Справа № 804/596/15
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 р. Справа № 804/596/15

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Марганецький рудоремонтний завод" до Управління Пенсійного фонду України в м.Марганці Дніпропетровської області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, -

ВСТАНОВИВ:

14.01.2015р. Публічне акціонерне товариство "Марганецький рудоремонтний завод" звернулося з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Марганці Дніпропетровської області та просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо направлення на адресу позивача двох розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за грудень 2014 року;

- визнати протиправними дії відповідача щодо направлення на адресу позивача двох розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "б-з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за грудень 2014 року;

- визнати протиправними та скасувати розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за грудень 2014 року;

- визнати протиправними та скасувати розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "б-з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за грудень 2014 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що оспорювані розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по Списку №1 та Списку №2 є протиправними та такими, що суперечать вимогам діючого законодавства, оскільки жодним нормативно-правовим актом не надано відповідачу права розбивати розрахунки фактичних витрат за один період. Позивач не згодний із включенням до розрахунків фактичних витрат по Списках №1,2 за грудень 2014р. деяких пенсіонерів, а саме: по Списку №1 - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та по Списку №2 - ОСОБА_7, ОСОБА_8 посилаючись на те, що довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видані ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод», містять недостовірну інформацію, у зв'язку із чим на підставі таких довідок не можна було призначати пенсію особі на пільгових умовах. Також позивач вказує на те, що підставою для складання вказаних вище довідок є Постанова Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, однак на момент складання цих довідок вже діяла Постанова КМУ від 16.01.2003р. №36, тому, з огляду на зазначене, вказані вище довідки містять недостовірну інформацію у зв'язку з чим на їх підставі не можна було призначати пільгові пенсії.

Позивач в судові засідання не з'явився без поважної причини жодного разу з моменту відкриття провадження у цій справі, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином 04.03.2015р., 24.03.2015р. та 01.04.2015р. у відповідності до положень ст.35, 38 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується наявними в матеріалах справи телефонограмами та поштовим повідомленням (а.с. 195-196, 214, 220).

Відповідач в судове засідання не з'явився, однак 07.04.2015р. надав до канцелярії суду клопотання, в якому просив розглянути справу за відсутності представника управління в порядку письмового провадження (а.с. 222).

У письмових запереченнях від 17.02.2015р. та у доповненнях до заперечень від 23.03.2015р. відповідач просив відмовити у задоволенні даного позову у повному обсязі, посилаючись на те, що позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що містять неправильне трактування норм закону, а оспорювані розрахунки складені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією, законами України та у відповідності до Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №21-1. Відповідач зазначив, що чинним законодавством України не передбачено заборони щодо розділення розрахунків, а також вказав, що прізвища осіб, зазначених позивачем, як такі що не мають бути включені до розрахунків навіть не містяться в даних розрахунках по Списку №1 та №2 за грудень 2014р. Крім того, у довідках, виданих позивачем по пенсіонерам ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_8 було правильно зазначено приналежність посад до Списків №1,2, при цьому, довідки, у яких самостійно позивачем були виявлені помилки не були замінені або відкликані, а тому управління вважає їх дійсними та виданими згідно до вимог чинного законодавства України. Відповідач також вважає, що заперечення щодо правильності визначення Пенсійним фондом розміру відшкодування фактичних витрат можуть заявлятись платниками у разі стягнення сум заборгованості з огляду на те, що Інструкція №21-1 не передбачає процедуру оскарження розрахунків суб'єкта владних повноважень.

Згідно до ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Частиною 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, належне повідомлення позивача про дату, час і місце розгляду справи у відповідності до вимог ст. 35,38 Кодексу адміністративного судочинства України, надане відповідачем клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача у порядку письмового провадження, строки розгляду та вирішення справи, встановлені ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе вирішити спір за відсутності сторін, у порядку письмового провадження, за наявними у справі доказами відповідно до вимог ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно до ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Із наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що Управлінням Пенсійного фонду України в м. Марганці Дніпропетровської області були складені та направлені позивачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по Списках №1 та №2 за грудень 2014р., які були отримані позивачем 19.12.2014р., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями відповідних розрахунків, копіями супровідних листів №7174/02/28 та №7173/02/28 від 19.12.2014р. (а.с. 15-20, 187-188).

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо направлення розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, а також не погоджується із оспорюваними розрахунками посилаючись на те, що вказані розрахунки прийняті на підставі довідок, які містять недостовірну інформацію, а тому на їх підставі не можна було призначати пільгові пенсії.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначено ч.2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003р. (далі - Закон № 1058) та Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 16 січня 2004 року за №64/8663 (далі - Інструкція №21-1).

