Справа № 2а-0770/1995/11
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2012-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Cправа № 2а-0770/1995/11
Ряд стат. звіту № 11.5
ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2012 року м. Ужгород

Закарпатський окружний адміністративний суд під головуванням судді Плеханова З.Б. за участю секретаря судового засідання Федорова Г.Ф. та сторін, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1

відповідачів: Міський відділ Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції - представник ОСОБА_2

Головне Управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області - представник ОСОБА_3

Прокуратура Закарпатської області в інтересах відповідача- представник ОСОБА_4

третя особа без самостійних вимог: Регіональне управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС України у Закарпатській області - представник не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, Головного управління державної казначейської служби України в Закарпатській області, третя особа: Регіональне управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС України у Закарпатській області про визнання неправомірними дій, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, зобов'язання вчинити дії та стягнення матеріальної та моральної шкоди ,

ВСТАНОВИВ:

Вступна та резолютивна частина постанови оголошена та підписана 09 квітня 2012 року. Повний текст постанови виготовлений та підписаний 11 квітня 2012 року.

ОСОБА_1 звернулася в Закарпатський окружний адміністративний суд з позовом до Міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, Головного управління державної казначейської служби України в Закарпатській області, третя особа: Регіональне управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС України у Закарпатській області про визнання неправомірними дій, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, зобов'язання вчинити дії та стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В процесі судового розгляду позивачка неодноразово змінювала та уточнювала позовні вимоги.

В заяві від 19.03.2012 року про зміну позовних вимог позивачка просить визнати постанову заступника начальника міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції від 06.06.2011 року про закінчення виконавчого провадження на виконання виконавчого листа № 2-271 виданого 08.10.2001 року протиправною та її скасувати. Також позивачка просить визнати неправомірним акт державного виконавця від 06.06.2011 року та дії МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції, державних виконавців щодо винесення вказаної постанови ; просить визнати відсутність повноважень міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції, заступника начальника міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління щодо надіслання Ужгородському міськрайонному суду від 06.06.2011 року за № 15584 виконавчого листа № 2-271 від 08.10.2001 року та зобов'язати МВ ДВС відновити виконавче провадження за виконавчим листом № 2-271/01, а Ужгородський міськрайсуд - направити виконавчий лист до МВ ДВС для виконання його повною мірою. Крім того, ОСОБА_5 просить визнати дії МВ ДВС Ужгородського МВ ДВС в частині ненаправлення їй копії постанови в триденний строк неправомірними; зобов'язати Головне управління державної казначейської служби України в Закарпатській області стягнути на користь ОСОБА_1 завдані їй протиправними діями і оскаржуваною постановою МУ ДВС матеріальні та моральні збитки в розмірі 10 000 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що постанова заступника начальника міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції від 06.06.2011 року про закінчення виконавчого провадження на виконання виконавчого листа № 2-271 виданого 08.10.2001 року є такою, що не відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження", Інструкції про проведення виконавчих дій, є необгрунтованою, чим порушуються права позивачки. ОСОБА_1 зазначає , що оскільки РУ Департаменту САТ ДПА у Закарпатській області не видано належним чином відповідного наказу про її поновлення на роботі з 29.08.2000 року і по цей час, то виконавче провадження про поновлення позивачки з 29.08.2000 року на виконання рішення суду від 08.10.2001 року та виконавчого листа не підлягало закінченню станом на 06.06.2011 року. У наказі № 03-0 від 01.06.2011 року не встановлено нарахувати та виплатити позивачці середню заробітну плату за весь час вимушеного прогулу , в т.ч. з 29.08.2000 року по 08.10.2001 в сумі 4564 грн. 17 коп., що є обов'язковим та одночасним при виданні наказу про поновлення на роботі з 29.08.2000 року.

