Справа № 152/516/15-а
Суддя: Славінська Н. Л.
Дата ухвалення: 2015-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 152/516/15-а
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 травня 2015 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача

ОСОБА_1 ОСОБА_2,

представника відповідача

Хоменківської сільської ради ОСОБА_3,

третьої особи, яка не заявляє

самостійних вимог щодо

предмету спору на стороні

відповідача, ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді Вінницької області в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_4, про бездіяльність посадової особи органу місцевого самоврядування, зобовязання вчинити дії,

встановив:

31.03.2015 року ОСОБА_1 звернулася до Шаргородського районного суду Вінницької області з адміністративним позовом до Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову ОСОБА_4, про бездіяльність посадової особи органу місцевого самоврядування, зобовязання вчинити дії.

Позивачка просить зобовязати відповідача Хоменківську сільську раду надати їй викопіювання земельної ділянки (урочища «Плоска» с. Хоменки) та рішення 20 сесії 4 скликання Хоменківської сільської ради від 12.05.2005 року «Про погодження передачі земльних ділянок з постійного користування у власність працівникам соціальної сфери, які проживають на території сільської ради».

Мотивуючи позовні вимоги позивачка зазначила, що 01.08.2005 року Шаргородська РДА видала розпорядження №267 про передачу земельних ділянок працівникам соціальної сфери, які проживають на території Хоменківської сільської ради, з постійного користування у власність та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки. Позивачка включена у додаток до цього розпорядження Список осіб, працівників соціальної сфери села, зокрема, під №19.

Вказаному розпорядженню передувало рішення Хоменківської сільської ради від 12.05.2005 року «Про погодження передачі земельних ділянок з постійного користування у власність працівникам соціальної сфери, які проживають на території сільської ради», відповідно до якого працівникам соціальної сфери було передано 53,7 га землі в урочищі «Плоска», та надано дозвіл на ведення особистого селянського господарства.

За ініціативою сільської ради працівники соціальної сфери здали по 60 грн. в сільську раду для виготовлення державних актів на земельні ділянки, які сільська рада не виготовила, а гроші не повернула.

Тривалий час її земельну ділянку, як і інших працівників соціальної сфери, використовувало СТОВ «Колос» с. Хоменки, за що вона отримувала орендну плату.

На початку 2013 року рішенням Хоменківського сільського голови земля з користування СТОВ «Колос» була відібрана і передана в користування фізичної особи ОСОБА_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1, яка користувалася належною їй земельною ділянкою в 2013-2014 роках.

27.01.2015 року вона звернулася до Хоменківського сільського голови із заявою про надання викопіювання земельної ділянки в урочищі «Плоска» для виготовлення технічної документації для державних актів, однак отримала відповідь, що вільних земель у урочищі «Плоска» немає, що відповідає дійсності, оскільки земельною ділянкою, виділеною для працівників соціальної сфери, в тому числі і її земельною ділянкою, незаконно, на її думку, користується ОСОБА_4

Вважає, що Хоменківська сільська рада та Хоменківський сільський голова шляхом бездіяльності перешкоджають їй у виготовленні документів на землю, не надавши викопіювання земельної ділянки та не повернувши коштів, які вона сплатила за виготовлення документів.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності від 16.12.2014 року, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, зсилаючись на ті самі обставини, що і в позовній заяві. Суду пояснили, що позивачка працювала 40 років у соціальній сфері, зокрема, в комбінаті громадського харчування в с. Хоменки. 01.08.2005 року розпорядженням Шаргородської РДА працівникам соціальної сфери, в тому числі і позивачці, було виділено земельні ділянки в урочищі «Плоска» с. Хоменки для ведення особистого селянського господарства. Оформити документи про право власності раніше позивачка не мала можливості через відсутність коштів внаслідок хвороби і смерті чоловіка, хвороби дитини. Крім того, позивачка вважала, що сільська рада, яка зібрала із працівників соціальної сфери по 60 грн., повинна виготовити документи про право власності кожної особи на земельну ділянку. Інститутом землеустрою, як їм відомо, земельні ділянки працівникам соціальної сфери в урочищі «Плоска» при виїзді на місце, визначені єдиним масивом. Ці землі були передані в оренду СТОВ «Колос», за що особи отримували орендну плату у виді зерна, в тому числі і позивачка. У 2013-2014 роках позивачка не отримала зерна від СТОВ «Колос». У 2015 році позивачка дізналася про те, що земля в урочищі «Плоска» передана в оренду третій особі ОСОБА_4 З метою оформлення документів про право власності на земельну ділянку, що була виділена їй як працівнику соціальної сфери рішенням сільської ради та розпорядженням голови РДА в урочищі «Плоска», позивачка звернулася в сільську раду з приводу надання викопіювання земельної ділянки, але в січні 2015 року сільська рада відмовила у видачі викопіювання та рішення Хоменківської сільської ради від 12.05.2005 року, зазначивши причиною відмови ту обставину, що в урочищі «Плоска» немає вільних земель. Вважають, що відмовивши у видачі викопіювання земельної ділянки в урочищі «Плоска» с. Хоменки та рішення Хоменківської сільської ради від 12.05.2005 року сільська рада та сільський голова допустили бездіяльність, яка перешкоджає оформленню позивачкою права власності на виділену їй як працівнику соціальної сфери земельну ділянку для ведення селянського господарства. Також, вважають, що бездіяльність сільської ради полягає і в тому, що орган місцевого самоврядування не зібрав людей, яким виділено земельні ділянки в урочищі «Плоска», не повідомив про зміни в законодавстві і необхідність виготовлення документів про право власності на землю, не сприяв людям, в тому числі і позивачці, у оформленні цих документів.

Представник відповідача Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області сільський голова ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила в задоволенні позову відмовити за безпідставністю вимог та пояснила, що рішенням сільської ради в 2000 році працівникам соціальної сфери було надано в постійне користування земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, в тому числі в урочищі «Плоска». Особи, щодо яких було прийнято відповідне рішення, здали в сільську раду по 60 грн. і тодішній сільський голова ОСОБА_6 уклала договір №319 від 28.02.2001 року з Вінницькою регіональною філією ДП «Центр ДЗК» на виготовлення державних актів на земельні ділянки, виділені в постійне користування та передала кошти. Ця інформація відома їй зі слів колишнього сільського голови, оскільки документи в сільській раді відсутні. Проте, у 2002 році виготовлення державних актів на земельні ділянки, що були передані в постійне користування було припинено, так як в дію вступив новий ЗК України, яким не передбачалося право громадян на постійне користування земельними ділянками, і їх необхідно було надати громадянам у власність, відповідно до п.6 Перехідних положень до ЗК України. Згідно з вимогами п.12 Перехідних положень до ЗК України, землями поза межами населеного пункту, яким є також урочище «Плоска» в с. Хоменки, розпоряджалися районні державні адміністрації. 01.08.2005 року Шаргородською РДА було прийнято розпорядження №267 «Про передачу земельних ділянок працівникам соціальної сфери, які проживають на території Хоменківської сільської ради, з постійного користування у власність та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки», якому передувало рішення Хоменківської сільської ради від 12.05.2005 року «Про погодження передачі земельних ділянок з постійного користування у власність працівникам соціальної сфери, які проживають на території сільської ради». Розпорядження РДА від 01.08.2005 року за №267 вважає неправомірним, оскільки, відповідно до вимог ЗК України, спочатку повинен видаватися дозвіл на виготовлення проекту землеустрою на відведення земельних ділянок у власність, а вже потім передавати земельні ділянки у власність. Працівники соціальної сфери, яким було виділено земельні ділянки, повинні були самостійно оформляти документи про право власності на них. Так, у 2012 році частина громадян розпочала таке оформлення, але не по розпорядженню РДА від 01.08.2005 року, а їм на їх звернення було видано нові розпорядження РДА: за №145 від 27.03.2012 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства із земель резервного фонду Хоменківської сільської ради» 29 особам та за №671 від 25.12.2012 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства із земель резервного фонду Хоменківської сільської ради» 39 особам, а також за №177 від 21.08.2013 року «Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації від 25.12.2012 року №671». ОСОБА_1 в цих списках громадян відсутня, так як відмовилася платити кошти за виготовлення технічної документації. У 2014 році ця частина громадян отримала свідоцтва на право власності на земельні ділянки загальною площею 28,31 га. Решта землі в урочищі «Плоска» с. Хоменки Головним управлінням Держземагенства у Вінницькій області було передано в оренду ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства на підставі договору від 13.01.2014 року за №2.

Також, представник відповідача пояснила, що ОСОБА_1 ні в сільську раду, ні до неї особисто з приводу надання їй рішення Хоменківської сільської ради від 12.05.2005 року не зверталася, інакше вона б їй розяснила, що вказане рішення в сільській раді відсутнє, так як передано в Шаргородський районний архів, де його копію можна отримати.

Крім того, представник відповідача пояснила, що ОСОБА_1 зверталася в сільську раду з приводу надання їй викопіювання земельної ділянки (урочища «Плоска» с. Хоменки), яка знаходиться за межами населеного пункту та з 2012 року перебуває у віданні ГУ Держземагенства у Вінницькій області, а до того, перебувала у віданні Шаргородської РДА, тому надання викопіювання не входить до компетенції сільської ради. До того ж, земельна ділянка в урочищі «Плоска» с. Хоменки перебуває в оренді, ніхто не може видати позивачці викопіювання на зайняту земельну ділянку, тому сільська рада і повідомила позивачку, що земельна ділянка перебуває в оренді.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5, що діє на підставі довіреності від 24.04.2015 року, в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, щодо задоволення позову ОСОБА_1 заперечували. Суду пояснили, що позивачка належними та допустимими доказами не довела, що її права порушені відповідачем чи посадовими особами відповідача, оскільки з приводу видачі їй рішення Хоменківської сільської ради від 12.05.2005 року позивачка в сільську раду взагалі не зверталася, а надання викопіювання земельної ділянки в урочищі «Плоска» с. Хоменки поза межами населеного пункту не відноситься на теперішній час до компетенції сільської ради. Ця земельна ділянка, зокрема та її частина, на яку працівниками соціальної сфери не було оформлено документів про право власності, відноситься до відання Головного управління Держземагенства у Вінницькій області, яке, відповідно до Договору оренди землі №2 від 13.01.2014 року, передало земельну ділянку у користування ОСОБА_4 Ця земельна ділянка не може бути вилучена в третьої особи, оскільки будуть порушені її права. Частина осіб працівників соціальної сфери, яким виділялися земельні ділянки у власність в урочищі «Плоска» с. Хоменки, оформили своє право власності. Позивачка не оформила своє право власності на землю, як і ще частина осіб, тому ця земельна ділянка великим масивом пустувала і не давала ніякого прибутку. Третя особа, після одержання земельної ділянки в оренду, обробляє її, сплачує податок в бюджет сільської ради і ніяким чином не порушує права позивачки.

Вирішуючи спір, суд встановив, що 21.04.2000 року Хоменківською сільською радою прийнято рішення «Про перерозподіл земель резервного фонду», яким вирішено виділити працівникам соціальної сфери 230 га землі (а.с.80).

23.06.2000 року Хоменківською сільською радою було прийнято рішення «Про визначення границь надання земельних ділянок працівникам соціальної сфери», яким визначено, що працівникам соціальної сфери, які проживають і працюють на території села надати земельну ділянку в кількості до 1 га, а тим, які працюють за його межами до 0,80 га (а.с.78-79).

05.09.2000 року Хоменківська сільська рада Шаргородського району Вінницької області прийняла рішення «Про порядок надання земельних ділянок працівникам соціальної сфери», відповідно до якого сільська рада, на виконання вимог Указу Президента України від 12.04.2000 року №584 «Про забезпечення економічних інтересів і соціального захисту працівників соціальної сфери», вирішила надати у постійне користування із земель резервного фонду в урочищі «Горби» 115,9 га, в урочищі «Плоска» 75,8 га працівникам соціальної сфери, враховуючи розміри присадибних ділянок, визначивши земельну ділянку в розмірі до 1 га працівникам соціальної сфери, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2, та 0,80 га працівникам соціальної сфери, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2, а працюють за його межами, що вбачається із оглянутої в судовому засіданні книги №561 «Протоколи 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17 сесій 3 скликання Хоменківської сільської ради», витребуваної з Шаргородського районного архіву Вінницької області (а.с.73-75).

ОСОБА_1 включена в додаток до цього рішення Список працівників соціальної сфери по Хоменківській сільській раді Шаргородського району Вінницької області під №94 і їй виділено земельну ділянку розміром 0,69 га (а.с.77).