Згідно ч.2 розділу розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003р. пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому, зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, ради та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно цього Закону.

Також відповідно до п.6.1 Інструкції №21-1 відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах:

- для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

- для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у встановлених відсоткових розмірах.

Згідно до п.6.4, 6.5 Інструкції №21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

П. 6.7, 6.8 вказаної вище Інструкції №21-1 визначено, що суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Отже, з аналізу наведених вище норм можна дійти висновку, що на Управління пенсійного Фонду у відповідності до вимог п.6.4, 6.5 Інструкції №21-1 покладено обов'язок щодо надсилання підприємствам розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій, які бути призначені на підставі довідок, які видані позивачем, а підприємство позивача після отримання таких розрахунків, зобов'язане відшкодовувати Пенсійному фонду фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених працівникам позивача.

З огляду на викладене, дії відповідача щодо направлення позивачеві розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списками №1,2 за грудень 2014р., які сформовані на підставі довідок, виданих позивачем є такими, що вчинені правомірно у відповідності до вимог Інструкції №21-1.

Частина 2 ст. 71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В той же час, і частина 1 статті 71 КАС України покладає обов'язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Позивачем не було наведено жодних підстав та не надано будь-яких доказів, які б свідчили про протиправність дій відповідача щодо направлення на адресу позивача розрахунків по фактичних витратах за Списками №1,2 за грудень 2014р. з урахуванням наведених норм Інструкції №21-1.

При цьому, судом не можуть бути прийняті до уваги посилання позивача на те, що відповідачеві не надано права розбивати розрахунки фактичних витрат за один період з огляду на те, що згідно до пп.6.4 п.6 Інструкції №21-1 передбачено, що розмір сум до відшкодування визначається щорічно у розрахунках, які надсилаються до 20 числа поточного року та потягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій, тобто у зв'язку з перерахунком пенсій Управління Пенсійного фонду України має право надіслати розрахунки протягом 10 днів після перерахування пенсій.

Також є безпідставними і доводи позивача про те, що пільгові пенсії гр. ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 були призначені на підставі довідок позивача, які містять недостовірну інформацію за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній з огляду на те, що зазначення позивачем у довідках недостовірних відомостей не може бути підставами для скасування розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, так як позивач згідно до ст.101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.50 Закону України №1058 несе матеріальну відповідальність за зазначення у документах для призначення пенсій недостовірних відомостей.

Слід також зазначити, що відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637 у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості , що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідні довідки для призначення пільгових пенсій були надані та містять всю інформацію , що підтверджується змістом таких довідок, наявних у справі.

Між тим, відповідачем надано належні та допустимі докази, що підтверджують законність та обґрунтованість вчинення відповідачем дій щодо направлення на адресу позивача розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списками №1,2 за грудень 2014р.

В той же час, доводи відповідача про неможливість оскарження вищевказаних розрахунків у судовому порядку є безпідставними, оскільки вказані розрахунки є обов'язковими для сплати позивачем у визначені законом строки, а отже, є рішенням суб'єкта владних повноважень, яке може бути предметом судового розгляду з урахуванням змісту постанов Верховного Суду України від 23.03.2010 р., від 13.02.2012 р. та від 25.09.2012р., які є обов'язковими для застосування згідно до вимог ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши дії відповідача щодо прийняття розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списками №1,2 за грудень 2014р. та дії відповідача щодо направлення вказаних розрахунків на адресу позивача виходячи з вимог ч.3 ст.2 вказаного Кодексу, суд приходить до висновку, що відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що має значення для прийняття рішення (вчинення дії), а тому у адміністративного суду відсутні правові підстави для задоволення даного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що рішення прийнято на користь суб'єкта владних повноважень, у зв'язку з чим судові витрати понесені позивачем не підлягають стягненню з державного бюджету відповідно до ч.2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

В той же час, відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

За таких обставин, враховуючи відсутність підстав для задоволення даного позову, сплачену позивачем суму судового збору за майнові позовні вимоги при поданні позову у розмірі 200,00грн. (а.с. 4), суд вважає за необхідне стягнути з позивача в дохід Державного бюджету України - решту судового збору у розмірі 1627,00грн. (1827-200,00).

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 71, 86, 94, 122, 128, 160, 161, 162, 163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства "Марганецький рудоремонтний завод" до Управління Пенсійного фонду України в м.Марганці Дніпропетровської області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Марганецький рудоремонтний завод" (53401, м.Марганець, вул. Радянська, буд.162, ) на користь Державного бюджету України - решту судового збору у розмірі - 1627грн. 00коп. (одна тисяча шістсот двадцять сім гривень 00 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва