Справа № 465/293/15-а
Суддя: Лозинський Б. М.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 465/293/15-а
Номер провадження 2-а/465/95/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2015 року Франківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді- Лозинського Б.М.

при секретарі- Попик А.Б.

за участю позивача- Чопик В.С.

представника відповідача - Волинець О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, суд,-

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова про зобов'язання вчинити дії щодо перерахунку і виплати пенсії з врахуванням всіх видів оплати праці, на які були нараховані та сплачені страхові внески (єдиний внесок) під час обчислення пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу», мотивуючи позовні вимоги тим, що вона перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова, як одержувач пенсії за нормами ЗУ «Про державну службу» з 03.07.2012 року. Пенсію їй призначено відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

02.12.2014 року позивач звернулася до відповідача з письмовою заявою про перерахунок і виплату пенсії з врахуванням всіх виплат, на які були нараховані та сплачені страхові внески (єдиний внесок), включаючи суми матеріальних допомог, індексації заробітної плати та інших фактично отриманих сум, як складової заробітної плати, які отримані нею перед зверненням за призначенням пенсії.

Однак, відповідач своїм листом за №107-4/8 від 15 грудня 2014 року відмовив їй в перерахунку пенсії мотивуючи це тим, що включення в складові заробітної плати для обчислення пенсії матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення не передбачено нормами чинного законодавства.

Позивач, вважаючи дії відповідача щодо відмови включити зазначені суми в заробітну плату для призначення пенсії протиправними та такими, що порушують її конституційні права, просила суд зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату їй пенсії, як державному службовцю, з урахуванням усіх видів оплати праці, на які були нараховані та сплачені страхові внески, включаючи суми матеріальних допомог, індексації заробітної плати та інших фактично отриманих сум, як складових заробітної плати, з яких проводиться нарахування (чергові перерахунки) пенсії згідно норм чинного законодавства.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічним викладених в позовній заяві. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні, надавши письмові заперечення на позовну заяву, в яких зазначила, що відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років, премій та інших надбавок. Такі види виплат як матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та матеріальна допомога на оздоровлення є одноразовими виплатами та непередбачені ст. 33 Закону України «Про державну службу», як складові заробітної плати державного службовця. Одноразові виплати, як складові заробітної плати для обчислення пенсії державним службовцям постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій» не передбачені. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11).

За приписами частини другої статті 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що управлінням Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова ОСОБА_2 призначено пенсію за віком відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» з 03.07.2012 року.

02.12.2014 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про проведення перерахунку раніше призначеної їй пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» із врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати.

Листом від 15.12.2014 року за №107-4/8 УПФ України у Франківському районі м.Львова відмовило позивачці у перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що матеріальна допомога є одноразовою виплатою та не є складовою заробітної плати у розумінні ч.2 ст.33 Закону України «Про державну службу».

З огляду на викладене вище, наведені відповідачем підстави для відмови в перерахунку пенсії є повністю необґрунтовані.

Отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Крім того, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому необхідно врахувати, що матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення і приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини між сторонами та встановлених обставин даної справи, суд дійшов висновку про правомірність заявлених позивачкою вимог, які підтверджуються належними доказами.

Оскільки відповідач є державною бюджетною установою, суд вважає можливим у відповідності до ст. 88 КАС України звільнити його від сплати судових витрат на користь держави.

Керуючись ст. 37 Закону України «Про державну службу», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 41 Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці» та ст. ст. 2, 6-9, 17, 94, 99, 128, 158-163, 167 КАС України суд,-

п о с т а н о в и в :

позовні вимоги ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова щодо відмови в перерахунку призначеної пенсії державного службовця ОСОБА_2 з урахуванням сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги для оздоровлення, індексації заробітної плати.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Франківському районі м. Львова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 та виплатити їй пенсію, як державному службовцю, з урахуванням усіх видів оплати праці, на які були нараховані та сплачені страхові внески, включаючи суми матеріальних допомог, індексації заробітної плати та інші фактично отримані суми, як складові заробітної плати, з яких проводиться нарахування (чергові перерахунки) пенсії, визначених у довідці про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", згідно норм чинного законодавства, починаючи з 03 липня 2012 року, з урахуванням сплачених сум.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня проголошення постанови, з одночасним направленням копії апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду особою, яка її подає.

Постанова виготовлена в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя Франківського

районного суду м. Львова: Лозинський Б.М.