Справа № 2а-11798/11/1370
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2012-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Карпяк О.О.
при секретарі судового засідання Голуб О.Є.
за участю представників сторін:
від позивача ОСОБА_1
від відповідача Пилип»юк А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом
до Державна податкова інспекція у Пустомитівському районі Львівської області
про про скасування податкового повідомлення-рішення ,
Ухвалою від 28.10.2011 року відкрито провадження у справі.
Позовні вимоги мотивовані тим, що документальною підставою включення сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у звязку з придбанням товарів (робіт,послуг), до податкового кредиту є наявність податкової накладної. Усі суми податку, включені ПП «Термоком»до податкового кредиту були підтверджені податковими накладними, виданими ПП «Мок - Спарта», які складені з додержанням вимог Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997 року №165.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задоволити. На підтвердження обставин, викладених у письмових поясненнях, представником позивача подано додаткові докази.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, наведених у письмових запереченнях на позов, просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Повний текст постанови виготовлений і підписаний 22 лютого 2012 року.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.
На підставі службового посвідчення серії УЛВ №005903, головним державним податковим ревізором інспектором сектору перевірок платників податків відділу податкового контролю юридичних осіб ДПІ у Пустомитівському районі Львівської області ОСОБА_2 проведено документальну невиїзну перевірку ПП «Термоком»з питань правомірності нарахування податку на додану вартість по взаєморозрахунках з ПП «Мок - Спарта»за червень 2009 року та травень 2010 року, за результатами якої складено акт від 06.06.2011 року №429/232/32200983 (далі акт перевірки від 06.06.2011 року).
Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.
Відповідно до пп.3.1.1 п.3.1. ст..3 Закону України «Про податок на додану вартість»із змінами і доповненнями (далі Закон), об'єктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України.
Відповідно до п.4.1 Закону, база оподаткування операції з поставки товарів (послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче за звичайні ціни, з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків та зборів (обов'язкових платежів), згідно із законами України з питань оподаткування (за винятком податку на додану вартість, а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на послуги стільникового рухомого зв'язку, що включається до ціни товарів (послуг)). До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу в зв'язку з компенсацією вартості товарів (послуг). У разі якщо звичайна ціна на товари (послуги) перевищує договірну ціну на такі товари (послуги) більше ніж на 20 відсотків, база оподаткування операції з поставки таких товарів (послуг) визначається за звичайними цінами.
Відповідно до пп.7.2.3. Закону, податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом. Податкова накладна виписується на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт, послуг). У разі коли частка товару (робіт, послуг) не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби України, та враховується у визначенні загальних податкових зобов'язань. Платники податку повинні зберігати податкові накладні протягом строку, передбаченого законодавством для зобов'язань із сплати податків.
Відповідно до пп.7.3.1 Закону, датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку; або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.
Відповідно до пп.7.4.1 Закону, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
09.06.2009 року між позивачем (замовник) та ПП «Мок Спарта»(підрядник) укладено договір підряду №65 по виконанню робіт по ремонту шафи керування в приміщенні індивідуального теплового пункту супермаркету по вул. Зеленій, 147 у м. Львові. Вартість вказаних робіт визначена в розмірі 6960 грн. (в тому числі ПДВ). До договору позивачем надано копії протоколу погодження договірної ціни від 09.06.2009 року, акта здачі приймання виконаних робіт №300654, податкової накладної від 30.06.2009 року на суму 6960грн. (в тому числі ПДВ 1160 грн.).
Слід також звернути увагу на той факт, що операції з придбання позивачем у контрагента ПП «Мок Спарта»товарів (робіт, послуг) за червень 2009 року були предметом дослідження в ході планової виїзної перевірки ПП «Термоком»з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2007 року по 31.12.2009 року, висновки по результатах проведення якої висвітлені в акті перевірки від 31.03.2010 року №390/232/32200983, копія якого є в матеріалах справи (а.с.51-92) та не були враховані в ході проведення перевірки від 06.06.2011 року. Як вбачається з тексту акта перевірки від 31.03.2010 року, податковим органом не встановлено жодних порушень по операціях позивача за червень 2009 року.
На підтвердження оплати послуг (товарів, робіт) в тому числі ПДВ позивачем надано копії завірених реєстрів документів системи «Клієнт Банк»(а.с.103,172 175).
Відображення вказаних операцій у бухгалтерському обліку позивача підтверджується копією журналу ордеру по кредиту рахунку 685 «Розрахунки з іншими кредиторами»(а.с.106).
Відображення вказаних операцій у податковому обліку позивачем підтверджується матеріалами акта перевірки від 31.03.2010 року та від 06.06.2011 року та копіями декларацій з ПДВ за 6 місяць 2009 року та травень 2010 року, копії яких є в матеріалах справи (а.с.18-24).
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з довідки (а.с.114), до основних видів діяльності позивача відноситься: монтажні роботи, проектні, проектно дослідні ,дослідні роботи, роздрібна та оптова торгівля недержавних організацій, крім споживчої кооперації, монтаж систем опалення, вентиляції та кондиціювання повітря, діяльність у сфері архітектури, інженерна та технічна діяльність, повязана з будівництвом, роздрібна торгівля побутовими приладами та виробами, не віднесеними до інших угрупувань, оптова торгівля будівельним обладнанням. Також в матеріалах справи наявна копія ліцензії серії АБ №220308 ,видана ПП «Термоком» на здійснення будівельної діяльності строком дії з 14.10.2005 року до 14.10.2010 року (а.с.115).
Вказані операції між позивачем та контрагентом ПП «Мок Спарта»здійснювались з метою виконання позивачем зобовязань по договорах, укладених між ДП «Львівдіалік»ДАК «Укрмедпром»(замовником) та позивачем (виконавцем) (а.с.108 113). Позивач обґрунтовує необхідність укладення договору з ПП «Мок Спарта»тим, що через значний обсяг робіт і неможливість вкластись у встановлені договорами строки самотужки позивачем прийнято рішення про залучення субпідрядної організації, якою стало ПП «Мок Спарта».
Згідно п.1.7. ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість»із змінами і доповненнями (далі Закон 168), податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.
Відповідно до п.7.4.1. ст. 7 Закону 168, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.
Датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій (пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону №168/97-ВР):
або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;
або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).
За приписами пп.7.2.4 п.7.2 ст.7 Закону № 168/97-ВР право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому ст.9 цього Закону.
Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (із змінами та доповненнями) встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Відповідно до п. п.2.4 п.2 Положення "Про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 05.06.1995 року за № 168/704: "Первинні документи (на паперових і машинозчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному вираженні), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійсненні господарської операції і складання первинного документа".
Таким чином, всі представлені документи відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»до первинних документів, не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та підтверджують фактичне виконання послуг та придбання товарів у правовідносинах між позивачем та ПП «Мок Спарта».
Системний аналіз вищезазначених норм та документів, наявних в матеріалах справи (договорів, протоколів погодження договірної ціни, актів здачі приймання виконаних робіт, видаткових накладних, рахунків - фактур, податкових накладних) дає підстави зробити висновок, що документи, відповідають критеріям первинного документу, є достовірними та складені за результатами фактичного виконання послуг, придбання товарів.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Докази, подані позивачем переконують у підставності позовних вимог. Мету та реальність здійснення позивачем господарських операцій на які платник податку (позивач) покликається як на підставу виникнення у нього права на включення нарахованого ПДВ до податкового кредиту, відповідачем беззаперечними доказами спростовані не були.
Відповідно до статей 49,70 КАС України, сторони зобовязані добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами, а відтак зобовязані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень, що відповідачем зроблено не було.
По суті даного спору Закону України «Про податок на додану вартість»не повязує право платника податку на податковий кредит з проведенням будь яких зустрічних перевірок. Чинне законодавство не встановлює обовязок покупця сплачувати ПДВ повторно ще й до бюджету у разі, коли такий податок не буде сплачений продавцем або іншою особою, з врахуванням суми податку, отриманого від покупця в складі ціни товару. ПДВ, яке включене в ціні товару, є податковим зобовязанням продавця товару, і саме продавець несе обовязок по сплаті цього податку до бюджету.
