Справа № 750/3599/15-а
Суддя: Логвіна Т. В.
Дата ухвалення: 2015-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/3599/15-а
Провадження № 2-а/750/386/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2015 року м.Чернігова

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Логвіної Т.В.,

при секретарі Примак Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові до Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області про визнання дій неправомірними дій державного виконавця та скасування постанови про накладення штрафу,-

в с т а н о в и в :

10.04.2015 року Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові звернулося до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області, в якому просить визнати дії старшого державного виконавця Курильця В.І. щодо винесення постанови про накладення штрафу від 24.03.2015 року неправомірними та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області ОСОБА_1 про накладення штрафу від 24.03.2015 року. В обґрунтування позову зазначив, що у відповідача не було законних підстав для накладення штрафу, в звязку з належним виконанням судового рішення.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надійшли заперечення проти позову, в яких просить відмовити у його задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 09.12.2014 року на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області перебуває виконавчий лист №750/11715/13-а виданий 04.12.2014 року Деснянським районним судом м. Чернігова про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в місті Чернігові поновити ОСОБА_2 виплату раніше призначеної пенсії за віком на пільгових умовах з 01 березня 2012 року.

Відповідно до вимог ст. ст. 17,19,20,25 Закону України Про виконавче провадження 10.12.2014 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження.

26.12.2014 року УПФУ в м. Чернігові листом від 24.12.2014 року №22727/06 повідомило, що на виконання рішення суду управлінням за період з 01.02.2012 року по 30.07.2014 року нараховано різницю до пенсії ОСОБА_2 в розмірі 32023,31 грн. Дана сума включена в додаткову відомість на виплату пенсії та буде виплачена після надходження коштів від підприємства, як передбачено Порядком призначення пенсій за рахунок коштів підприємств та організацій окремим категоріям працівників за результатами атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою КМУ від 18.07.2007 року №937.

16.01.2015 у державний виконавець відповідно до Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, ст.ст.11, 36 Закону України Про виконавче провадження, ч.2 ст. 1. 1. ст.263 КАС України звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова із заявою про зміну способу га порядку виконання рішення суду. та державним виконавцем відповідно до п.1 ч. 1 ст.38, ст.39 Закону України Про виконавче провадження винесено постанову про зупинення виконавчого провадження до розгляду питання по суті.

Ухвалою суду від 27.02.2015 року відмовлено у задоволенні заяви державного виконавця про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

18.03.2015 року державним виконавцем відповідно до ч.5 ст.39 Закону України Про виконавче провадження винесено постанову про поновлення виконавчого провадження.

Оскільки станом на 24.03.2015 року рішення суду боржником не було виконано та не надано жодних підтверджуючих документів на Управління ПФУ в м. Чернігові за не виконання рішення суду без поважних причин державним виконавцем відповідно до ст.ст. 11,89 Закону України Про виконавче провадження накладено штраф в сумі 680 грн.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, як обєктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, повязані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлюють виконання у добровільному порядку рішення суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Разом з тим, доказів невиконання боржником виконавчого листа №750/11715/13-а, у звязку з наявністю поважних причин не надано, доказів в обґрунтування поважності причин невиконання не наведено ні в ході виконавчого провадження, ні в ході подання адміністративних позовів. Як зазначає позивач, винятковим випадком невиконання рішення суду, на думку боржника, є відсутність відповідного асигнування.

Так, Європейським Судом з прав людини у справі Кечко проти України зазначено, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх обовязків. Реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. Аналогічна правова позиція узгоджується з практикою Вищого адміністративного суду України викладену в ухвалах від 17.12.2013 року у справі №К/9991/4996/12 , від 24.10.2013 року у справі №К/9991/6432/12, від 12.12.2013 року у справі №К/9991/9003/12.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно ч.1 ст.255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обовязкове виконання рішення суду, в тому числі, субєктами наділеними владними повноваженнями, покладається також конвенцією Про захист прав і свобод людини, яка ратифікована Законом України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 17.07.1997 року. Отже, її положення є обовязковими для виконання Україною. Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України, до яких відноситься також і УПФУ в м. Чернігові.

Невиконання судових рішень кваліфікується Європейським судом з прав людини не лише як недотримання частини першої статті 6 Конвенції з прав людини, але і як порушення інших конвенційних прав. У справі "ОСОБА_1 проти України" Суд знайшов порушення пункту 1 статті 6, статті 13 та статті 1 протоколу № 1 Конвенції за невиконання рішення українського суду через відсутність бюджетних коштів.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили повинно бути виконане, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права, визнаного Україною як на рівні Конституції, так і шляхом ратифікації Європейської Конвенції з прав людини.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України Про виконавче провадження (далі - Закон № 606-ХІУ).

Статтею 1 Закону № 606-ХІУ встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону № 606-ХІУ. державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до пункту 1.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом МУЮ 02.04.2012 №512/5, під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За таких обставин, дії державного виконавця відповідають вимогам чинного законодавства, постанова державного виконавця про накладення штрафу прийнята в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 11, 94, 158-163, 186 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

у задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові до Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області про визнання дій неправомірними дій державного виконавця та скасування постанови про накладення штрафу відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: