Справа № 2а-2689/11/0970
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2011-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2011 р. Справа № 2a-2689/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Суддя Остапюк С.В.,

за участю секретаря Хоми О.В.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представників відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Приватного підприємства "Антей-Захід" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені в розмірі 5118,06 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

16.08.2011 року Івано-Франківське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Приватного підприємства "Антей-Захід" (далі відповідач) про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів в 2010 році та пені за несвоєчасну їх сплату в розмірі 5118,06 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, в порушення статей 19, 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», не сплатив адміністративно-господарські санкції за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда та не зайняте ним в 2010 році в розмірі 4937,50 гривень та пеню нараховану за несвоєчасну сплату адміністративно-господарських санкцій в розмірі 180,56 гривні. Загальна сума несплачених адміністративно-господарських санкцій та пені становить 5118,06 гривень.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав вказаних в позовній заяві.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили з підстав викладених в письмовому запереченні, яке мотивоване тим, що відповідачем дотримано вимог статей 19, 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», позивачу подано звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2010 рік, згідно якого підприємством працевлаштовано одного інваліда, що підтверджується наказом відповідача за №30/к від 20.12.2010 року. Вважають позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Просили в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач є юридичною особою, зареєстрованою 06.04.2006 року виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради, яка здійснює господарську діяльність та використовує найману працю.

Наказом директора приватного підприємства «Антей-Захід»за №30/к від 20.12.2010 року призначено ОСОБА_4 на посаду охоронника служби охорони підприємства, який є інвалідом.

В липні 2011 року відповідачем подано позивачу звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2010 рік, згідно якого середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу за рік становила 8 чоловік, середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до законодавства встановлена інвалідність 1 чоловік, середня річна заробітна плата штатного працівника становила 9875 гривень в рік.

Однак, 05.08.2011 року актом позивача правильності розрахунків роботодавцями області звіту «Про зайнятість та працевлаштування інвалідів»за №217 від 05.08.2011 року (а. с. 8) встановлено середньооблікову кількість штатних працівників облікового складу (осіб) за 2010 рік 8 чоловік, відсутність середньооблікової кількості штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, середньорічна заробітна плата одного штатного працівника за 2010 рік становить 9875 гривень, сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів 4937,50 гривень.

Вказані обставини також підтверджуються розрахунком заборгованості по сплаті адміністративного-господарських санкцій та пені (а. с. 7).

Відповідачем адміністративно-господарські санкції за 2010 рік в розмірі 4937,50 гривень не сплачені. За несвоєчасну сплату вказаних санкцій позивачем нараховано пеню в розмірі 180,56 гривень.

Крім того, судом встановлено, що відповідач у 2010 році не подавав Івано-Франківського міського центру зайнятості інформацію про наявність вакантних робочих місць для працевлаштування інвалідів, що підтверджується копією листа від 26.08.2011 року за №МЦЗ 3931/01-10/05 Івано-Франківського міського центру зайнятості.

Відповідачем адміністративно-господарські санкції та пеню в загальному розмірі 5118,06 гривень не сплачено.

Основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантування їм рівних з усіма іншими громадянами можливостей для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями та інтересами визначені Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Відповідно до частини першої статті 17 вказаного Закону, з метою реалізації творчих і виробничих здібностей інвалідів та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, не забороненою законом.

Право інвалідів на працю, їх працевлаштування реалізується шляхом створення спеціального робочого місця, адаптацією основного й додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей інваліда.

Частина 3 статті 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»встановлює обовязок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації та забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством; надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач в порушенні обовязку, передбаченого частиною 3 статті 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»не надавав державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів.

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»встановлено для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Таким чином, норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідача складав один штатний працівник за 2010 рік.

Постановою Кабінету Міністрів України за №70 від 31 січня 2007 року «Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»затверджено Порядок реєстрації підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, що використовують найману працю. Згідно вказаного порядку роботодавці реєструються у відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за місцем їх державної реєстрації як юридичних осіб або фізичних осіб підприємців. Для реєстрації пунктом 3 вказаного Порядку встановлено обовязок роботодавців подати (надіслати рекомендованим листом) відділенню Фонду відповідну заяву за формою, що затверджується Мінпраці, та копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи або фізичної особи підприємця.

