Справа № 822/1198/15
Суддя: Касап В.М.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1198/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі :головуючого-судді суддівКасапа В.М. Ковальчук О.К. Фелонюк Д.Л.
при секретарі за участі:Тимчишину В. М. представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Державної судової адміністрації України до Державної виконавчої служби України про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ДСА України звернулася з позовом до ДВС України, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо накладення постановою від 11.03.2015 року на Державну судову адміністрацію України штрафу в розмірі 680 грн.; визнати протиправною та скасувати зазначену постанову.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови порушено порядок виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, визначений Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011 року. Вказує на протиправність дій відповідача щодо накладення оскаржуваною постановою штрафу за невиконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.09.2010 року, просить визнати її протиправною та скасувати.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, подав заперечення проти адміністративного позову, яке підтвердив у судовому засіданні, та пояснив, що державний виконавець відділу примусового виконання рішень ДВС України при винесенні оскаржуваної постанови діяв в межах повноважень та у порядку, визначених Законом України «Про виконавче провадження». Вважає оскаржувані дії та постанову правомірними, просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх єдності, взаємному зв'язку та сукупності, з'ясувавши повно і всебічно обставини справи, колегія суддів вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.09.2010 року по справі № 1497/10/2270/5 за позовом ОСОБА_5 до Державної судової адміністрації України, Господарського суду Хмельницької області про стягнення щомісячного грошового утримання та компенсації за порушення термінів її виплати, позовні вимоги задоволено частково. Судом постановлено зобов'язати ДСА України виділити господарському суду Хмельницької області кошти для проведення виплати заборгованості з щомісячного грошового утримання ОСОБА_5 в розмірі 54 208,26 грн. - основного боргу з 17.07.2007 року по 16.07.2008 року, та суми доплат через невірно визначений відсоток щомісячного грошового утримання за період з 17.07.2008 року по 16.07.2009 року в розмірі 1 596,67 грн. та за період з 17.07.2009 року по 30.11.2009 року - 615 грн., а всього 56 420,81 грн. та компенсації за порушення строків її сплати.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2011 року постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.09.2010 року залишено без змін.

Постановою від 24.12.2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС України відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-а-1497/08, виданим Хмельницьким окружним адміністративним судом 07.11.2012 року, та встановлено боржнику семиденний строк для самостійного виконання рішення суду.

Боржником рішення суду в добровільному порядку не виконано.

12.02.2015 року державним виконавцем винесено вимогу про зобов'язання ДСА України виконати рішення суду, про що повідомити в строк до 18.02.2015 року.

За невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України від 11.03.2015 року на ДСА України накладено штраф в розмірі 680 грн.

Перевіривши відповідність дій відповідача вимогам чинного законодавства та правомірність винесення оскаржуваної постанови, дослідивши положення нормативно-правових актів, якими регулюється порядок виконання рішень судів про стягнення коштів з державних органів, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-ХІV (далі - Закон № 606).

Відповідно до ст. 1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону № 606 державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 1 статті 75 Закону № 606 встановлено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 зазначеної статті у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Згідно ч. 1 ст. 89 Закону № 606 у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З викладеного вище вбачається, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення державного виконавця щодо зобов'язання до вчинення певних дій у добровільному порядку, такий державний виконавець накладає на боржника визначений законом штраф шляхом винесення відповідної постанови.

Разом з тим, суд звертає увагу, що в даному випадку має місце виконання рішення суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган, механізм якого визначається Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011 року (далі - Порядок № 845).

Згідно ч. 1 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до п. 25 Порядку № 845 у разі наявності у боржника окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів з боржника (виконання рішень суду про стягнення коштів з боржника) здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому пункти 24 - 34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми.

Згідно з додатком № 3 «Розподіл видатків Державного бюджету України на 2015 рік» до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» визначена бюджетна програма 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів».

Виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.09.2010 року передбачає виділення коштів для проведення виплат судді.

У зв'язку з цим, суд приходить до висновку, що виконання вказаного судового рішення має здійснюватись Державною казначейською службою України за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів».

Механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", інвентаризації та погашення заборгованості за ними, визначений Порядком погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 440 від 03.09.2014 року (далі - Порядок № 440).

Під дію даного Порядку підпадають рішення - виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" суб'єкти, які видані або ухвалені до 1 січня 2013 року.

Згідно п. 3 Порядку № 440 рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

Пунктом 20 Порядку № 440 встановлено, що погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845.

З огляду на вищевказане, колегія суддів приходить до висновку, що виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.09.2010 року повинно здійснюватись в межах визначеного Кабінетом Міністрів України порядку, що, в свою чергу, виключає відповідальність боржника (позивача) за невиконання даного судового рішення.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст. 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Задовольняючи адміністративний позов частково, колегія суддів виходить з того, що позивачем не доведено протиправності дій відповідача щодо накладення постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кушнір Л.В. у виконавчому провадженні №45903880 на Державну судову адміністрацію України штрафу, оскільки останній діяв в межах повноважень та у спосіб, визначені Законом України «Про виконавче провадження», разом з тим оскаржувана постанова є протиправною в силу вказаних вище положень, а отже позовні вимоги в частині її протиправності та скасування є обґрунтованими та доведеними, в зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 158-163, 167, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов Державної судової адміністрації України задоволити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 11.03.2015 року про накладення на Державну судову адміністрацію України штрафу в розмірі 680 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 27 квітня 2015 року

Головуючий суддя судді/підпис/ В.М. Касап О.К. Ковальчук Д.Л. Фелонюк
"Згідно з оригіналом" Суддя В.М. Касап