Чинне податкове законодавство не ставить у залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання податкового кредиту чи бюджетного відшкодування поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб. Вимога п.1.8 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість»щодо надмірної сплати податку на додану вартість як необхідної умови повернення з бюджету сум цього податку його платникові, стосується саме цього платника і сплати саме ним податку у ціні придбання товарів (послуг) їх постачальникам.
Пунктом 1.3 статті 1 Закону України "Про податок на додану вартість" платника податку визначено як особу, яка згідно із цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особу, яка імпортує товари на митну територію України.
Згідно з пунктом 10.2 статті 10 того самого Закону платники податку, визначені у підпунктах "а", "в", "г", "д" пункту 10.1 цієї статті, відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також; за повноту і своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону.
При цьому, слід зазначити, що правом видачі податкової накладної користується виключно платник податку на додану вартість, зареєстрований як такий на підставі ст. 2 Закону України «Про податок на додану вартість». Контрагент позивача ПП «Мок Спарта»на момент здійснення операцій (червень 2009 року та травень 2010 року) включений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, що підтверджується довідкою з ЄДРПОУ (а.с.45-48). Відповідачем не надано доказів анулювання свідоцтва платника ПДВ контрагента на момент здійснення наведених вище операцій та про дані обставини не вказується в акті перевірки від 06.06.2011 року.
Відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Згідно ст.67 Конституції України, кожен зобовязаний сплачувати податки та збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Правовий порядок в Україні засновується на принципах, у відповідності з якими ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають обєктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно ч.1 ст.138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.
Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, враховуючи вищенаведені норми Закону України «Про податок на додану вартість», всі вимоги відносно порядку формування податкового кредиту позивачем виконані.
Обставини, на які посилається орган державної податкової служби викладені в акті перевірки контрагента ПП «Мок Спарта»складеного Ленінською МДПІ у м. Луганську 23.04.2010 року №300/23-35773887 та обґрунтовуються ненаданням контрагентом до перевірки первинних документів, документів бухгалтерського обліку, подання декларацій з ПДВ без декларування податкових зобовязань та податкового кредиту (з нульовими показниками), не можуть вказувати на відсутність реальної можливості надання послуг (продажу товарів) по вказаних договорах в сукупності з іншими доказами, які наявні в матеріалах справи.
Таким чином, порушення контрагентом позивача податкової дисципліни не може слугувати підставою для позбавлення платника податку ПП «Термоком»права на отримання податкової вигоди у вигляді зменшення податкових зобов'язань та права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо ним виконані усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та він має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.
З огляду на принцип персональної відповідальності платника позивач не може нести відповідальність за невиконання чи неналежне виконання обов'язку щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів) іншими платниками податків, якщо інше прямо не встановлено законом, а тому у разі невиконання контрагентом позивача своїх зобов'язання щодо декларування та сплати необхідних сум податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.
Відповідачем не наведено достатньо переконливих доводів про наявність обставин, які б свідчили про недобросовісність позивача як платника податків.
Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи вищенаведене, орган державної податкової служби прийшов до помилкового висновку про порушення позивачем пп.3.1.1 п.3.1 ст.3, п.4.1, ст..4, пп.7.2.3, п.7.2, пп.7.3.1 п.7.3, пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», відтак безпідставно позивачу збільшено суму грошового зобовязання по податку на додану вартість та застосовано штрафні (фінансові) санкції.
Враховуючи наведене, перевіривши обставини передбачені ч.3 ст.2 КАС України, суд прийшов до висновку про обґрунтованість та підставність позовних вимог і вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Судові витрати у вигляді судового збору (3,40 грн.), відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, слід стягнути з Державного бюджету України на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 7-14, 71, 86, 94 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
п о с т а н о в и в :
1. Адміністративний позов задоволити повністю.
Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України:

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Карп'як Оксана Орестівна

З оригіналом згідно

Суддя Карп'як Оксана Орестівна