Також, зазначеною постановою Кабінету Міністрів України за №70 від 31 січня 2007 року затверджено Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування. Згідно якого, звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду соціального захисту інвалідів, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом. Форма вказаного звіту затверджена наказом Міністерства праці та соціальної політики України за №42 від 10.02.2007 року.

Суд приходить до висновку, що Порядком реєстрації підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, що використовують найману працю на відповідача покладено обовязок щороку до 1 березня подавати звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів, а не виконання таких обовязків відповідачем та подання позивачу в липні 2010 року звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів, є порушенням норми даного Порядку.

Крім того, Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування передбачає, обовязок роботодавців подання центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття інформації про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів. Наказом Міністерства праці та соціальної політики України за №420 від 19.12.2005 року затверджено форму подання такої звітності та інструкцій щодо її заповнення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обовязки роботодавців стосовно забезпечення прав інвалідів на працевлаштування передбачають собою:

1. Виділення та створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, в тому числі спеціальних робочих місць.

2. Створення для інвалідів умов праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації.

3. Надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для працевлаштування інвалідів.

4. Звітування Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

5. Забезпечення інших соціально-економічних гарантій, передбачених чинним законодавством.

Частиною 1 статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»передбачена відповідальність роботодавців за не здійснення працевлаштування інвалідів. А саме, підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Частиною 2 статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»передбачено, що порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Згідно частини 4 статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону.

Посилання представників відповідача на ту обставину, що 20.12.2010 року відповідачем працевлаштовано на робоче місце на посаду охоронника ОСОБА_4, який є інвалідом, не може обґрунтовувати заперечення та не свідчить про виконання відповідачем обовязку працевлаштування інвалідів, у відповідності до статі 19 «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», оскільки розрахунок середньооблікової кількості працюючих інвалідів на підприємстві за 2010 рік здійснюється у відповідності до Наказу Державного комітету статистики України за №286 від 28.09.2005 року «Про затвердження Інструкції зі статистики кількості працівників»та Наказу Міністерства праці та соціальної політики України за №42 від 10.02.2007 року «Про затвердження форми звітності N 10-ПІ (річна) «Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів»та Інструкції щодо заповнення форми звітності N 10-ПІ (річна) «Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів»та здійснення працевлаштування ОСОБА_4 з 20.12.2010 року, тобто протягом 10 днів за весь рік не утворює середньооблікового значення працевлаштування інваліда за 2010 рік рівного одиниці.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач, в порушення статей 19, 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», не виконав нормативу по працевлаштуванню одного інваліда та в строк до 15 квітня 2011 року не сплатив адміністративно-господарські санкції за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом в розмірі середньої річної заробітної плати на робочому місці, на загальну суму 4937,50 гривень. Позивач за порушення відповідачем термінів сплати адміністративно-господарських санкцій, у відповідності до частини 2 статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», нарахував пеню в розмірі 180,56 гривні. Загальна сума несплачених адміністративно-господарських санкцій та пені становить 5118,06 гривень.

Як наслідок, суд зазначає, що створення робочих місць для інвалідів супроводжується обовязком підприємства вжити всіх вище перерахованих заходів.

За таких обставин, суд приходить до висновку про правомірність стягнення з відповідача адміністративно-господарських санкцій в розмірі 4937,50 гривень та нарахованої пені за несвоєчасну сплату адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів в 2010 році в розмірі 180,56 гривні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги в даній адміністративній справі такими, що підлягають до задоволення.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Антей-Захід" (індекс 76018, Північний бульвар імені Пушкіна, 4/9, місто Івано-Франківськ) на користь Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (вулиця Гуцульська, 9, місто Івано-Франківськ) адміністративно-господарські санкції та нараховану пеню за несвоєчасну сплату адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів в 2010 році в розмірі 5118 (пяти тисяч ста вісімнадцяти) гривень 06 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: Остап'юк С.В.

Постанова складена в повному обсязі 01.11.2011 року.