Справа № 826/3502/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 травня 2015 року № 826/3502/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Гарника К.Ю., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Липська перлина"
до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідністю «Липська Перлина» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Липська Перлина») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач) в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 07 жовтня 2014 року № 02.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2015 року відкрито провадження в адміністративний справі № 826/3502/15 закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 24 березня 2015 року.

У судовому засіданні 24 березня 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти адміністративного позову.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 та частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи, що на підставі наказу від 12 вересня 2014 року № 2664 та повідомлення на перевірку від 12 вересня 2014 року №695/26-55-22-02, згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, пунктом 78.4 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України проведена документальна позапланова невиїзна перевірки Товариство з обмеженою відповідністю «Липська Перлина» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з Товариством з обмеженою відповідальністю «БК «Фортум» () за травень 2014 року, за результатом якої складено акт перевірки від 22 вересня 2014 року № 877/26552202/35633664.

Як висновок проведеної перевірки встановлено порушення пунктів 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України в результаті чого Товариством з обмеженою відповідністю «Липська Перлина» занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті (рядок 25 Декларації) на загальну суму 234 248 грн., в тому числі у травні 2014 року на загальну суму 71228 грн., у червні 2014 року на суму 123 625 грн., у липні 2014 року на суму 39395,00 грн.

За результатом розгляду, заперечення позивача залишені без задоволення, висновки акту перевірки від 22 вересня 2014 року № 877/26552202/35633664 - без змін.

Податковим повідомленням - рішенням Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 07 жовтня 2014 року № 02, Товариству з обмеженою відповідністю «Липська Перлина» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 292810,00 грн., в тому числі: за основним платежем - 234248,00 грн., за штрафними санкціями - 58562,00 грн.

За результатом адміністративного оскарження, спірне податкове повідомлення - рішення від 07 жовтня 2014 року № 02 - залишене без змін, скарги - без задоволення.

Позивач не погоджується з висновками Акта перевірки та прийнятими на його підставі податковим повідомленням - рішенням та податковою вимогою й мотивує позовні вимоги тим, що відповідачем не наведено жодного доказу на підтвердження нереальності господарських відносин між ним та ТОВ «БК «Фортум».

Заперечення відповідача, співпадають з висновками акта від 22 вересня 2014 року № 877/26552202/35633664.

Як зазначив Вищий адміністративний суд України в листі від 02 червня 2011 року №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та ТОВ «БК «Фортум», обставини використання придбаних товарів у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції (зокрема, чи були платниками податку на додану вартість).

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник. податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

З аналізу статті 198 Податкового кодексу України вбачається, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є відповідність податкової накладної порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України дою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кодекс України передбачає тільки один випадок не включення до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг) - це не підтвердження податковими накладними або оформлення з порушенням вимог чи не підтвердження митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу) (пункт 198.6 статті 198).

За приписом пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Досліджуючи реальність господарських операцій позивача із TOB «БК «Фортум» судом встановлено наступне.

Відносини між TOB «Липська Перлина» (Замовник) і TOB «БК «Фортум» Підрядник) у періоді, що перевірявся, базувались на Договорі підряду № 030314 від 03 березня 2014 року (далі за текстом також - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору Підрядник зобов'язується виконувати своїми силами роботи: «Поточний ремонт нежитлових приміщень, які знаходяться за адресою: Україна, 01001, місто Київ, провулок Музейний, 4-А» і здати вказані роботи Замовнику в встановлений договором строк, а Замовник - прийняти від Підрядника виконані роботи за актом прийому-передачі виконаних робіт та оплатити виконані роботи згідно з умовами Договору.

П. 1.2. Договору передбачено, що роботи за даним Договором проводяться з 01.04.2014 р. по 31.03.2015 р.

Факт виконання вищевказаного Договору в період, що перевірявся, посвідчується актами прийняття виконаних підрядних робіт, а саме: акт № 0506/01 прийняття виконаних підрядних робіт (поточний ремонт будівлі за травень 2014 року) від 06 травня 2014 року; акт № 0507/01 прийняття виконаних підрядних робіт (поточний ремонт будівлі за травень 2014 року) від 07 травня 2014 року; акт № 0508/01 прийняття виконаних підрядних робіт (поточний ремонт будівлі за травень 2014 року) від 08 травня 2014 року; акт № 0512/01 прийняття виконаних підрядних робіт (поточний ремонт будівлі за травень 2014 року) від 12 травня 2014 року.

В ході виконання умов Договору «БК «Фортум» було належним чином оформлено та виписано податкові накладні: № 1 від 05 травня 2014 року, № 3 від 07 травня 2014 року, № 4 від 08 травня 2014 року, № 5 від 12 травня 2014 року.

Вказані податкові накладні оформлені у відповідності до п. 201.1 ст. 201 Розділу V ПКУ та «Порядку заповнення податкової накладної», затвердженого Наказами Державної податкової адміністрації України від 21.12.2010 № 969 та Міністерства фінансів України від 01.11.2011 № 1379, що підтверджує право позивача на включення сум податку на додану вартість по взаємовідносинах із TOB « БК «Фортум » до податкового кредиту.

При цьому відповідачем в Акті перевірки не було встановлено порушень щодо форми або змісту таких податкових накладних.

Щодо посилання відповідача на відсутність документів, які підтверджують відрядження ОСОБА_1 до м. Запоріжжя, то такі посилання є безпідставними, виходячи з наступного.

