи, що віднесена до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є інвалідом III групи захворювання, пов'язаного з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1.

Позивач звернувся із заявою до УПФУ в місті Стрпй та Стрийському районі про перерахунок та виплату пенсії згідно зі ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Листом від 04 лютого 2011 року № 1418/03 відповідач відмовив в перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що позивачу призначено пенсію по інвалідності III групи захворювання пов'язаного з наслідками Чорнобильської катастрофи. При цьому вимоги чинного законодавства при виплаті пенсії позивачу дотримуються. Позивачу проводиться доплата в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, який вживає заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина, регулює порядок і розміри соціальних витрат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Держбюджету України, відповідно до Конституції України, отже виплата пенсії позивачу проводиться у відповідності до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011р. № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Перевіряючи законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991р. №796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ).

Відповідно до ст. 49 Закону №796-ХІІ, пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з ст. 54 Закону України №796-ХІІ в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, зокрема, по І групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Абзацом 3 ч. 1 ст. 50 Закону України №796-ХІІ визначено, що особам, віднесеним до 1 категорії, інвалідам III групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Як вбачається з матеріалів справи, розмір пенсії ОСОБА_2 протягом оспорюваного періоду визначено відповідачем з врахуванням Постанови Кабінет Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011р. №1210.

Частиною 5 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Зі статті 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" випливає, що під час визначення розміру щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу її нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком згідно з частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, положення ч. З ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на переконання апеляційного суду, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч. 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком. Іншого нормативно - правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Також, правова позиція щодо застосування наведених норм права у спорах цієї категорії висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 24 березня та 16 вересня 2009 року (№№ 21-2112во08, 21-1293во09 відповідно), 24 жовтня 2011 року (№21-28а11), 23 квітня 2012 року (№ 21-239а11).

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог за період з 01.06.2011р. по 22.07.2011р. включно з огляду на на наступні обставини.

З 1 січня 2012 року набрав чинності Закон України "Про державний бюджет України на 2012 рік", прикінцевими положеннями якого установлено (п.3), що у 2012 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 13, ст. 178 з наступними змінами), статей 5, 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., № 4, ст. 94 з наступними змінами), ... застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи із наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

На виконання вказаних положень закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанови № 1210 від 23.11.2011 року „Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка набрала чинності з 1.01.2012 року та, якою визначено порядок та розміри виплат, передбачених нормами та положеннями ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Конституційний Суд України 25 січня 2012 року в справі № З-рп/2012 за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статгі 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України, роз'яснив, що в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 95, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України та пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з положеннями статті 6, частини другої статті 19, частини першої статті 117 Конституції України треба розуміти так, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Згідно зі ст.ст. 63, 69 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 16.10.1996 року рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що при визначенні розміру додаткової пенсій позивачеві застосуванню підлягає ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав

Щодо вимог позивача про необхідність задоволення позову по день винесення рішення судом першої інстанції апеляційний суд зазначає наступне.

Предметом судового захисту можуть бути порушені, невизнані чи оспорювані права позивача.

Як встановлено апеляційним судом з матеріалів справи, позивач звернувся з позовом до суду про захист прав, порушених відповідачем до 14.12.11 на підставі законодавства, що діяло на день подання позовної заяви.

Протягом судового розгляду справи, тобто з 14.12.11 по 03.10.14 позивач до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії за цей період не звертався, як і не подавав до суду заяви про збільшення розміру позовних вимог, щодо порушення його прав відповідачем протягом цього періоду.

З огляду на те, що позивач із заявою про перерахунок пенсії за період з 14.12.11 по 03.10.14 до відповідача не звертався, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що право позивача на перерахунок пенсії за цей період не порушено, а відтак судовому захисту не підлягає.

Одночасно, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити те, що вищевказаний висновок суду не позбавляє позивача можливості звернутись до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за період, що не охоплюється рішенням суду в порядку встановленому чинним законодавством.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про необхідність задоволення позову.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає доводи апеляційних скарг безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги управління Пенсійного фонду в місті Стрию та Стрийському районі Львівської області, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 жовтня 2014 року по справі № 2а-1093/2011 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Я.С. Попко

Р.П. Сеник