Справа № 0670/65/12
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2012-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Попова О.Г.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"01" жовтня 2012 р. Справа № 0670/65/12

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Моніча Б.С.

ОСОБА_2

при секретарі Кошиль О.Ю.

за участю представника відповідача:

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Житомирі на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "15" травня 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Фешен Груп" до Державної податкової інспекції у м. Житомирі про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень - рішень

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Фешен Груп" звернулось до адміністративного суду з позовом, у якому просить скасувати податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м.Житомирі від 20.12.2011 року № та №.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 15.05.2012 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. В своїй апеляційній скарзі відповідач посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 145.05.2012 року та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при прийнятті оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

09.12.2011 року ДПІ у м. Житомирі проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Фешен Груп" з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за грудень 2010 року, лютий, березень, квітень 2011 року, за результатами якої складений акт №7267/23-2 від 09.12.2011 року.

В акті перевірки зазначено, що товариством з обмеженою відповідальністю "Фешен Груп" в порушення вимог:

- пп.3.1.1 п.3.1 ст.3, пп.6.2.1 п.6.2, п.6.5 ст.6 Закону України "Про податок на додану вартість" не вірно застосовано "0" ставку з податку на додану вартість по наданню експортних послуг по переробці давальницької сировини із залученням третіх осіб у виробництві за період з жовтня 2010 року по грудень 2010 рік;

- пп.3.1.1 п.3.1 ст.3, пп.6.2.1 п.6.2, п.6.5 ст.6 Закону України "Про податок на додану вартість" та п.73.5 ст.73, п.195.1.3 п.1951 ст.195, п.198.2 ст.198, п.201.6 ст.201, п.2004 ст.200 Податкового кодексу України завищено суму бюджетного відшкодування в розмірі 58363 грн. в т.ч. жовтень в сумі 8313 грн., листопад 2010 року в сумі 11440 грн., грудень 2010 року в сумі 9025 грн., лютий 2011 року в сумі 14975 грн., березень 2011 року в сумі 6682грн., квітень 2011 року в сумі 7928 грн.

На підставі акту перевірки ДПІ у м.Житомирі винесені податкові повідомлення-рішення від 20.12.2011 року №, яким ТзОВ "Фешен Груп" зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 58363,00 грн. та нарахована штрафна санкція у розмірі 14390,00 грн. та №, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 13005,00 грн.

З висновком податкового органу не погодився суд першої інстанції і з таким висновком суду першої інстанції погоджується судова колегія апеляційного адміністративного суду з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 01.08.2003 року між ТОВ «Фешен Груп»та компанія EINTEX LLP Великобританія укладено контракт про виробничу послугу №1 від з компанією EINTEX LLP Великобританія, що було викладено у новій редакції згідно угоди №1-07 від 03.01.2007 року.

Відповідно до умов контракту, п.1.1 замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання виконувати на території України під свою відповідальність і за рахунок Замовника роботи по виготовленню з давальницької сировини Замовника взуттєвої продукції (виробничі послуги). Пунктом 1.2. контракту передбачено, що позивач як виконавець надає Замовнику виробничі послуги своїми силами або силами третіх осіб.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про операції з давальницькою сировиною у зовнішньоекономічних відносинах» під операцією з давальницькою сировиною розуміється операція з попередньої поставки сировини для її подальшої переробки (обробки, збагачення або використання) в готову продукцію за відповідну плату, а також за умови, що вартість давальницької сировини на кожному етапі переробки становить не менше 20 % загальної вартості готової продукції. Операції, що не передбачають попередньої поставки сировини для отримання готової продукції або якщо вартість сировини менше 20 % загальної вартості продукції, не вважаються операціями з давальницькою сировиною.

Стаття 1 Закону України «Про операції з давальницькою сировиною у зовнішньоекономічних відносинах» визначає матеріали, напівфабрикати, комплектуючі вироби, енергоносії як давальницьку сировину

Головними особами операцій з давальницькою сировиною є замовник і виконавець. Слід мати на увазі, що виконавець лише надає послуги із переробки, отже, право власності на давальницьку сировину на кожному етапі її переробки, а також на вироблену з неї готову продукцію, належить саме замовнику.

Взаємини між замовником та виконавцем при здійсненні операцій з давальницькою сировиною оформлюються шляхом укладення договору. Під зовнішньоекономічним договором (контрактом) розуміється матеріально оформлена угода двох і більше суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну чи припинення їх взаємних прав та обов'язків у ЗЕД.

Згідно з п.1 Положення про форму зовнішньоекономічних договорів (контрактів), зовнішньоекономічний договір (контракт) повинен обов'язково місти передбачені в ньому реквізити. Договори із переробки давальницької сировини в Міністерстві економіки та з питань європейської інтеграції України не реєструються.

Виняток становлять договори (контракти), що передбачають вивезення українським замовником давальницької сировини, на яку поширюється спеціальний режим експорту. Реєстрація зовнішньоекономічного договору (контракту) потрібна також у разі вивезення давальницької сировини, ввезеної як товари, на які поширюється режим квотування і ліцензування.

Таким чином суд першої інстанції правильно визначив, що укладений контракт ТОВ "Фешен Груп" з компанією EINTEX LLP Великобританія повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

ТОВ «Фешен Груп» уклало контракти з ОСОБА_4 підприємством «Підприємство Житомирської установи виконання покарань управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Житомирський області (№4) на роботи по переробці давальницької сировини .

Згідно умов контрактів, замовник (ТОВ «Фешен Груп») доручає, а виконавці під свою відповідальність виготовляють якісні заготовки для взуття. Вартість контракту і ціни за виконані послуги сторін обумовлюються в доповненнях, які є невід'ємною частиною для контрактів. Роботи повинні виконуватися з давальницької сировини. На момент передачі по контракту сировини виконавцю замовник надає накладну на сировину з зазначенням її кількості. За результатами виконаних робіт по зазначеним контрактам позивач сплачував виконавцям, визначену відповідно до умов контракту, вартість наданих супутніх послуг по переробці давальницької сировини, включаючи нараховану суму ПДВ за ставкою 20 відсотків. Доказом цього є акти виконаних робіт, платіжні доручення на оплату за надані послуги, податкові і видаткові накладні за відповідний період, товарно-транспортні накладні на транспортування продукції, копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідно Закону України «Про операції з давальницькою сировиною у зовнішньоекономічних відносинах», Наказу ДМС України №609 від 13.09.2003 року, ст.230 Митного кодексу України ДП «Підприємство Житомирської установи виконання покарань управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Житомирський області (№4) і Підприємство Житомирської установи виконання покарань управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Житомирський області (№8), отримали дозвіл на виконання окремих операцій з переробки товарів (їх копії містяться в матеріалах справи).

Згідно п.п. г) п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з вивезення товарів (супутніх послуг).

Згідно п.14.1.242 ст.14 Податкового кодексу України, супутні послуги - послуги, вартість яких включається відповідно до норм законодавства України з питань митної справи до митної вартості товарів, що експортуються з митної території України або імпортуються на митну територію України.

Згідно п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку якяк оплата товарів/послуг, дата відвантаження товарів, а в разі експорту - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно п.195.1.1 ст.195 Податкового кодексу України, за нульовою ставкою оподатковуються операції з експорту товарів (супутніх послуг), якщо їх експорт підтверджений митною декларацією, оформленої відповідно до вимог митного законодавства.

Згідно з п.п. б) п.195.1.3 ст.195 Податкового кодексу України (на яку посилається податковий інспектор в Акті), за нульової ставкою оподатковуються операції з постачання в тому числі послуг, що передбачають роботи з рухомим майном, попередньо ввезеним на митну територію України для виконання таких робіт та вивезеним за межі митної території України платником, що виконував такі роботи, або отримувачем - нерезидентом.

Згідно з п.14.1.185 ст.14 Податкового кодексу України, постачання послуг - це будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об'єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав.

Таким чином законодавство відокремлено порядок оподаткування операцій, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою, а саме з постачання товарів (супутніх послуг) та послуг.

ТОВ «Фешен Груп» здійснює постачання за межі митної України саме супутніх послуг (в тому числі отриманих від контрагентів в Україні), доказом чого є відповідні вантажно-митні декларації на вивезення товарів, де в графі 22 визначається вартість товару, що експортується з урахуванням супутньої послуги, що надається ТОВ «Фешен Груп» іноземному замовнику., копії яких містяться в матеріалах справи. Будь-яких актів виконаних робіт на супутні послуги ТОВ «Фешен Груп» не оформлює. Нарахування зобов'язань по сплаті податків і зборів провадиться ТОВ «Фешен Груп» саме на підставі відповідних ВМД.

