Справа № 2а-1119/11/1370
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2015-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 р. Справа № 64436/12

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Качмара В.Я., Старунського Д.М.,

участю секретаря Волошин М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Миколаївському районі Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.02.2012 року у справі за позовом Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Миколаївському районі Львівської області про визнати частково протиправним і скасувати рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 06.12.2010 року в сумі 10349,80 грн.,

ВСТАНОВИЛА :

Позивач - Фізична особа -підприємець ОСОБА_1 звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ДПІ у Миколаївському районі Львівської області, у якому з врахуванням уточнення позовних вимог просить визнати частково протиправним і скасувати рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 06.12.2010 року в сумі 10349,80 грн.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем, на підставі акту перевірки № 4022/13/21/23/НОМЕР_2 від 15.11.2010 року, прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 10689,80 грн. Вказане рішення, на думку позивача, є протиправним з підстав, що суб'єкти господарювання у сфері торгівлі зобов'язані, зокрема, вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку. Облік товарних запасів фізичною особою - підприємцем ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Крім цього, форма Книги обліку доходів і витрат, затверджена вищевказаним наказом, не передбачає ведення обліку товарних запасів. Одночасно, чинним законодавством не передбачено порядку ведення обліку товарних запасів -відсутній відповідний нормативний документ, якій регламентує саме порядок ведення такого обліку та/або поширення ведення обліку для юридичних осіб на фізичних осіб-підприємців, що перебувають на загальній системі оподаткування.

Позивач також стверджує, що сума товарних запасів, які перевіряючі вважають не облікованими, вказані в акті перевірки як 4259,90 грн., однак така жодними документами не підтверджується, розрахунок вказаної суми відсутній. Також, на думку позивача, під час перевірки не було проведено інвентаризації залишків з урахування прихідних документів, поданих касиром до перевірки. Перевіряючі не пересвідчились в наявності книг КОРО за останні три роки, що передують даті перевірки. Всі книги КОРО за останні три роки, що передують даті перевірки, перебували на місці реалізації товарів. Вказане стосується й порушення в частині відсутності використаних, попередніх КОРО, відсутності контрольних стрічок за перевірений період з 17.08.2010 року по 14.11.2010 року, оскільки самі КОРО безпосередньо не перевірялись та не вимагались на місці здійснення розрахунків. На момент перевірки в магазині вже почався обід (час обідньої перерви встановлений рішенням Горішненської сільської ради Миколаївського району Львівської області від 28.04.2010 року за № 15). Касир, виходячи на обідню перерву, вже закривала магазин. Касир, мала із собою 264,00 грн. Оскільки перевіряючи повідомили про перевірку, касир змушена була відкрити магазин та надати на прохання перевіряючих документи до перевірки.

Оскаржуваною постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29.02.2012 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення - рішення ДПІ у Миколаївському районі Львівської області № від 06.12.2010 року в частині визначення суми податкового зобов'язання 9029,80 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що Працівниками ДПА у Львівській області 15.11.2010 року згідно плану перевірок відділу контролю за суб'єктами господарювання, що здійснюють розрахунки у готівковій формі управління податкового контролю юридичних осіб ДПА у Львівській області на листопад 2010 року, погодженого та затвердженого, на підставі направлення № 3945 від 15.11.2010 року проведено перевірку дотримання ФО-П ОСОБА_1 порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів та ліцензій, за результатами якої складено акт № 025411 від 15.11.2010 року. Під час проведення перевірки встановлено порушення пунктів 6, 9, 10, 12, 13 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". На підставі вказаного акта ДПІ у Миколаївському районі Львівської області було винесено рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми "С" за № від 06.12.2010 на суму 10689,80 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що судом враховуються обґрунтування позивача та її представників щодо безпідставності встановлених в ході перевірки порушень, а саме невиконання друку контрольної стрічки або її не зберігання протягом встановленого терміну та застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в сумі 170,00 грн., оскільки представниками позивача надано суду копії роздрукованих та вклеєних у книгу обліку контрольних стрічок (Z-звітів) за серпень - листопад 2010 року. Належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного порушення відповідач, представник відповідача суду не надали.

Судом також враховуються обґрунтування позивача та її представників щодо безпідставності встановлених в ході перевірки порушень, а саме не зберігання протягом встановленого законом періоду книг обліку розрахункових операцій та застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в сумі 340,00 грн., оскільки представниками позивача надано суду копії книг обліку розрахункових операцій позивача за попередні періоди із роздрукованими та вклеєними у них контрольними стрічками (Z-звітами). Оригінали вказаних книг оглянуто судом. Належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного порушення відповідач, представник відповідача суду не надали.

Щодо встановленого в ході перевірки порушення, а саме невиконання щоденного друку фіскальних звітних чеків (Z-звітів) та застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в сумі 340,00 грн., позивач, представники позивача із вказаним порушенням погодилися та таке не оспорюють. Крім цього, за вказане порушення постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 14.12.2010 року до продавця магазину ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Судом не враховуються обґрунтування позивача та її представників щодо безпідставності встановлених порушень, а саме порушення ведення обліку товарних запасів, оскільки таке правомірно по суті встановлено відповідачем та відповідає вимогам ст. 21 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг "(в редакції, чинній на момент проведення перевірки та складення акту). Позивачем, представниками позивача, належними та допустимими доказами не спростовано встановленого вказане порушення.

Однак, відповідальність за вказане порушення у вигляді штрафних (фінансових) санкцій в сумі 8519,80 грн. до позивача застосуванню не підлягає, оскільки Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Податкового кодексу України № 2756-VI від 02.12.2010 року, статтю 21 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг ", виключено. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. На час розгляду справи, відповідальність позивача передбачену вищевказаною статтею скасовано.

Судом також не враховуються обґрунтування позивача та її представників щодо безпідставності встановлених порушень, а саме невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена у денному звіті РРО, оскільки у Х-звіті касового апарату залишки готівки в касі становлять 146,53 грн. Однак, в ході проведення перевірки встановлено розбіжність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків в розмірі 264,00 грн. Згідно наданого особисто ОСОБА_2 в ході проведення перевірки пояснення від 15.11.2010 року вбачається, що розбіжність між звітом РРО та готівкою на місці проведення розрахунків в сумі 264,00 грн., яку продавець пояснити не може.

Враховуючи вищенаведене, позивачем, представниками позивача належними та допустимими доказами не доведено мету зберігання (тримання) виявлених в ході перевірки готівкових коштів у продавця ОСОБА_2 в приміщенні магазину, яка, по суті, є його касою. Крім цього, за вказане порушення постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 14.12.2010 року до продавця магазину ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

На підставі направлення № 3945 від 15.11.2010 року виданого ДПА у Львівській області, проведена перевірка за дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій.

За результатами проведеної перевірки складено акт № 4022/13/21/23/НОМЕР_2 від 15.11.2010 року, в якому зазначено: Друкування на РРО фіскальних звітних чеків та їх зберігання в книзі обліку розрахункових операцій фіскальних звітних чеків та їх зберігання в КОРО здійснюються з порушенням.

Сума готівкових на місці проведення розрахунків становить 410,53 грн., яка зазначена в денному звіті РРО (у загальній сумі за розрахунковими квитанціями) - 146,53 грн., відповідність (невідповідність сум готівкових коштів - 264,00 грн.

В ході перевірки встановлено:- не забезпечено ведення обліку товарних запасів за місцем реалізації алкогольних та тютюнових виробів на суму 4259,90 грн.; - не забезпечено відповідність готівки в касі сумі, зазначеній в денному звіті реєстратора розрахункових операції -розбіжність становить 264,00 грн.;- не забезпечено щоденне друкування на РРО фіскальних звітних чеків за 04.11.2010 (роздруковані 05.11.2010 о 9.50 год. № 1803); - не забезпечено зберігання книги обліку розрахункових операцій протягом трьох років; - відсутні використані, попередні КОРО, відсутні контрольні стрічки за перевірений період з 17.08.2010 року по 14.11.2010 року.

06.12.2010 року ДПІ у Миколаївському районі Львівської області прийнято рішення № про застосування штрафних (фінансових) санкцій, згідно якого до позивача на підставі акта перевірки № 4022/13/21/23/НОМЕР_2 від 15.11.2010 року, яким встановлено порушення п.п. 6, 9, 10, 12, 13 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг " та на підставі п. 11 ст. 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" та згідно п.п. 6, 9, 10, 12, 13 ст. 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 10689,80 грн.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року за № 637 із змінами і доповненнями, Указом Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки"від12.06.1995 року за № 436/95 із змінами і доповненнями, ГК України, КАС України.

Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані:- забезпечувати зберігання використаних книг обліку розрахункових операцій та розрахункових книжок протягом трьох років після їх закінчення (п. 6);- щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій (п. 9);- друкувати або створювати в електронній формі на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) контрольні стрічки і забезпечувати їх зберігання протягом трьох років (п. 10); - вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг) (п. 12); - забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня (п. 13).

Згідно ст. 17 цього ж Закону, за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: 1) у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті, а в разі використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання: 3) двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невикористання при здійсненні розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, розрахункової книжки або використання незареєстрованої належним чином розрахункової книжки чи порушення встановленого порядку її використання, або не зберігання розрахункових книжок протягом встановленого терміну;

4) двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його не зберігання; 5) десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі якщо контрольну стрічку не надруковано або не створено в електронній формі на реєстраторах розрахункових операцій або не збережено контрольну стрічку протягом трьох років, або виявлено спотворення даних про проведені розрахункові операції, інформація про які міститься на контрольній стрічці, створеній в електронній формі;

Згідно ст. 21 цього ж Закону (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), до суб'єктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Представники позивач в обґрунтування позовних вимог надали суду копії:- видаткових накладних № РН-0033083 від 07.10.2010 року, № ПВ-008454 від 30.11.2010 року, № 160306 від 06.10.2010 року, № ПВ-006992 від 19.10.2010 року із значенням переліку, ціни товару, в тому числі суми ПДВ; - товарно -транспортних накладних № 5-00022189 від 01.11.2010 року, № 5-00021634 від 25.10.2010 року із зазначенням кількості вантажу, продавця (ТОВ "Волиньтабак") та покупця (ФОП ОСОБА_1);- реєстрів руху підакцизних товарів за жовтень, листопад 2010 року в торговому павільйоні "ІНФОРМАЦІЯ_1"; - книги обліку розрахункових операцій № /2, зареєстрованої 29.08.2006 року у ДПІ у Миколаївському районі Львівської області із роздрукованими та вклеєними фіскальними звітними чеками (Z -звіт) за 24.12. - 30.12.2007 року, 04.01. - 08.01.2008 року; Книги обліку розрахункових операцій № /3, зареєстрованої 15.01.2008 року у ДПІ у Миколаївському районі Львівської області із роздрукованими та вклеєними фіскальними звітними чеками (Z -звіт) за 15.01. - 20.01.2008 року, 12.04. - 15.04.2009 року; Книги обліку розрахункових операцій, зареєстрованої 17.08.2010 року у ДПІ у Миколаївському районі Львівської області із роздрукованими та вклеєними фіскальними звітними чеками (Z -звіт) за 04., 05., 07., 17.08. - 19.08.2010 року; Книги обліку розрахункових операцій № /4; Книги обліку розрахункових операцій № 9 "р", зареєстрованої 16.04.2009 року у ДПІ у Миколаївському районі Львівської області із роздрукованими та вклеєними фіскальними звітними чеками (Z -звіт) за 16.04. - 20.04.2009 року, за 11.08. - 16.08.2010 року; Книги обліку розрахункових операцій № /3 зареєстрованої 15.01.2008 року у ДПІ у Миколаївському районі Львівської області із роздрукованими та вклеєними фіскальними звітними чеками (Z -звіт) за 16.-20.01.2008 року, 12.-15.04.2009 року з зазначенням кількості сторінок книги; - зошиту обліку приходу товарів павільйону "ІНФОРМАЦІЯ_1" позивача за 2010, 2011 року із зазначенням дати, номеру накладної, назви постачальника, вартості товару, дати оплати за отриманий товар.

Судом допитана в якості свідка ОСОБА_2 вказала, що працює продавцем у торговому магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" протягом двох років, здійснює продаж продовольчих товарів, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Графік роботи -вільний, працювала позмінно. Магазин працює з 9:00 по 19:00 год. (обідня перерва 13:00 год. - 14:00 год.). Свідок вказує, що перевірка проводилася в обідню перерву, у зв'язку з чим зателефонувала до ФОП ОСОБА_1, на що остання відповіла, що не зможе бути присутня через хворобу дитини та у зв'язку з тим, що дитину не має з ким залишити.

На запитання суду щодо невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначено в денному звіті РРО зазначила, що при собі у гаманці мала власні кошти в сумі 264,00 грн. для особистих потреб. Вказаний гаманець при появі перевіряючих викинула у смітник, однак такий був перевіряючими піднятий, а вказані кошти зараховані, як невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків. Крім цього свідок зазначила, що накладні за попередній товар перевіряючим не представила бо розгубилася, а за придбаний останнім часом товар накладні є у ФОП ОСОБА_1 Відповідно, перевіряючі в складському приміщені поверхнево перерахували кількість товарних запасів (що не підтверджені накладними), сума не облікованих товарів перевіряючими визначалася з відпускних цін на вказані товари, у зв'язку з чим встановлено порушення ведення обліку товарних запасів.

Щодо не зберігання протягом встановленого законом періоду КОРО, свідок вказала, що книги обліку за попередні періоди зберігаються у складському приміщенні магазину, а перевіряючі вимагали лише одну книгу за останній період, яка була їм представлена. Щодо невиконання друку контрольної стрічки, її не зберігання протягом встановленого періоду, свідок зазначила, що контрольні стрічки є в наявності. Свідок зазначила, що особисто підписала акт перевірки, отримала відповідний примірник такого акту не читаючи при цьому його змісту, оскільки не розуміла суті порушень. Пояснення змушена була написати під тиском перевіряючих.

Судом допитаний у якості свідка ОСОБА_4 (головний державний податковий ревізор інспектор ДПА у Львівській області) який вказав, що згідно виписаного направлення здійснено перевірку торгового магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1". В приміщені магазину о 13 год. 05 хв. після того як продавцем було відпущено покупців перевіряючими розпочато перевірку, а саме пред'явлено направлення на перевірку, що підтверджується журналом перевірок. На запитання суду свідок зазначив, що в ході перевірки встановлено розбіжність готівки у касі, причини вказаної розбіжності продавець пояснити не змогла. Особисті кошти продавця не перевірялися, лише наявні касі магазину. Також свідок вказав на ведення товарних запасів із порушенням, оскільки на отриманий товар продавець відповідних документів, зокрема накладних, надати перевіряючим не змогла, зазначивши, що накладні на останню партію отриманих товарів є у ФОП ОСОБА_1 Крім цього, у останній КОРО за вказаний період відсутній Z-звіт та контрольна стрічка.

Після проведення перевірки було складено акт, такий підписано особисто продавцем, пояснення написано продавцем особисто, тиск на яку ніхто з перевіряючи не здійснював.

Судом допитаний у якості свідка ОСОБА_5 (старший державний податковий ревізор інспектор ДПА у Львівській області) який зазначив, що згідно виписаного направлення здійснено перевірку торгового мазанину "ІНФОРМАЦІЯ_1". В приміщені магазину о 13 год. 05 хв. після того як продавцем було відпущено покупців перевіряючими розпочато перевірку, а саме пред'явлено направлення на перевірку, що підтверджується журналом перевірок. Перевіряючі попросили продавця надати необхідні для проведення перевірки документи, однак остання надала лише їх частину. Також було здійснено Х-звіт касового апарату. Свідок також вказав, що оскільки у магазині відсутні ліцензії на право торгівлі алкогольними та тютюновими виробами, перевіряючі попросили продавця продати горілку "Володар"та сигарети "Пріма", за що останні розрахувалися. Вказані кошти продавцем покладено до загальної виручки. Після цього, як стверджує свідок, перевіряючі попросили продавця перерахувати суму готівки в касі, внаслідок чого встановлено розбіжність в сумі 264,00 грн. Також в процесі перевірки перевіряючі попросили продавця представити книгу обліку за попередні періоди, чого продавець зробити не змогла з невідомих причин. Крім цього, з невідомих причин продавцем не представлено до перевірки контрольні стрічки та прихідні накладні за придбаний товар, пояснивши що такі накладні знаходяться у ФО-П ОСОБА_1, про що перевіряючи склали акт перевірки, а також у додатку № 3 до акту вказали необліковані товари по яких продавцем не представлено відповідних накладних. Вказаний акт перевірки продавцем підписано особисто, заперечень чи зауважень до нього не зазначено, пояснення продавцем написано власноручно.

