Справа № 809/4078/14
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2015-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2015 р. № 809/4078/14

10 год. 45 хв. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - Гундяка В.Д.

при секретарі Гринчишин Х.І.

за участю: представника позивача Грици І.Ю.,

представника відповідача Джоголика Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом приватного підприємства "Добробуд ВВ" до Державної податкової інспекції в Тисменицькому районі Івано-Франківської області про визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

11.11.2011 року приватне підприємство «Добробуд ВВ» (надалі - позивач) звернулося з адміністративним позовом до державної податкової інспекції в Тисменицькому районі Івано-Франківської області (надалі -відповідач) про визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення-рішення від 01.09.2011 року за №.

Позовні вимоги мотивовані тим, що документальна позапланова перевірка ПП «Добробуд ВВ» проведена відповідачем з порушенням вимог статті 78 Податкового кодексу України, так як з відповідним запитом до позивача щодо надання інформації, необхідної для виконання покладених на органи податкової служби функцій, відповідач не звертався. Крім того, висновки ДПІ в Тисменицькому районі, викладені в акті перевірки від 18.08.2011 року за №1780/2330/34023229, про порушення позивачем податкового законодавства та визначення йому в зв'язку з цим податкових зобов'язань з податку на додану вартість в сумі 671009,00 грн. не відповідають фактичним обставинам справи і суперечать нормам Закону України «Про податок на додану вартість» та Цивільного кодексу України.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.01.2012 , яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2013, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції в Тисменицькому районі Івано-Франківської області від 01.09.2011 року за №. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Однак ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.11.2014, висновки якого відповідно до ч.5 ст.227 КАС України є обов'язковими для суду першої інстанції при новому розгляді справи, ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2013 та постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.01.2012 скасовано, а справу направлено на новий розгляд. Зокрема в ухвалі ВАС України зазначено, що судами попередніх інстанцій не досліджено обставин, які підтверджують або спростовують реальність здійснення самих господарських операцій між позивачем та контрагентом ПП «Фірма «Володар», а саме: можливостей контрагента позивача щодо виконання укладених з позивачем договорів субпідряду, зокрема, наявності технічних та технологічних можливостей; питання щодо фактичної оплати позивачем податку на додану вартість в ціні виконаних робіт, з відповідним документальним підтвердженням, а також не встановлено зв'язку між фактом виконання робіт і господарською діяльністю платника податку.

При новому розгляді справи представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві. Суду пояснив, що у листопаді 2010 року приватним підприємством «Добробуд ВВ» в якості підрядника були укладені договори субпідряду з приватним підприємством «Фірма «Володар» на виконання робіт по ремонту під'їзної дороги до вузла підключення компресорної станції «Хотин» та відновлення руслової частини річки Рожанка в селі Рожанка Сколівського району Львівської області на ділянці магістрального газопроводу Уренгой-Помари-Ужгород. Вказав, що дані договори відповідають нормам цивільного законодавства України, спрямовані на настання реальних наслідків, так як їх предметом було виконання будівельних та ремонтних робіт. На момент укладення договорів ПП «Фірма «Володар»була зареєстрована належним чином в ЄДРПОУ та взята на облік як платник податків в органах державної податкової служби. Окремо зазначив, що вказані вище роботи були виконані належним чином, прийняті по актах прийому виконаних робіт, за них перераховані кошти. Виконання робіт підтверджується документально, проведено по бухгалтерському обліку підприємства на підставі первинних документів. Податкові накладні виписані фірмою «Володар» належним чином, тому ПП «Добробуд ВВ» правомірно включило до складу податкового кредиту за грудень 2010 року кошти в сумі 536 807,00 грн. по господарських операціях з приватним підприємством «Фірма «Володар». На думку позивача дії податкового органу щодо проведення позапланової невиїзної перевірки підприємства є протиправними, висновки ДПІ в Тисменицькому районі про нікчемність угод ПП «Доробуд ВВ» з ПП «Фірма «Володар» не відповідають приписам ст. 61 Конституції України щодо індивідуальності юридичної відповідальності, презумпції правомірності правочину, вимогам цивільного та податкового законодавства, тому вважає, що податкове повідомлення-рішення № від 01.09.2011 року являється незаконним і підлягає скасуванню. У зв'язку з наведеним просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях. Крім того, пояснив суду, що позапланова невиїзна перевірка позивача проведена ДПІ в Тисменицькому районі відповідно вимог Податкового кодексу України проведеної податковою інспекцією у Вишгородському районі Київської області у зв'язку з отриманням інформації про можливі порушення платником податків за наслідками перевірки його контрагента -приватного підприємства «Фірма «Володар».

У ході позапланової перевірки позивача було встановлено, що господарські угоди ПП «Добробуд ВВ» та ПП «Фірма «Володар» є нікчемними в силу закону, а тому ДПІ в Тисменицькому районі до суду щодо визнання вказаних угод недійсними не зверталося . На думку податкового органу роботи по ремонту під'їзної дороги до вузла підключення компресорної станції «Хотин» та відновлення руслової частини річки Рожанка в селі Рожанка Сколівського району Львівської області на ділянці магістрального газопроводу Уренгой-Помари-Ужгород не могли бути виконані ПП фірма «Володар», а відтак вищевказані господарські операції, за якими позивачем сформовано податковий кредит, не носили товарного та реального характеру.

Враховуючи встановлені в ході перевірки порушення вимог податкового та цивільного законодавства, представник відповідача вважає оскаржувані дій та рішення законними, просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Вислухавши представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах адміністративної справи письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних мотивів.

Про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, якими збільшені суми грошових зобов'язань з податку на прибуток та податку на додану вартість

Відповідно до п. 75.1. ст. 75 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пункту 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Судом встановлено, що в серпні 2011 року ДПІ в Тисменицькому районі Івано-Франківської області проведена позапланова невиїзна перевірка приватного підприємства «Добробуд ВВ» з питань правильності визначення, повноти нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість по взаємовідносинах з ПП «Фірма «Володар» за період з 01.12.2010 року по 31.12.2010 року. Перевірка проведена відповідно до наказу виконуючого обов'язки начальника ДПІ в Тисменицькому районі від 29.07.2011 року за №725-п. Підставою для видання наказу та позапланової невиїзної перевірки була інформація про порушення податкового законодавства платником податків за наслідками перевірки його контрагента -приватного підприємства «Фірма «Володар», яка була проведена податковою інспекцією у Вишгородському районі Київської області, та викладена в акті від 27.05.2011 року за №1160/23-2/31988783 (а.с. 193, 145-154 т.1).

У відповідності до п. 78.1.1. ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється у разі, якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

В судовому засіданні встановлено, що про призначення позапланової перевірки позивач був повідомлений належним чином. Дана обставина підтверджується повідомленням податкового органу від 29.07.2011 року за №9, яке отримане бухгалтером підприємства ОСОБА_4 (а.с. 194-195 т.1).

Судом встановлено, що позивач наказ ДПІ в Тисменицькому районі Івано-Франківської області про призначення позапланової перевірки а адміністративному чи судовому порядку не оскаржував.

Одночасно суд приймає до уваги те, що згідно правової позиції Верховного Суду України, визначеній у постанові від 24.12.2010 р. у справі № 21-25а10, платник податку який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Таким чином, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки, в іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено.

Виходячи з вищезазначеного та враховуючи, що допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведенні податкової перевірки та те, що задоволення позову в цій частині не призводить до відновлення порушених прав платника податків, обраний позивачем у цій частині спосіб захисту порушеного права не може бути визнаний вірним.

За таких обставин позовні вимоги щодо визнання неправомірними дій відповідача по проведенню перевірки суд вважає безпідставними.