Згідно ст. 647 ЦК України угода є укладеною у місці проживання фізичної особи або за місцезнаходженням юридичної особи, яка зробила пропозицію укласти договір, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як зазначено представником позивача та підтверджується матеріалами справи Договір було укладено директорами обох товариств, передано за допомогою факсимільного зв'язку із подальшим обміном оригіналами примірників, що відповідає загальному порядку укладення господарських договорів, передбаченому ст. 181 ГК України. Такий порядок не передбачає переміщення службових осіб підприємств, що має бути оформлено звітними документами, характерними для відряджень.

При цьому під час проведення перевірки відповідачем не встановлено та не доведено невідповідності змісту Договору підряду № 030314 від 03 березня 2014 року вимогам ст. 203 і ст. 215 ЦК України, не надано рішення суду про визнання цього Договору недійсним на підставі ч. 3 ст. 228 ЦК України. Зазначений Договір укладено TOB «Липська Перлина» та TOB «БК «Фортум» в межах їх господарської діяльності та фактично виконаний ними.

Що стосується посилання відповідача на неможливість виконання комплексу будівельно-монтажних робіт у зв'язку із тим, що TOB «Липська Перлина» продовжувало здійснювати діяльність із здавання в оренду приміщень, то вказані твердження є необґрунтованими з огляду на наступні пояснення та доводи позивача: податковим органом не з'ясовано, яким чином проводились ремонтні роботи, не враховано поетапний характер виконання вказаних робіт, можливість виконання таких робіт в вихідні та святкові дні; податковим органом не враховано той факт, що певні приміщення ділового центру «Європа» були вільними в зв'язку із тим, що після подій «Революції гідності» деякі орендарі відмовились від подальшої оренди вказаних приміщень, що надало можливість вільного доступу до вказаних приміщень для проведення ремонтних робіт (на підтвердження надано копію відповіді Печерського районного управління ГУМВС України в м. Києві № 54/вх.1673 від 26 лютого 2014 року на запит ТОВ «Діловий центр Європа» № 19/1566 від 17 лютого 2014 року; копію відповіді Торгово-промислової палати України № 449/05-5 від 28 лютого 2014 року на звернення ТОВ «Діловий центр Європа» № 18/1565 від 13 лютого 2014 року).

Також, на вимогу суду позивачем надані Договори оренди укладені між позивачем та ТОВ «Діловий центр Європа» та орендарями, відповідні додаткові угоди, а також, листи орендарів про припинення дії договорів оренди у зв'язку з тим, що починаючи з 19 січня 2014 року на вулиці Грушевського у безпосередній близькості до будинку № 4 по Музейному провулку проходять масові акції протесту із блокуванням під'їзду до офісного центру.

Щодо посилання відп овідача на відсутність товарно-транспортних накладних, то товарно-транспортна накладна та подорожний лист не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно- матеріальних цінностей. Такої позиції дотримується і Вищий адміністративний суд України в своїй Постанові № К/800/61508/13 від 06 березня 2014 року.

Отже, позивачем надані всі необхідні первинні документи, що стосуються господарських операцій з постачальником, та документи, що підтверджують реальне здійснення правочинів і досягнення Позивачем законної мети їх здійснення - придбання продукту для здійснення господарської статутної діяльності, направленої на отримання прибутку. Тому висновки Відповідача про безтоварність господарських операцій, вчинених за участю ТОВ «БК «Фортум» з мотивів не спрямованості правочинів на реальне настання наслідків, є необґрунтованими.

При вирішенні даного спору суд притримується позиції, що у разі якщо на час здійснення господарських операцій, за якими податковий орган не визнає обґрунтованим віднесення позивачем до податкового кредиту сум податку на додану вартість, постачальники були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також мали свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість, покупець не може нести відповідальність ні за несплату податків продавцями, ні за можливу недостовірність відомостей про них, наведених у зазначеному реєстрі, за умови необізнаності щодо неї.

Судом також враховано вимоги статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців".

Так, на момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ «БК «Фортум» було зареєстровано як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, TOB « БК «Фортум» зареєстроване 05 листопада 2013 року.

Основними видами діяльності TOB «БК «Фортум», в тому числі і на момент здійснення господарських операцій із TOB «Липська Перлина» визначено: будівництво житлових і нежитлових будівель (основний); інші спеціалізовані будівельні роботи; неспеціалізована оптова торгівля; діяльність у сфері архітектури; технічні випробування та дослідження; ремонт і технічне обслуговування інших транспортних засобів.

Суд відхиляє посилання відповідача на акт ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області від 28 серпня 2014 року № 184/08-27-2211/38964968 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «БК «Фортум» (код за ) щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01 травня 2014 року по 31 травня 2014 року», оскільки юридична відповідальність має індивідуальний характер, тому позивач не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб.

Також, судом враховано, що постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 04 вересня 2014 року по справі № 808/4141/14 за позовом TOB «БК «ФОРТУМ» до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, позов TOB «БК «Фортум» задоволено частково. Визнано протиправними дії ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області щодо коригування показників податкової звітності в інформаційних базах даних та зобов'язано відповідача відновити в інформаційних базах показники податкових зобов'язань та податкового кредиту TOB «БК «Фортум».

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем правомірно сформовано податковий кредит з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «БК «Фортум», а висновки Акта перевірки про порушення позивачем норм Податкового кодексу України та заниження податку на додану вартість є помилковими, відтак збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість з урахуванням штрафних санкцій є протиправним.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 07 жовтня 2014 року № 02 підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (стаття 69 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведена правомірність та обґрунтованість прийняття спірного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Липська Перлина» підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Липська Перлина» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 07 жовтня 2014 року № 02.

3. Судові витрати у розмірі 487,20 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Липська Перлина» з Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник