Справа № 2а-203/10
Суддя: Бруховський Є. Б.
Дата ухвалення: 2010-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 2а-203/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2010 року смт. Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Бруховського Є.Б.

розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці і соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації ,управління праці і соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомир про стягнення коштів, передбачених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», -

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить визнати дії відповідачів неправомірними та стягнути на його користь з управління праці та соціального захисту населення Народицької РДА за період з 01.05.2008 року по 31.12.2007 року не виплачені кошти, що передбачені ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи(надалі Закон) в сумі 1711,20 грн. та з управління праці і соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомир ст.39 Закону з 24.05.1999 року по 31.12.2008 року в сумі 60020,40 грн., мотивуючи тим, що він отримував зазначені кошти у відповідачів не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати, як це визначено в Законі, а згідно постанови КМ України № 836 від 26.07.96, що призвело до порушення його прав. Розмір не виплачених коштів за ст.ст.37, 39 Закону становить вказану вище суму.

Сторони просять справу розглядати без їх участі, представники відповідачів проти задоволення позову заперечують.

Представник третьої особи головного управління МНС України в Житомирській області в судове засідання не зявився, але надіслав лист в якому просить справу розглядати справу без його участі.

Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Позивач з 20.05.1999 року по даний час працює в смт.Народичі Народицького району Житомирської області. Згідно копії паспорту позивач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Смт.Народичі Переліком населених пунктів Житомирської і Київської областей, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок катастрофи, затвердженого постановою КМ України № 106 від 23.07.91 та розпорядженням КМ України № 17 від 12.01.93, віднесено до зони безумовного (обов»язкового) відселення, а с. Вязівка Народицького району віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Вказані обставини також підтверджуються наданими копіями трудової книжки, посвідчення потерпілого ЧАЕС, довідками.

Відповідно до ст.ст.37, 39 Закону позивач має право на відповідні, доплату та допомогу, які отримував згідно постанови КМ України № 836 від 26.07.96 в конкретних розмірах, а зокрема, за ст.37 в сумі 2,1 грн., за ст.39 13,2 грн.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Законом передбачені наступні виплати:

ст.37 Закону - громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у зоні гарантованого добровільного відселення - 40 % від мінімальної заробітної плати;

ст.39 Закону - громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата у зоні безумовного (обов»язкового) відселення - 3 мінімальні заробітні плати.

Постановою КМ України № 836 від 26.07.96 усупереч Закону встановлено конкретні розміри допомоги та доплати і, зокрема:

для щомісячної грошової допомоги громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва і особистого підсобного господарства у зоні гарантованого добровільного відселення. 210 тис.крб. (2,1 грн. за гр.реф.) ;

для доплати громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення у зоні безумовного (обов»язкового) відселення 1320 тис. крб. (13,2 грн. за гр. реф.).

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Законом визначено вказані виплати в кратному розмірі від мінімальної заробітної плати в Україні, а Кабінету Міністрів надано право проводити лише розяснення порядку його застосування(статті 62 та 67) та підвищувати розміри доплат, пенсій і компенсацій, передбачених Законом, відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати, але не зменшення їх та встановлення їх у твердій сумі, яка не відповідає Закону.

Частиною 2 ст.9 КАС України визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

За таких обставин, коли підзаконний нормативний акт суперечить Закону, обмежуючи права громадян, визначені останнім, застосування зазначеної постанови не можливе.

Позивачем ставиться питання про стягнення коштів, передбачених ст.37 Закону, за період з 01.05.2008 року по 31.12.2008 року та ст.39 Закону за період з 24.05.1999 року по 31.12.2008 року.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" дія ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в частині, що стосується виплат в залежності від розміру мінімальної заробітної плати, була зупинена, однак, 09.07.07 Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп (справа про соціальні гарантії громадян) п.30 ст.71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" визнано таким, що не відповідає Конституції України.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" дія ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в частині, що стосується виплат в залежності від розміру мінімальної заробітної плати, була зупинена, однак, 09.07.07 Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп (справа про соціальні гарантії громадян) п.30 ст.71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" визнано таким, що не відповідає Конституції України.

Відповідно до ст.73 Закону України "Про Конституційний Суд України" та п.3 резолютивної частини даного Рішення Суду вищевказаний п.30 ст.71 Закону, що стосується неможливості застосування мінімальної заробітної плати, оголошений не чинним і втратив чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про її неконституційність.