Судом також допитаний у якості свідка ОСОБА_6 (головний державний податковий ревізор інспектор ДПА у Львівській області) який зазначив, що згідно виписаного направлення здійснено перевірку торгового мазанину "ІНФОРМАЦІЯ_1". Свідок пояснив, що виявлені в ході перевірки порушення зазначені у акті. Акт перевірки продавцем підписано особисто, заперечень чи зауважень нього не зазначено, пояснення продавцем написано власноручно.

Судом враховуються обґрунтування позивача та її представників щодо безпідставності встановлених в ході перевірки порушень, а саме невиконання друку контрольної стрічки або її не зберігання протягом встановленого терміну та застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в сумі 170,00 грн., оскільки представниками позивача надано суду копії роздрукованих та вклеєних у книгу обліку контрольних стрічок (Z-звітів) за серпень - листопад 2010 року. Належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного порушення відповідач, представник відповідача суду не надали.

Судом також враховуються обґрунтування позивача та її представників щодо безпідставності встановлених в ході перевірки порушень, а саме не зберігання протягом встановленого законом періоду книг обліку розрахункових операцій та застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в сумі 340,00 грн., оскільки представниками позивача надано суду копії книг обліку розрахункових операцій позивача за попередні періоди із роздрукованими та вклеєними у них контрольними стрічками (Z-звітами). Оригінали вказаних книг оглянуто судом. Належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного порушення відповідач, представник відповідача суду не надали.

Щодо встановленого в ході перевірки порушення, а саме невиконання щоденного друку фіскальних звітних чеків (Z-звітів) та застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в сумі 340,00 грн., позивач, представники позивача із вказаним порушенням погодилися та таке не оспорюють. Крім цього, за вказане порушення постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 14.12.2010 року до продавця магазину ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Судом не враховуються обґрунтування позивача та її представників щодо безпідставності встановлених порушень, а саме порушення ведення обліку товарних запасів, оскільки таке правомірно по суті встановлено відповідачем та відповідає вимогам ст. 21 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"(в редакції, чинній на момент проведення перевірки та складення акту). Позивачем, представниками позивача, належними та допустимими доказами не спростовано встановленого вказане порушення.

Однак, відповідальність за вказане порушення у вигляді штрафних (фінансових) санкцій в сумі 8519,80 грн. до позивача застосуванню не підлягає, оскільки відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Статтею 6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що обов'язок ведення обліку товарних запасів не може бути покладений на фізичну особу-підприємця, яка здійснює підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування.

Суд першої інстанцій, встановивши, що позивач перебував на спрощеній системі оподаткування, дійшли обґрунтованого висновку про відсутність законних підстав для застосування штрафних (фінансових) санкцій, передбачених ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», оскільки позивач, як платник єдиного податку не повинен вести облік товарних запасів.

Судом також не враховуються обґрунтування позивача та її представників щодо безпідставності встановлених порушень, а саме невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена у денному звіті РРО, оскільки у Х-звіті касового апарату залишки готівки в касі становлять 146,53 грн. Однак, в ході проведення перевірки встановлено розбіжність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків в розмірі 264,00 грн. Згідно наданого особисто ОСОБА_2 в ході проведення перевірки пояснення від 15.11.2010 року вбачається, що розбіжність між звітом РРО та готівкою на місці проведення розрахунків в сумі 264,00 грн., яку продавець пояснити не може.

Враховуючи вищенаведене, позивачем, представниками позивача належними та допустимими доказами не доведено мету зберігання (тримання) виявлених в ході перевірки готівкових коштів у продавця ОСОБА_2 в приміщенні магазину, яка, по суті, є його касою. Крім цього, за вказане порушення постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 14.12.2010 року до продавця магазину ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем переконують в обґрунтованості позовних вимог частково.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. ст. 49, 70 КАС України, позивач зобов'язаний добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами, а відтак зобов'язаний обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх позовних вимог.

Таким чином, з врахуванням змісту ст. 162 КАС України, позовні вимоги Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 про визнання частково протиправним і скасувати рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 06.12.2010 року в сумі 10349,80 грн. підлягають задоволенню частково, а саме в частині визначення суми податкового зобов'язання на суму 9029,80 грн. (170,00 грн. + 340,00 грн. + 8519,80 грн.).

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Миколаївському районі Львівської області - залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.02.2012 року у справі № 2а-1119/11/1370 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді В.Я. Качмар

Д.М. Старунський