Позивачка зазначає, що УДК в Закарпатській області вчинило неправомірні дії в частині стягнення на користь ОСОБА_1 відповідної заробітної плати з боржника, ніби виконавши вимогу № 1-1493/02 із грубим порушенням, оскільки банк не мав права прийняти платіжну вимогу до виконання про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу в сумі 4564,17 грн. без одночасного зазначення в ній сум до стягнення прибуткового податку та інших обов'язкових платежів, чим самим позивачці спричинені тяжкі наслідки. Також ОСОБА_1 вказує , що поштовим переказом № 2/604 від 12.06.2003 року насправді виплачено суму 4495,03 грн., а згідно рішення суду від 08.10.2001 року встановлено стягнення суми 4564,17 грн. та 351,09 грн. негайно, тобто зарплати, а не коштів з загального балансового рахунку державного бюджету України в УДК Закарпатської області. Позивачка вказує, що їй поштовим переказом було перераховано просто неоподатковуваний дохід , а не зарплату за час вимушеного прогулу, в чим самим її ввели в оману.

ОСОБА_1 вказує на порушення МВ ДВС ч.4.1.2 Інструкції, що виразилося у складенні акту від 06.06.2011 року з метою його протиправного використання як підстави для закінчення виконавчого провадження. Крім того, зазначає, що, державним виконавцем не зазначено у виконавчому листі яким чином, що саме та у який спосіб проведено виконання.

Позивачка зазначає, що МВ ДВС порушено вимоги ст.48 Закону під час повернення ним виконавчого документу до суду, а ОСОБА_1 як стягувачці копія постанови не надіслана у встановлений триденний строк та не видана. Невідповідність постанови вимогам Інструкції полягає у тому , що неповно зазначено назву документу, резолютивну частину, не прийнято рішення про повернення виконавчого листа до суду, але який протиправно був повернутим.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що жодним судовим рішенням чи виконавчим листом не встановлено виплатити їй саме борг по заробітній платі , і жодним державним управлінням їй не було нараховано зарплату за час вимушеного прогулу.; і по цей час нею не отримано заробітну плату за час вимушеного прогулу з 29.08.2000 року по 08.10.2001 року в сумі 4564,17 грн.. що в свою чергу позбавляє її права на отримання належних їй в наступному компенсації із зарахуванням їй певних років трудового та спеціального стажу.

Вищевказаними неправомірними діями ДВС та винесеною постановою про закінчення виконавчого провадження , як зазначає позивачка, їй завдаються душевні страждання, існує відчуття невпевненості у майбутньому, що негативно впливає на стан її здоров'я, чим їй завдано матеріальну та моральну шкоду.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з мотивів викладених в заяві про зміну позовних вимог від 09.03.2012 року та згідно письмових пояснень.

Представник міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції в судовому засіданні повністю заперечив проти позову з мотивів викладених у письмових запереченнях та пояснив, що на виконанні в Ужгородському МВ ДВС перебуває виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-271/01 виданого 08.10.2001 року Ужгородським міським місцевим судом про поновлення ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста по ліцензуванню відділу контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів Закарпатського обласного Управління державного регулювання виробництва та обігу алкоголю і тютюну та стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з 29 серпня 2000 року по 08 жовтня 2001 р. в сумі 4564,17 грн. В процесі виконання рішення були вирішені питання щодо заміни сторони виконавчого провадження та винесені постанови про накладення штрафних санкцій , а також внесено подання про порушення кримінальної справи за невиконання рішення суду. В результаті видання 01.06.2011 року боржником наказу № 03-0 про поновлення стягувача на посаді головного державного податкового інспектора відділу ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами регіонального управління Департаменту САТ ДПА України в Закарпатській області, тобто на посаді наявній у структурі боржника на сьогоднішній момент, на посаді з подібними функціями , які схожі з посадою зазначеною у виконавчому листі. Оскільки боржника поновлено на посаді, а кошти згідно рішення суду від 08.10.2001 року перераховані стягувачу поштовим переказом з депозитного рахунку відділу ДВС, то 06.06.2011 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, яка винесена і направлена у відповідності до вимог закону. Крім того, представник відповідача зазначив, що згідно Ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2009 року по справі № 22а-14894/08/9104 в задоволенні позову ОСОБА_1 щодо визнання дій МВ ДВС неправомірними при виконанні виконавчого листа № 2-271 від 06.08.2002 року - відмовлено, а тому зазначені обставини не повинні доказуватися при розгляді даної справи.

Представник Головного управління державної казначейської служби України в Закарпатській області в судовому засіданні заперечив проти позову з мотивів викладених у письмових запереченнях та пояснив, що нормативними правовими актами не надано органам Державної казначейської служби права розпоряджатися бюджетними коштами, а тому вимога позивача щодо зобов'язання Головного управління стягнути на користь позивача матеріальні та моральні збитки, заподіяні протиправними діями органу державної виконавчої служби в сумі 10 000 грн. за рахунок держави не відповідає чинному законодавству. Також представник Головного управління державної казначейської служби України в Закарпатській області зазначив, що органи Казначейства проводять безспірне списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державних та місцевих бюджетних установ за рішенням, яке було прийнято державним органом , що відповідно до закону має право на його застосування, в даному випадку, державної виконавчої служби, яка здійснює виконання рішень про стягнення коштів з рахунків боржника, відкритих в органах казначейства. Зокрема, на виконання виконавчого листа № 2-271 від 06.08.2002 року було проведено примусове списання коштів з реєстраційного рахунку № /0 в сумі 4564,17 грн., в тому числі по КЕКВ 1111.

Представник прокуратури Закарпатської області заперечив проти позовних вимог, пояснив, що дії відповідачів відповідають вимогам чинного законодавства і перерахування коштів позивачці згідно рішення суду від 08.10.2001 року було проведено належним чином.

Представник третьої особи: Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС України у Закарпатській області в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про розгляд справи належним чином. В письмових поясненнях начальник Регіонального управління заперечив проти позовних вимог та пояснив, що з Управління вже стягнуто зазначену у рішенні суду від 08.10.11 року суму з врахуванням заміни сторони виконавчого провадження - боржника, на що 06.08.2002 року був виданий виконавчий лист , і 20.09.2002 року сума в розмірі 4564,17 грн. була примусово стягнута з регіонального управління платіжною вимогою держказначейства № 1-1463/02 та переведена на депозит державної виконавчої служби, а потім перерахована згідно розпорядження про перерахунок коштів від 09.03.2003 року та отримана ОСОБА_1, що вона не заперечує. Оскільки наказом № 03-0 від 01.06.2011 року ОСОБА_1 поновлено на роботі, допущено до виконання посадових обов'язків, виплачено всю суму згідно рішення суду, видано наказ № 244 від 01.09.11 року, яким встановлено стаж роботи, що дає право на виплату винагороди за вислугу років у розмірі 40 %, то підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши належні та допустимі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно положень ст. 69 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. При з'ясуванні обставин у даній справі у відповідності до ст.70 КАСУ суд бере до уваги належні є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

08 жовтня 2001 року Ужгородським міським місцевим судом видано виконавчий лист № 2-271 на підставі рішення, в резолютивній частині якого : вирішено

:- Поновити ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста по ліцензуванню відділу контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів Закарпатського обласного Управління державного регулювання виробництва та обігу алкоголю і тютюну.

-Стягнути з Закарпатського обласного Управління державного регулювання виробництва та обігу алкоголю і тютюну на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в період з 29 серпня 2000 року по 08 жовтня 2001 р. в сумі 4564,17 грн.

- Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку в сумі 351,09 грн.

01 червня 2011 року начальник управління Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у Закарпатській області видав Наказ № 03-0 "Про поновлення на роботі ОСОБА_1", в якому зазначено , що на виконання рішення Ужгородського міського суду Закарпатської області від 08.10.2001 року по справі № 2-271/2001, Ухвали Ужгородського міського суду від 16.10.2001 року по справі № 2-271/2001, виконавчого листа № 2-271/01 від 08 жовтня 2001 року, Ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 15 серпня 2006 року по справі № 2а-46/06, Ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 червня 2010 року по справі " 2в-6/09/0770 у зв'язку з ліквідацією Закарпатського обласного управління державного регулювання виробництва та обігу алкоголю і тютюну на підставі Указу Президента України від 11 липня 2001 року № 510/2001, постанови Кабінету Міністрів України від 07 серпня 2001 року № 940 наказано поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного податкового інспектора відділу ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у Закарпатській області з 29 серпня 2000 року. Підстава: рішення Ужгородського міського суду Закарпатської області від 08.10.2001 року по справі № 2-271/2001, Ухвала Ужгородського міського суду від 16.10.2001 року по справі № 2-271/2001, виконавчий лист № 2-271/01 від 08 жовтня 2001 року, Ухвала Ужгородського міськрайонного суду від 15 серпня 2006 року по справі № 2а-46/06, Ухвала Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 червня 2010 року по справі " 2в-6/09/0770 .

01.06.2011 року начальник управління Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС України у Закарпатській області надіслав на адресу начальника МВ ДВС Ужгородського МРУЮ лист , в якому зазначив про видання наказу про поновлення ОСОБА_1 на посаді, допущення до виконання своїх обов'язків, у зв'язку з чим просять склаcти Акт про фактичне виконання виконавчого листа № 2-271/01 від 08.10.2001 року.

06 червня 2011 року заступником начальника державної виконавчої служби у м. Ужгороді ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-271/01 виданого 08.10.2001 року складено Акт за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , яким встановлено , що ОСОБА_1 перебуває на роботі за адресою боржника на підставі Наказу № 03-0 від 01.06.11 року . Також зазначено , що ОСОБА_1 поновлена у структурі боржника на рівнозначній посаді, кошти за вимушений прогул в розмірі 4564,17 грн. були стягнуті відділом ДВС та перераховані ОСОБА_1 у 2002 році. В акті зазначені пояснення ОСОБА_1 , в яких вона вказала, що її допущено до роботи, однак рішення суду не виконано повною мірою.

06 червня 2011 року заступником начальника державної виконавчої служби у м. Ужгороді ОСОБА_2 по виконавчому провадженню ВП № 16652697 з виконання виконавчого листа № 2-271/01 виданого 08.10.2001 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, якою встановлено, що відповідно до наказу № 03-0 від 01.06.11 року ОСОБА_1 поновлена на роботі у структурі боржника на посаді головного державного податкового інспектора відділу ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у Закарпатській області Сума боргу перерахована стягувачу відповідно до платіжного доручення від 10.06.2003 року поштовим переказом. На підставі наведеного керуючись п.8 ч.1 ст. 49, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" постановлено: виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-271/01 виданого 08.10.2001 року - закінчити, копію постанови направити сторонам та органу, що видав виконавчий документ. Постанова може бути оскаржена до суду в 10-денний строк з моменту її одержання.

06 червня 2011 року заступник начальника державної виконавчої служби у м. Ужгороді ОСОБА_2 надіслав супровідний лист № 15584 "Про надіслання копії постанови про закінчення виконавчого провадження" на адресу Ужгородського міськрайонного суду, Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у Закарпатській області , ОСОБА_1 , якому зазначено, що при цьому на підставі ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження" направляється копія постанови про закінчення виконавчого провадження" від 06.06.2011 року після виконання. Додаток: копія постанови про закінчення виконавчого провадження від 06.06.2011 року на 2 арк. та виконавчий лист № 2-271 від 08.10.2001 ( першому адресату).

06 серпня 2002 року Ужгородським міським судом видано виконавчий лист № 2-271, в якому зазначено боржника: Регіональне управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у Закарпатській області.

20 вересня 2002 року МВ ДВС Ужгородського МРУЮ видано платіжну вимогу №1-1463/02, в якій зазначено: платник - Регіональне управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у Закарпатській області, одержувач: Відділення державного казначейства в м. Ужгороді. Призначення платежу: для зарахування а р/р МВ ДВС згідно виконавчого листа № 2-271 від 06.08.2002 року про стягнення з Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України у Закарпатській області на користь ОСОБА_1

20 вересня 2002 року Управління Державного казначейства у Закарпатській області оформило платіжне доручення № 19549 на суму 4564,17 грн., в якому зазначено: платник - УДК у Закарпатській області , код-22115838, рахунок № 0,; одержувач - ВДК м. Ужгорода, код 22108040, рахунок 711. Призначення платежу: для зарахування на р/р ДВС згідно виконавчого листа " 2-271 від 06.08.2002 року про стягнення з Рег. упр. ДААК ДПА на користь ОСОБА_1 Платіжна вимога № 1- 1463/02.

В повідомленні про примусове списання коштів з рахунків розпорядників коштів згідно вимоги №1-1463/02 від 20.02.2002 року вказано , що на виконання виконавчого листа № 2-271 від 06.08.2002 року проведено примусове списання коштів з реєстраційного рахунку № 86/0 в сумі 4564,17 грн. КЕКВ 1111.

09 червня 2003 року державним виконавцем Слободян Л.А. видано розпорядження бухгалтеру про перерахунок коштів, в якому зазначено : перерахувати в користь Ужгородського голопоштамту ( для подальшого скерування ОСОБА_1 4559,76грн. 76 коп.

Зазначені кошти позивачка отримала, документ про отримання грошового переказу, є в неї в наявності, однак в судовому засіданні вона вказала, що відмовляється надати його для огляду.

10 червня 2003 року в платіжному дорученні № 289 зазначено: платник -ДВС в м. Ужгороді, одержувач-головпоштамт. Призначення платежу: Стягнення заборгованості по заробітній платі з Рег. Упр. адмін. акцизного збору і контр. підакцизного збору на користь ОСОБА_1

В квитанції поштамту м. Ужгорода від 12.06.2003 року зазначено , що переказ № 604 на суму 4495,03 грн. адресований ОСОБА_1

10 червня 2003 року державним виконавцем Слободян Л.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження , яким встановлено , що суму боргу перераховано ОСОБА_1 згідно платіжного доручення № 289 від 10.06.2003 року.

У відповідності до п.8 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

В ч.1 статті 31 Закону зазначено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

В п.4.9.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року N 74/5 зазначено , що про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову (додаток 13), яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам та суду або іншому органу (посадовій особі), які видали виконавчий документ, або за належністю до іншого органу державної виконавчої служби. До копії постанови державний виконавець додає виконавчий документ, який повертається органу, що його видав, або стягувачу, або передається за належністю. Копію виконавчого листа державний виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2009 року по справі № 22а-14894/08/9104 в задоволенні позову ОСОБА_1 щодо визнання дій МВ ДВС неправомірними при виконанні виконавчого листа № 2-271 від 06.08.2002 року. Частиною 1. ст.72 КАСУ встановлено що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно Указу Президента України "Про Державне казначейство України "( в редакції , яка діяла на момент спірних правовідносин) основними завданнями Державного кзначейства України є: організація виконання Державного бюджету України і здійснення контролю за цим; управління наявними коштами Державного бюджету України, у тому числі в іноземній валюті, коштами державних позабюджетних фондів і позабюджетними коштами установ та організацій, що утримуються за рахунок коштів Державного бюджету України; фінансування видатків Державного бюджету України; ведення обліку касового виконання Державного бюджету України, складання звітності про стан виконання Державного бюджету України; здійснення управління державним внутрішнім та зовнішнім боргом відповідно до чинного законодавства; розподіл між Державним бюджетом України та бюджетами Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя відрахувань від загальнодержавних податків, зборів і обов'язкових платежів за нормативами, затвердженими Верховною Радою України; здійснення контролю за надходженням, використанням коштів державних позабюджетних фондів і позабюджетних коштів установ та організацій, що утримуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

В частині 1 статті 2 КАСУ зазначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Суд в судовому засіданні прийшов до висновку, що посилання позивача у позовній заяві на неправомірні дії відповідачів під час проведення виконавчого провадження, винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, порушення вказаних позивачем нормативних актів не знайшло свого підтвердження, на підставі чого заявлені позовні вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають. Даний висновок зроблений судом з урахуванням положень ч.3.ст. 2 КАСУ, де зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією ( 254к/96-ВР ) та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 23 ЦК України регламентує право на відшкодування моральної шкоди , а саме:. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Оскільки порушень прав позивачки судом не встановлено , то позовна вимога щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволенню не підлягає.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 160-163 КАС України , суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В позові ОСОБА_1 до Міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, Головного управління державної казначейської служби України в Закарпатській області, третя особа: Регіональне управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС України у Закарпатській області про визнання неправомірними дій, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, зобов'язання вчинити дії та стягнення матеріальної та моральної шкоди- відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а уразі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України , апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Плеханова З.Б.