За результатами перевірки позивача податковим органом складений акт від 18.08.2011 року за №1780/2330/34023229 (а.с. 18-26 т.1), згідно якого перевіркою встановлені наступні порушення: згідно частини 1 статті 203, частини 2 статті 215, статей 216, 626, 629 Цивільного кодексу України мають ознаки нікчемності та є нікчемними в силу припису закону правочини, укладені ПП «Добробуд ВВ» з ППФ «Володар», а саме, договори від 29.11.2010 року №29/11/10 та від 30.11.2010 року №30/11/10 на загальну суму 3220845,00 грн., у тому числі ПДВ - 536807,00 грн. в частині виконаних робіт, виконавцем яких було ТОВ «Євросонік»; підпункту 7.2.1 пункту 7.2, підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 року №168/97, із змінами та доповненнями, внаслідок чого занижено податок на додану вартість в грудні 2010 року в сумі 536807,00 грн. (а.с. 25 т.1).

На підставі акту перевірки 01.09.2011 року ДПІ в Тисменицькому районі прийнято податкове повідомлення-рішення за №, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 671 009,00 грн., в тому числі, за основним платежем - в розмірі 536807,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями -в розмірі 134202,00 грн. (а.с. 27).

За наслідками судового розгляду суд погоджується з правомірністю визначення оскаржуваним рішенням податкових зобов'язань з податку на додану вартість в розмірі 671 009 грн., яке було здійснене податковим органом на підставі висновків щодо нікчемності правочинів, укладених між позивачем та ППФ «Володар», та прийняття відповідачем вищевказаного податкового повідомленя-рішеня з огляду на нижчевикладене.

Згідно вимог ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства (далі- КАС) України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

В судовому засіданні встановлено, що 29.11.2010 року позивачем з приватним підприємством «Фірма «Володар» укладений договір субпідряду за №29/11/10, предметом якого був ремонт під'їзної дороги до вузлів підключення компресорної станції «Хотин»на загальну суму 2390307,44 грн. (а.с. 59-61 т.1), а 30.11.2010 року - договір субпідряду за №30/11/10, предметом якого були роботи з відновлення руслової частини річки Рожанка в селі Рожанка Сколівського району Львівської області на ділянці магістрального газопроводу «Уренгой-Помари-Ужгород»на загальну суму 830537,20 грн. (а.с. 55-58 т.1).

Виконання сторонами умов вищевказаних договорів, як таких, що були спрямовані на реальне настання правових наслідків, на думку представника позивача підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, зокрема довідками про вартість виконаних будівельних робіт, актами приймання виконаних будівельних робіт, платіжним дорученням про перерахування коштів за виконані будівельні роботи, випискою по рахунку позивача в банку (а.с. 64, 69-70, 65-68, 71-74, 176-178, 185-187, 82, 83 т.1).

Однак дані докази суд залишає без уваги, так як на переконання суду висновки посадових осіб податкового органу щодо безтоварності господарських операцій за вищевкзаними правочинами є вірними та підтверджуються наступними обставинами.

Як вбачається з матеріалів зустрічних перевірок, проведених податковими органами з питань перевірки дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансового-господарських операцій з ПП «Добробут ВВ», досліджених в судовому засіданні, за даними податкової звітності, а саме податкового розрахунку комунального податку за IV квартал 2010 від 31.01.2010 №319159, поданого ПП «Фірма «Володар» до ДПІ у Вишгородському районі Київської області, загальна чисельність працюючих на підприємстві становила 0 осіб. Звіт по чисельності (форма 1-ДФ за IV квартал 2010) до ДПІ у Вишгородському районі підприємство не подало. Згідно даних декларацій з податку на прибуток за 2010 (не подано додаток К1) основні фонди на підприємстві відсутні.

Як свідчать встановлені судом обставини справи, в вищевказаних господарських ПП фірма «Володар» є посередником, а виконавцем зазначених робіт є ТОВ «Євросонік» ( м. Київ). Наведене підтверджується актом ДПІ у Вишгородському районі Київської області від 27.05.2011 року №1160/23-2/31988783 з питань перевірки ПП фірма «Володар» щодо дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій з ПП «Добробут ВВ».

Відповідачем від ДПІ у Вишгородському районі Київської області від ДПІ у Печерському районі м. Києва отримано акт за №174/23-6/37240875 від 09.03.2011 про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ «Євросонік» з питань дотримання податкового законодавства за грудень 2010 року.