Позивачем не надано доказів щодо отримання коштів у відповідача , передбачених ст. 39 Закону за травень 1999 року.

На підставі викладеного, в задоволенні вимог позивача в частині стягнення коштів передбачених ст.39 Закону за травень 1999 року слід відмовити за безпідставністю, за період з 01.01.2006 року по 30.06.2007 року та з 01.01.2008 року по 30.04.2008 року - згідно закону .

Розмір мінімальної заробітної плати в Україні становив:

з 1.01.1999 р. 74 грн.,

з 1.07.2000 р. - 118 грн.,

з 1.01.2002 р. - 140 грн.,

з 1.07.2002 р. - 165 грн.,

з 1.01.2003 р. - 185 грн.,

з 1.12.2003 р. - 205 грн.,

з 1.09.2004 р. - 237 грн.,

з 1.01.2005 р. - 262 грн.,

з 1.04.2005 р. - 290 грн.,

з 1.07.2005 р. - 310 грн.,

з 1.09.2005 р. - 332 грн.,

з 1.07.2007 р. - 440 грн.,

з 1.10.2007 р. - 460 грн.,

з 1.04.2008 р. - 525 грн.,

з 1.10.2008 р. - 545 грн.,

з 1.12.2008 р. - 605 грн.,

В зв'язку з викладеним, розмір невиплачених коштів позивачу становить:

за ст.37 Закону:

- за 2008 рік : 525x0,4х5+545х0,4х2+605х0,4 х2-16,8=1711,2 грн.

а всього за ст.37 Закону 1711,2 грн.

В зв'язку з викладеним, розмір невиплачених коштів позивачу за ст. 39 Закону становить:

- за 1999 рік: 74х3х7-92,4=1461,6 грн.;

- за 2000 рік: 74х3х3+90х3х3+118х3х6-158,4= 3441,6 грн.;

- за 2001 рік: 118x3x12-158,4= 4089,6 грн.;

- за 2002 рік: 140x3x6+165х3х6-158,4 = 5331,60 грн.;

- за 2003 рік: 185x3x11+205х3-158,4 = 6561,6 грн.;

- за 2004 рік: 205x3x8+237х3х4-158,4 = 7605,6 грн.;

- за 2005 рік: 262х3х3+290х3х3+310х3x2+332х3х4-158,4 = 10653,6 грн.;

- за 2007 рік: 440х3х3+460х3х3-79,2=8020,8 грн.;

- за 2008 рік: 525х3х5+545х3х2+605х3-105,6=12854,4 грн.;

а всього за ст.39 Закону 60020,4 грн.

В стягненні решти суми слід відмовити за безпідставністю.

Статтею 62 Закону визначено, що розяснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма субєктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Відповідно до Порядку використання коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення, затвердженого постановою КМ України від 20.06.00 № 987, та п. 2 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМ України № 936 від 20.09.05, розпорядниками коштів є управління праці та соціального захисту населення, а тому заборгованість підлягає стягненню з відповідачів.

На підставі викладеного, суд дійшов переконання, що при нарахуванні коштів, передбачених ст.ст.37, 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідачі діяли всупереч вимогам Закону, а тому, суд визнає дії відповідачів протиправними.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст. 37, 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та ст.ст. 8-11, 18, 71, 160, 161, 162 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомир щодо виплати ОСОБА_1 коштів, передбачених ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у фіксованому розмірі, протиправними.

Стягнути з управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомир на користь ОСОБА_1 за період з 01.06.1999 року по 31.12.2005 року, з 01.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 01.05.2008 року по 31.12.2008 року доплату до заробітної плати, передбачену ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в сумі 60020,4 грн.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації щодо виплати ОСОБА_1 коштів, передбачених ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у фіксованому розмірі, протиправними.

Стягнути з управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва, передбачену ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за період з 01.05.2008 року по 31.12.2008 року в сумі 1711,2 грн.

В задоволенні вимог позивача в частині стягнення доплати за решту періоду відмовити за безпідставністю.

На постанову суду до Житомирського апеляційного суду через Народицький районний суд може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня отримання копії постанови особами, що беруть участь у справі, а апеляційна скарга у такому ж порядку протягом 10 днів з дня отримання копії постанови або 20 днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження з направленням копії скарги до Житомирського адміністративного суду.

СУДДЯ: