Справа № 803/1939/13-а
Суддя: Гуляк В.В.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року Справа № 876/12671/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Святецького В.В., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2013 року в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про визнання протиправними дій,

встановив:

У вересні 2013 року позивач ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача УПФ України в м. Луцьку Волинської області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування позивачу недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 6960,48 грн. у своїй вимозі № Ф-5185-У від 07.08.2013 року.

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав заперечення, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 30.09.2013 р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

З цією постановою суду першої інстанції не погодився позивач ФОП ОСОБА_1 та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесена із неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому постанова суду від 30.09.2013 р. підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що відповідачем неправомірно винесено вимогу № Ф-5185-У від 07.08.2013 р. щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Зокрема, апелянту не зрозуміло, яким чином відповідач визначив суму недоїмки саме у розмірі 6960,48 грн.. Вважає апелянт, що відповідач передчасно вимагав сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за липень 2013 р. та невірно визначено суму заборгованості по сплаті єдиного внеску за період з 31.05.2013 р. по 31.07.2013 р.. На думку апелянта суд першої інстанції не перевірив правильність визначених відповідачем розрахунків.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції від 30.09.2013 р. та винести нове судове рішення, яким задоволити адміністративний позов.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що така апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 07.08.2013 р. відповідачем УПФ України в м. Луцьку Волинської області винесено Вимогу про сплату боргу № Ф - 5185-У, якою у позивача ФОП ОСОБА_1 вимагається сплатити суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 6960,48 грн., що виникла станом на 31.07.2013 р. (а.с. 11).

Суд апеляційної інстанції вважає правильними і об'єктивними висновки суду першої інстанції щодо правомірності дій відповідача щодо нарахування позивачу недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 6960,48 грн., що відображена у вимозі № Ф - 5185-У від 07.08.2013 р., з врахуванням наступного.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Згідно ч.2 ст.6 цього Закону, платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частиною 2 статті 12 вказаного Закону передбачено, що одним із обов'язків Пенсійного фонду є здійснення контролю за додержанням законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасність сплати єдиного внеску.

Відповідно до частин 2, 4 статті 25 цього Закону, у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах визначених цією статтею. Територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відноснин соціального захисту населення, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Також, пунктом 6.2. Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 21-5 від 27.09.2010 року передбачено, що сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена платниками у строки, визначені відповідно до Закону, обчислена органами Пенсійного фонду України у випадках передбачених Законом є недоїмкою.

Згідно підпункту «б» пункту 6.3 Інструкції органи Пенсійного фонду надсилають платникам вимогу про сплату недоїмки, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. У цьому випадку, вимога надсилається платникам, зазначеним у підпунктах 2.1.1 та 2.1.2 пункту 2.1 розділу II цієї Інструкції, протягом п'яти робочих днів, наступних за календарним місяцем, у якому виникла або зросла недоїмка зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій). Вимога формується на підставі даних особових рахунків платників на суму боргу, що перевищує 10 грн..

Відповідно до пункту 6.4. Інструкції вимога про сплату боргу формується на підставі актів документальних перевірок, актів звірок з органами податкової служби, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з карток особових рахунків платників.

Із матеріалів адміністративної справи видно, що вимога про сплату недоїмки № Ф - 5185-У від 07.08.2013 р. в сумі 6960,48 грн. була сформована на підставі особового рахунку позивача ФОП ОСОБА_1, згідно якого недоїмка зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2012 р. становить 4572,42 грн., за перший квартал 2013 р. в сумі 1194,03 грн. та за другий квартал 2013 року в сумі 1194,03 грн. (а.с. 22, 23).

З врахуванням наведених правових положень та обставин справи, видно, що відповідач УПФ України в м. Луцьку Волинської області здійснюючи нарахування позивачу недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування діяв в межах повноважень і у визначений законом спосіб, а тому є безпідставними позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що результатом дій відповідача щодо нарахування позивачу недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування є Вимога про сплату недоїмки № Ф - 5185-У від 07.08.2013 р., яка може бути оскаржена у визначеному законодавством порядку.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржена позивачем постанова суду від 30.09.2013 року винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2013 року в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про визнання протиправними дій - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: В.В. Святецький

Н.М. Судова-Хомюк