Справа № 814/90/15
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2015-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

814/90/15

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2015 року Справа № 814/90/15

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Лебедєва Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом Жовтневої об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Агротекомплекс" про накладення арешту на кошти та інші цінності, -

В С Т А Н О В И В:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Жовтневої об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Агротекомплекс" про накладення арешту на кошти та інші цінності в сумі боргу. Позивач обґрунтував свої позовні вимоги тим, що відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю "Агротекомплекс" має заборгованість по податку на додану вартість у розмірі 10 400,92 грн. Відповідач податковий борг в добровільному порядку не сплачує, а тому позивач просить суд накласти арешт кошти та інші цінності в сумі боргу.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю в порядку письмового провадження.

В судове засідання представник відповідача не з’явився, судова повістка про виклик була надіслана на адресу місцезнаходження відповідача згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців, але була повернута до суду з поштовою відміткою: “адресат вибув” (а.с.23-25). Згідно ч.4 ст.33 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), судова кореспонденція надсилається юридичним особам та фізичним особам–підприємцям–за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців. У разі відсутності осіб, за такою адресою, вважається, що судова кореспонденція вручена їм належним чином. На підставі пункту 10 частини 1 ст.3, частини 6 ст.128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути адміністративний позов в порядку письмового провадження. Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 10.03.2004 року виконавчим комітетом Миколаївської міської ради товариство з обмеженою відповідальністю "Агротекомплекс" зареєстровано як юридична особа, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичних осіб (а.с.7). Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротекомплекс" перебуває на податковому обліку в Жовтневій об’єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області з 10.03.2004 року за №2030, що підтверджується довідкою від 24.01.2012 року про взяття на облік платника податку (а.с.7).

Підпунктом 16.1.3, 16.1.4 п.16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі-ПК України) визначено, що платник податків зобов'язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до абз.3 п.58.3 ст.58 ПК України у разі, коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У зв'язку із несплатою відповідачем податкового боргу, Жовтневою об’єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Миколаївській області було подано до Миколаївського окружного адміністративного суду подання про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Агротекомплекс" коштів за податковим боргом в сумі 10 400,92 грн.

Станом на момент звернення до суду податковий борг перед бюджетом відповідачем не погашений.

Відповідно до довідки № 9/4726 виданої начальником УДАІ УМВС України в Миколаївській області, автотранспортних засобів за ТОВ" Агротекомплекс " не зареєстровано. (а.с. 16).

Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 14.07.2014 року, щодо ТОВ " Агротекомплекс " - відомості відсутні. (а.с.17).

У зв'язку з наявністю заборгованості та відсутністю добровільної сплати відповідачем податкової заборгованості, позивач звернувся з позовом до суду про накладення арешту на кошти та інші цінності платника податку, що знаходяться в банківських установах.

Податковим кодексом України визначено особливий порядок накладення адміністративного арешту на кошти на рахунку платника податків.

Відповідно до пункту 94.1 статті 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Арешт коштів на рахунку платника податків є різновидом адміністративного арешту, який застосовуються виключно на підставі рішення суду (на відміну від адміністративного арешту іншого майна, який здійснюється за рішенням керівника податкового органу). Так, згідно із пунктом 94.2 статті 94 ПК України адміністративний арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин: платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон; платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби; відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, торгові патенти, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; відсутня реєстрація особи як платника податків в органі державної податкової служби, якщо така реєстрація є обов'язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам; платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі; платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу.

Відповідно до п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст.20 ПК України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Разом з тим, арешту коштів та інших цінностей такого платника податків, що знаходяться в банку, передує ряд заходів, визначених Главою 9 ПК України, які слід вжити податковому органу з метою забезпечення виконання платником податків свої зобов'язань, в тому числі встановлення майна та інших цінностей такого платника податків, що можуть стати джерелами погашення податкових зобов'язань платника податків, передача такого майна у податкову заставу та накладення адміністративного арешту на майно.

Як слідує з наведеної норми, право звертатися до суду з позовом про накладення арешту на кошти, виникає у податкового органу в разі одночасної наявності двох умов: наявність у платника податків податкового боргу та відсутність майна для його погашення.

Судом встановлено, що податковим органом вжито передбачені податковим законодавством необхідні заходи щодо встановлення майна, яке може слугувати джерелом погашення податкового боргу.

Проте, відсутність майна позивача унеможливлює виконання покладених на податковий орган функцій щодо забезпечення виконання платником податків своїх зобов'язань щодо погашення податкового боргу.

Відповідно до п.п.19 1.1.21. ПК України на контролюючі органи покладений обов'язок щодо організації роботи та здійснення контролю за застосуванням арешту майна платника податків, що має податковий борг, та/або зупинення видаткових операцій на його рахунках у банку. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що накладення арешту на кошти та інші наявні цінності є необхідним засобом для забезпечення виконання відповідачем свого грошового зобов'язання перед бюджетом.

Враховуючи викладене та посилаючись на зазначені вище норми законодавства, суд вважає, що позовні вимоги Жовтневої об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Агротекомплекс" про накладення арешту на кошти та інші цінності є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 11,69-72, 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 КАС України суд, -

Суддя Г.В. Лебедєва