Справа № 296/48/15-а
Суддя: Бондарчук І.Ф.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Галасюк Р.А.
Суддя-доповідач:Бондарчук І.Ф.
УХВАЛА

іменем України

"28" квітня 2015 р. Справа № 296/48/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бондарчука І.Ф.

суддів: Моніча Б.С.

Хаюка С.М.,

при секретарі Лялевич С.С. ,

за участю представника апелянта та третьої особи

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Голови Корольовської районної ради м. Житомира Соя Олега Васильовича на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "05" березня 2015 р. у справі за позовом Голови Корольовської районної ради м. Житомира Соя Олега Васильовича до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області, третя особа: ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та скасування постанов ,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати неправомірними дій старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області Шевчук Г.І. з винесення постанов від 26.12.2014 року по виконавчим провадженням № 44494486 і № 44494383 від 26.08.2014 р. про стягнення з нього виконавчого збору та їх відповідне скасування.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 05 березня 2015 року у задоволенні позову Голови Корольовської районної ради м. Житомира Соя О.В. до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області, третя особа ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та скасування постанов - відмовлено .

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст.195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції покликався на те, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України "Про виконавче провадження".

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Житомирській області перебували:

виконавче провадження ВП № 44494486 з примусового виконання виконавчого листа № 296/3823/14-а від 21.08.2014 року виданого Корольовським районним судом м. Житомира про зобов'язання Голову Корольовської районної ради м. Житомира Сою О. В. надати ОСОБА_4 головному спеціалісту-юрисконсульту виконавчого комітету Корольовської районної ради м. Житомира щорічну оплачувану відпустку за період з 2013 року по 2014 рік, відповідно до заяви від 28.04.2014 р. , з виплатою допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу (постанову про відкриття виконавчого провадження винесено державним виконавцем 26.08.2014 року).

виконавче провадження ВП № 44494383 з примусового виконання виконавчого листа № 296/3823/14-а виданого 21.08.2014 року Корольовським районним судом м. Житомира про зобов'язання Голову Корольовської районної ради м. Житомира Сою Олега Васильовича звільнити ОСОБА_4 у зв'язку із скороченням штату (внаслідок штатних змін) за пунктом 1 статті 40 КЗпП України останнім днем відпустки (постанову про відкриття виконавчого провадження винесено державним виконавцем 26.08.2014 року).

03.09.2014 року до відділу надійшла відповідь від боржника та копія розпорядження від 13.08.2014 року № 77-к, в якому вказано п.2 надати ОСОБА_4, поновленому на посаді головного спеціаліста-юрисконсульта виконкому Корольовської районної ради м. Житомира згідно з розпорядженням голови районної ради від 11.02.14 № 14-к, щорічні основні оплачувані відпустки за періоди роботи з 25.06.2012 року по 24.06.2013 року терміном 30 календарних днів та з 25.06.2013 року по 06.06.2014 року терміном 07 календарних днів (з урахуванням того, що розпорядженням голови районної ради від 13.02.14 № 08-в йому вже була надана в 2014 році невикористана частина щорічної основної відпустки за період роботи з 25 червня 2011 року по 24 червня 2012 року терміном 22 календарних дні, а відповідно до ст. 10 Закону України «Про відпустки» загальна тривалість щорічних основної та додаткових відпусток не може перевищувати 59 календарних днів) з 28 квітня по 06 червня 2014 року (враховуючи, що 01, 02, 09 травня 2014 року - святкові дні) з виплатою матеріальних допомог на оздоровлення у розмірах посадового окладу.

Проте, згідно наданого боржником розпорядження вбачається, що рішення суду не було виконано в повному обсязі. Зі змісту виконавчого документа вбачається, що ОСОБА_4 необхідно надати відпустку відповідно до заяви стягувача від 28.04.2014 року. В цій заяві ОСОБА_4 просить надати відпустку за період роботи з 25.06.2013 р. по 24.06.2014 р. тобто тривалістю 30 календарних днів.

Згідно п. 2 розпорядження № 77-к від 13.08.2014 року зазначено, що відповідно до ст.. 10 Закону України «Про відпустки» загальна тривалість щорічних основної та додаткової відпусток не може перевищувати 59 календарних днів.

Зазначеною нормою встановлено обмеження загальної тривалості щорічних відпусток, на які має право працівник у відповідний робочий рік, тобто за один робочий рік. На випадок, коли працівникові після використання у відповідному робочому році щорічних відпусток за цей рік надаються невикористані щорічні відпустки за минулі роки, це обмеження не поширюється. Якщо працівник з якихось причин не скористався своїм правом на щорічну відпустку за попередній рік чи кілька попередніх років, він має право використати їх.

У зв'язку з неповним виконанням рішення суду, 11.09.2014 року на адресу боржника направлено вимогу з вимогою виконати рішення суду в строк до 17.09.2014 року.

22.10.2014 року постановою Корольовського районного суду у справі № 296/8100/14-а скасовано п.2 розпорядження № 77-К від 13.08.2014 року.

26.12.2014 року на адресу боржника направлено вимогу державного виконавця з

вимогою виконати рішення суду в строк до 12.01.2015 року.

06.01.2015 року до відділу надійшла відповідь від боржника та копія розпорядження № 02-к від 05.01.2015 року, п.1 вважати таким, що втратив чинність пункт 2 розпорядження голови Корольовської районної ради від 13.08.14 № 77-к «Про виконання постанов суду щодо надання щорічних основних відпусток ОСОБА_4 та наступне його звільнення» в наступній частині: «надати ОСОБА_4, поновленому на посаді головного спеціаліста-юрисконсульта виконкому Корольовської районної ради м. Житомира згідно з розпорядженням голови районної ради від 11.02.14 № 14-к, щорічні основні оплачувані відпустки за періоди роботи з 25.06.2012 року по 24.06.2013 року терміном 30 календарних днів та з 25.06.2013 року по 06.06.2014 року терміном 07 календарних днів (з урахуванням того, що розпорядженням голови районної ради від 13.02.14 № 08- в йому вже була надана в 2014 році невикористана частина щорічної основної відпустки за період роботи з 25 червня 2011 року по 24 червня 2012 року терміном 22 календарних дні, а відповідно до ст. 10 Закону України «Про відпустки» загальна тривалість щорічних основної та додаткових відпусток не може перевищувати 59 календарних днів) з 28 квітня по 06 червня 2014 (враховуючи, що 01, 02, 09 травня 2014 року - святкові дні)», п.2 внести зміни до пункту 2 розпорядження голови Корольовської районної ради від 13.08.14 № 77-к «Про виконання постанов суду щодо надання щорічних основних відпусток ОСОБА_4 та наступне його звільнення» та викласти його у наступній редакції: «2. Надати ОСОБА_4, поновленому на посаді головного спеціаліста-юрисконсульта виконкому Корольовської районної ради м. Житомира згідно з розпорядженням голови районної ради від 11.02.14 № 14-к, щорічні основні оплачувані відпустки за періоди роботи з 25.06.2012 року по 24.06.2013 року терміном 30 календарних днів та з 25.06.2013 року по 07.06.2014 року терміном 07 календарних днів з 29 квітня по 07 червня 2014 року (враховуючи, що 01, 02, 09 травня 2014 року - святкові дні) з виплатою матеріальних допомог на оздоровлення у розмірах посадового окладу».

За невиконання рішення суду, згідно ст. ст. 75, 89 Закону, 13.01.2015 року винесено постанову про накладення штрафу та направлено повторну вимогу боржнику.

Відповідно до статті 28 Закону за невиконання боржником рішення, суду в строк наданий для самостійного виконання, 26.12.2014 року винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 1360 грн.

19.01.2015 року до відділу надійшов лист разом із копією розпорядження в якому вказано внести зміни до пункту 2 розпорядження голови Корольовської районної ради від 13.08.14 № 77-к «Про виконання постанов суду щодо надання щорічних основних відпусток ОСОБА_4 та наступне його звільнення» та викласти його у наступній редакції: «2. Надати ОСОБА_4, поновленому на посаді головного спеціаліста-юрисконсульта виконкому Корольовської районної ради м. Житомира згідно з розпорядженням голови районної ради від 11.02.14 № 14-к, щорічні основні оплачувані відпустки за період роботи з 25.06.2012 року по 24.06.2013 року терміном 30 календарних днів з 29 квітня по 31 травня 2014 року (враховуючи, що 01, 02, 09 травня 2014 року - святкові дні) та за період роботи з 25.06.2013 року по 24.06.2014 року терміном 30 календарних днів (враховуючи, що 08, 28 червня 2014 року - святкові дні), з 02 червня по 03 липня 2014 року з виплатою матеріальних допомог на оздоровлення у розмірах посадового окладу».

У зв'язку з повним фактичним виконанням рішення суду, 23.01.2015 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження".

Окрім того, на виконанні у відділі примусового виконання рішень перебував виконавчий лист № 296/3823/14-а виданий 21.08.2014 року Корольовським районним судом м. Житомира про зобов'язання Голову Корольовської районної ради м. Житомира Сою О. В звільнити ОСОБА_4 у зв'язку із скороченням штату (внаслідок штатних змін) за пунктом 1 статті 40 КЗпП України останнім днем відпустки.

На виконання даного рішення суду до відділу надійшла відповідь від боржника та копія розпорядження від 13.08.2014 року № 77-к, в якому вказано п.2 надати ОСОБА_4, поновленому на посаді головного спеціаліста-юрисконсульта виконкому Корольовської районної ради м. Житомира згідно з розпорядженням голови районної ради від 11.02.14 № 14-к, щорічні основні оплачувані відпустки за періоди роботи з 25.06.2012 року по 24.06.2013 року терміном 30 календарних днів та з 25.06.2013 року по 06.06.2014 року терміном 07 календарних днів (з урахуванням того, що розпорядженням голови районної ради від 13.02.14 № 08-в йому вже була надана в 2014 році невикористана частина щорічної основної відпустки за період роботи з 25 червня 2011 року по 24 червня 2012 року терміном 22 календарних дні, а відповідно до ст. 10 Закону України «Про відпустки» загальна тривалість щорічних основної та додаткових відпусток не може перевищувати 59 календарних днів) з 28 квітня по 06 червня 2014 року (враховуючи, що 01, 02, 09 травня 2014 року - святкові дні) з виплатою матеріальних допомог на оздоровлення у розмірах посадового окладу.

Проте, це рішення суду боржником також не було виконано в повній мірі. Оскільки згідно виконавчого листа № 296/3823/14-а ОСОБА_4 необхідно звільнити у зв'язку із скороченням штату (внаслідок штатних змін) за пунктом 1 статті 40 КЗпП України останнім днем відпустки, через невиконання в повній мірі рішення суду про надання відпустки, не може вважатися виконаним рішення суду про звільнення стягувача.

Враховуючи вищевикладене, за невиконання рішення суду, в строк наданий для самостійного виконання, керуючись статтями 75, 89 Закону 23.01.2015 року винесено постанову про накладення на Голову Корольовської районної ради м. Житомира Сою О.В. штрафу в розмірі 680 грн.

Згідно статті 28 Закону за невиконання боржником рішення, суду в строк наданий для самостійного виконання, 26.12.2014 року винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 1360 грн.

19.01.2015 року до відділу надійшов лист від боржника та копія розпорядження від 16.01.2015 року № 06-к, яким внесено зміни до п. З Розпорядження Голови Корольовської районної ради м. Житомира від 13.08.2014 № 77-к «Про виконання постанов суду щодо надання щорічних основних відпусток ОСОБА_4 та наступне його звільнення», а саме: дату 06 червня 2014 року» замінити датою «03 липня 2014 року».

У зв'язку з повним фактичним виконанням рішення суду, 23.01.2015 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження".

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Колегія суддів зазначає, що виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішення є звернення стягнення на кошти та інше майно боржника, звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника, вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Як зазначено вище, на виконання судових рішень, що перебували на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Житомирській області державним виконавцем направлялись вимоги з вимогою виконання рішення суду.

Крім того, згідно ст. 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження» за невиконання рішення суду, в строк наданий для самостійного виконання, державним виконавцем були винесені постанови про накладення на позивача штрафу.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що державним виконавцем в межах виконавчого провадження застосовувались заходи примусового виконання рішення, що свою чергу є підставою для стягнення виконавчого збору.

Враховуючи те, що позивачем не виконаний виконавчий документ у строк, встановлений державним виконавцем для самостійного виконання, рішення, що підлягали виконанню не скасовані, державним виконавцем вчинялися заходи примусового виконання рішення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Що ж до доводів позивача про порушення державним виконавцем ст. ст. 17, 18 та п. 5 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» щодо належного оформлення виконавчого документу та необхідності зменшення суми виконавчого збору, суд зазначає наступне.

Згідно ст. ст. 17, 18 та 25 Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, зокрема, постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

При цьому, у виконавчому документі зазначаються назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові за наявності) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; резолютивна частина рішення; дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, у якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

На думку позивача, виконавчий документ, а саме постанови відповідача про стягнення виконавчого збору, не містине вірно визначено розмір виконавчого збору , що є підставою для її скасування.

Судом встановлено, що Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5, передбачено зразки документів виконавчого провадження, в тому числі постанови про стягнення з боржника виконавчого збору. При цьому оскаржена постанова державного виконавця відповідає зразку, передбаченому Інструкцією, а тому відповідач діяв відповідно до вимог чинного на той час законодавства.

Крім того, згідно приписів ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, вірно застосував Законодавство, яке регулює ці правовідносини та ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

За таких обставин, доводи, наведені в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи, а висновок суду першої інстанції є таким, що ґрунтується на належних та допустимих доказах.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Голови Корольовської районної ради м. Житомира Соя Олега Васильовича залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "05" березня 2015 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Ф.Бондарчук

судді: Б.С. Моніч

С.М.Хаюк

Повний текст cудового рішення виготовлено "28" квітня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Голова Корольовської районної ради м.Житомира Соя Олег Васильович площа Польова,8,м.Житомир,10009

3- відповідачу: Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області м-н Соборний, 1,м.Житомир,10014

4-третій особі: ОСОБА_4 - АДРЕСА_1