За даними акту від 09.03.2011 №174/23-6/37240875 встановлено наступне.

ТОВ «Євросонік» та його посадові особи відсутні за фактичним місцезнаходженням.

Інформація про наявні складські приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства відсутня. Загальна чисельність працюючих на ТОВ «Євросонік» згідно баз ДПІ у Печерському районі м. Києва - відсутня. Фактично згідно податкової звітності у ТОВ «Євросонік» відсутні трудові ресурси, виробниче обладнання, транспортне та торгівельне обладнання, сировина, матеріали для здійснення основного виду діяльності.

Таким чином проведені операції не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів. В зв'язку з цим посадові особи контрагентів не могли фактично здійснювати господарські операції з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного.

Як вбачається з пояснень представника позивача, матеріалів справи, вищевказані роботи виконані ПП «Добробут» не для власних потреб, а за замовленням з ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України».

Так згідно оглянутих в судовому засіданні договорів підряду №№14, 15 з ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» в якості замовника позивач був підрядником на ремонт під'їзної дороги до вузлів підключення компресорної станції «Хотин» та відновлення руслової частини річки Рожанка в селі Рожанка Сколівського району Львівської області на ділянці магістрального газопроводу «Уренгой-Помари-Ужгород». (а.с. 241т.1, 11 т.2). Однак дані договори були укладені 21.12.2010 року, тобто після укладення позивачем угод з ППФ «Володар», а саме, договори від 29.11.2010 року №29/11/10 та від 30.11.2010 року №30/11/10. Дана обставина однозначно свідчить про неможливість укладення ПП «Добробут» вищезазначених субпідрядних договорів.

Таким чином на підставі встановлених обставин справи суд дійшов до висновку, що угоди позивача, укладені з вказаним вище контрагентом в ході його господарської діяльності, не були направлені на настання реальних юридичних наслідків -виконання будівельних робіт.

Цей висновок суду підтверджується також і іншими доказами.

Так судом встановлено, що як вбачається з витребуваної ухвали Тисменицького районного суду від 03.07.2013 року по справі №352/1499/13-к, судом закрито кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за ч.1 ст.212 КК України та останнього звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку з закінченням строку давності. Згідно даної ухвали ОСОБА_5, достовірно знаючи, що впродовж липня-грудня 2010 року ПП «Добробут ВВ» фактично не проводило жодних господарських операцій із ТзОВ «Техномашпостач», ПП «Фірма Володар», ПП «К-3», ПП «Клер Шато Фіорд» стосовно придбання товарів та будівельних робіт, надав у бухгалтерію ПП «Добробут ВВ» документи (договори, видаткові та податкові накладні, акти виконаних робіт) про нібито отримання товарно-матеріальних цінностей та виконання будівельних робіт останніми, на підставі яких до податкових декларацій з податку на прибуток підприємств та з податку на додану вартість за вказаний період безпідставно включено 446 816 грн. до валових витрат підприємства та 848 930 грн. до податкового кредиту з ПДВ. Підозрюваний ОСОБА_5 погодився на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності, подав суду клопотання про проведення підготовчого судового засідання у його відсутності, просив задовольнити клопотання прокурора.

При цьому суд не погоджується з твердженням представника позивача, що дана ухвала не може бути взята до уваги судом відповідно до положень ч. 4 ст.72 КАСУ, оскільки судове слідство по кримінальній справі не проводилось, а зазначені в ухвалі обставини встановлені досудовим слідством, з огляду на нижчевикладене.

Так суд розглядає вищевказану судову ухвалу, як належний та допустимий письмовий доказ згідно ст.ст. 69, 70, 79 КАСУ, оскільки згідно вимог чинного законодавства ПП «Добробуд ВВ» здійснює свої правовідносини, реалізує передбачені чинним законодавством права та несе відповідні обов'язки не інакше, як через відповідних посадових осіб, в тому числі і виконавчого директора. Як вбачається з досліджених судом договорів субпідряду за №29/11/10 та за №30/11/10 останні укладені та підписані виконавчим директором ПП «Добробуд ВВ» ОСОБА_5 Представники сторін визнали той факт, що ОСОБА_5 був посадовою особою, безпосередньо відповідальною за господарські відносини підприємства з ПП «Фірма Володар».

Докази відрядження виконавчого директора ПП «Добробуд ВВ» ОСОБА_5 до місця виконання будівельних робіт в Хотинський район Чернівецької області та Сколівський район Львівської області не можуть підтверджувати реальність господарських операцій підприємства з ПП «Фірма Володар».

Одночасно суд не приймає до уваги і посилання представника позивача на судове рішення Київського окружного адміністративного суду по справі №2а-3991/11/1070, оскільки дане рішення суду в жодній мірі не спростовує висновки податкового органу про безтоварність господарських операцій ПП «Добробуд ВВ» з ПП «Фірма Володар».

Відповідно до чинного законодавства України, яке слід застосовувати до спірних правовідносин, зокрема ЗУ «Про податок на додану вартість», наявність податкової накладної за відсутності здійснення господарської операції позбавляє покупця права на формування податкового кредиту.

Обґрунтованість прийняття оскаржуваного рішення на переконання суду підтверджується також наступним.

Як вже було вищезазначено, правовідносини щодо сплати податку на додану вартість, які виникли у позивача протягом періоду, що перевірявся податковим органом, були регламентовані нормами Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 року № 168/97-ВР (надалі -Закону № 168), із змінами та доповненнями, що був чинним на той час. Статтею 7 Закону №168/97-ВР встановлювався порядок обчислення і сплати податку на додану вартість.

Відповідно до вимог підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону №168/97-ВР податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Враховуючи приписи 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону №168/97-ВР, оскільки послуги з виконання робіт придбавались позивачем у ППФ «Володар» не в межах господарської діяльності, сплачені ПП «Добробут ВВ» в ціні послуг суми податків не могли бути віднесені до податкового кредиту.

Відповідно до приписів Податкового кодексу України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

В судовому засіданні встановлено, що згідно платіжного доручення №6423 від 27.12.2010 філія УМГ «Прикарпаттрансгаз» оплатила ПП «Добробут ВВ» за роботи згідно договору 830 537,20 грн., в т.ч. ПДВ 138 422,87 грн. Згідно платіжного доручення №3 від 17.01.2011 ПП «Добробут ВВ» оплатило ППФ «Володар» за роботи згідно договору 830 537,20 грн., в т.ч. ПДВ 138 422,87 грн. Згідно платіжного доручення №6424 від 27.12.2010 філія УМГ «Прикарпаттрансгаз» сплатила ПП «Добробут ВВ» за роботи згідно договору 2 390 307,44 грн., в т.ч. ПДВ 398 384,57 грн. Згідно платіжного доручення №545 від 28.12.2010 ПП «Добробут ВВ» перерахувало на користь ППФ «Володар» за роботи згідно договору 2 390 307,44 грн., в т.ч. ПДВ 398 384,57 грн.

При цьому позивач не обґрунтував наявність розумних економічних або інших причин (ділової мети) відсутності наміру одержання вигоди від ведення господарських операцій з ППФ «Володар».

Таким чином, оскільки як вбачається з вищенаведеного угоди позивача з ППФ «Володар» не були спрямовані на одержання прибутку, жодного доходу від їх виконання ПП «Добробут ВВ» не отримало, такі відносини не були господарськими по своїй суті, а відтак відповідна діяльність підприємства не може бути визнана господарською.

Пунктом 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суми податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, неправомірно заявленої до повернення суми бюджетного відшкодування.

Таким чином штрафні санкції в розмірі 134 202 грн. до позивача застосовані правомірно, на підставі та у розмірі, визначеному чинним законодавством України (536 807 грн. *0,25= 134 202 грн.).

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги до задоволення не підлягають.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні позову відмовити.

Згідно ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова складена в повному обсязі 05.05.2015 року.

Суддя /підпис/ Гундяк В.Д.