З урахуванням наведеного, системне тлумачення зазначених статей Податкового кодексу України, дозволяє зробити висновок про те, що ставка податку "0" відсотків застосовується до супутніх послуг тоді, коли здійснюється вивезення (експорт) товарів, відносно яких відповідні послуги є супутніми. Отже, законодавцем визначено, що застосування нульової ставки оподаткування супутніх послуг можливо лише тоді, коли відбувся експорт товарів, стосовно якого надані супутні послуги, та не ставить право на застосування нульової ставки в залежність від того, хто саме здійснював переробку давальницької сировини на території України. Такі ж роз'яснення містяться в листі ДПА України від 03.08.2011 року №14015/6/16-1515-06.

Судом, що вивезення всієї виробленої продукції по зовнішньоекономічному контракту (в тому числі і супутніх послуг по переробленню давальницької сировини) за межі митної території України здійснює ТОВ «Фешен Груп», доказом чого є відповідні вантажно-митні декларації, прості векселі з відміткою ДПІ у м. Житомирі «погашено» тобто вивіз готової продукції та супутніх послуг зроблений ТОВ «Фешен Груп»). Факт вивезення саме ТОВ «Фешен Груп» сієї виробленої продукції (в тому числі і послуги по переробленню давальницької сировини) по зовнішньоекономічному Контракту з компанією EINTEX LLP Великобританія, що не заперечується ДПІ у м. Житомирі.

Крім того, згідно ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким документом у позивача є накладні на відпуск сировини виконавцям робіт та отримання від них виготовленої продукції із зазначенням вартості послуги по кожному артикулу, які були оглянуті в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1, 2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити.

Відповідно до п.4 ст.179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Акт перевірки не містить посилань на норми законодавства, яким би суперечили умови контрактів, укладених ТОВ «Фешен Груп» виконавцями, що дає підстави вважати їх укладеними відповідно до вимог чинного законодавства.

Щодо податкового повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 20.12.2011 року суд зазначає наступне.

В акті перевірки зазначено, що з врахуванням результатів акта виїзної планової перевірки №353/23-1/31945231/0110 від 04.02.2011 року з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.110.207 року по 30.09.2010 року, акта документальної позапланової виїзної перевірки від 08.06.2001 року №2723/23-2 з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за березень 2011 та акта документальної позапланової виїзної перевірки від 05.07.2011 року №3196/23-2 з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за квітень 2011 року ТОВ "Фешен Груп" завищено суму бюджетного відшкодування в розмірі 58363 грн. Судом дослідженні акти попередніх перевірок на підставі яких податковий орган прийшов до висновку що позивачем завищена сума бюджетного відшкодування на суму 58363 грн.

Встановлено, що суми, зазначені в акті від 09.12.2011 року №7267/23-2 по періодам з жовтня по грудень 2010 року і з лютого по квітень 2011 року, не були відображені в актах (№353/23-1/31945231/0110 від 04.02.2011 року, від 08.06.2001 року №2723/23-2, від 05.07.2011 року на підставі яких здійснено зменшення бюджетного відшкодування на 58363 грн. Крім того період з жовтня по грудень 2010 року і лютий 2011 року не охоплювався жодною із перерахованих перевірок.

За результатами попередніх перевірок (№353/23-1/31945231/0110 від 04.02.2011 року, від 08.06.2001 року №2723/23-2, від 05.07.2011 року №3196/23-2) податковим органом виносились податкові повідомлення-рішення, які були оскаржені позивачем в судовому порядку. Судами першої і другої інстанції прийняті рішення про задоволення вимог позивача, а податкові повідомлення-рішення - скасовані.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.

З урахуванням наведеного, постанова суду першої інстанції у даній справі є обґрунтованою та законною, а тому її слід залишити без змін, доводи ж відповідача не є переконливими, спростовуються наведеним вище та відповідно, не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 195, 198,200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Житомирі залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "15" травня 2012 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) І.Г. Охрімчук

судді: (підпис)

(підпис) ОСОБА_5

ОСОБА_2

Повний текст Ухвали виготовлений "04" жовтня 2012 р.

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Фешен Груп" вул.Вітрука,5а,м.Житомир,10014

3- відповідачу ОСОБА_4 податкова інспекція у м.Житомирі м-н Перемоги 2,м.Житомир,10014