12.05.2005 року 20 сесія 4 скликання Хоменківської сільської ради прийняла рішення «Про надання згоди на передачу земельних ділянок працівникам соціальної сфери, які проживають на території сільської ради, з постійного користування у власність», відповідно до якого сільська рада погодила передачу земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства з постійного користування у власність працівникам соціальної сфери, які проживають на території сільської ради, загальною площею 53,70 га, згідно з додатком, та просила Шаргородську РДА затвердити дане рішення, що вбачається із оглянутої в судовому засіданні книги №592 «Протоколи 18, 19, 20, 21, 22 сесій 4 скликання Хоменківської сільської ради», витребуваної з Шаргородського районного архіву Вінницької області (а.с.83-88).

Додатком до цього рішення є Список працівників соціальної сфери, що проживають на території сільської ради, яким надається дозвіл на передачу земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства з постійного користування у власність, під №19 в якому зазначено ОСОБА_1, площа земельної ділянки, що підлягає передачі у власність становить 0,69 га, призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, місце розташування земельної ділянки с. Хоменки, урочище «Плоска» (а.с.87-88).

Як встановлено судом, рішення Хоменківської сільської ради від 12.05.2005 року «Про надання згоди на передачу земельних ділянок працівникам соціальної сфери, які проживають на території сільської ради, з постійного користування у власність» з додатком Списком працівників соціальної сфери, що проживають на території сільської ради, яким надається дозвіл на передачу земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства з постійного користування у власність Хоменківською сільською радою у 2011 році передано на зберігання до Державного архіву Вінницької області, що підтверджується описом справ постійного зберігання (а.с.65-68). Означене рішення зберігається на теперішній час в Шаргородському районному архіві, звідки було витребувано судом для огляду в судовому засіданні, тобто є загальнодоступним при потребі отримання його копії особами, щодо яких воно застосовано.

Таким чином, судом встановлено, що оригінал вказаного рішення в Хоменківській сільській раді відсутній.

Крім того, судом встановлено, що ні позивачка, ні її представник не зверталися до Хоменківської сільської ради з приводу надання їм копії означеного рішення з додатком до нього, що підтверджується листом-відповіддю сільської ради від 05.01.2015 року за №02-18-03 на заяву ОСОБА_1 від 24.12.2014 року, з якого вбачається, що позивачці розяснено її право звернення до сільської ради з заявою про видачу тих чи інших документів (а.с.52).

При цьому, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу ствердження представника позивачки ОСОБА_2 в судовому засіданні про те, що ОСОБА_1 24.12.2014 року зверталася до сільського голови із заявою про видачу саме копії рішення сільської ради від 12.05.2005 року, оскільки із копії заяви, наданої представником відповідача, вбачається, що ОСОБА_1 просить пояснити, де її земельна ділянка, чому їй не видається «дозвіл та рішення 20 сесії 4 скликання Хоменківської сільської ради від 12 травня 2005 року для виготовлення проектно-кошторисної документації» (а.с.51).

Таким чином, відсутнє звернення позивачки до відповідача про видачу їй копії означеного рішення, а тому відсутні бездіяльність відповідача щодо невидачі цього рішення позивачці та підстави для задоволення позову в частині зобовязання відповідача надати ОСОБА_1 рішення Хоменківської сільської ради від 12.05.2005 року «Про надання згоди на передачу земельних ділянок працівникам соціальної сфери, які проживають на території сільської ради, з постійного користування у власність».

Крім того, судом встановлено, що 01.08.2005 року розпорядженням голови Шаргородської РДА за №267 «Про передачу земельних ділянок працівникам соціальної сфери, які проживають на території Хоменківської сільської ради, з постійного користування у власність та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки» надано дозвіл працівникам соціальної сфери, які проживають на території Хоменківської сільської ради, на передачу земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства загальною площею 53,70 га з постійного користування у власність з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки, згідно з додатком (а.с.39).

Додатком до означеного розпорядження є Список працівників соціальної сфери, які проживають на території Хоменківської сільської ради, яким надається дозвіл на переведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства з постійного користування у власність з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки (а.с.40-43).

Позивачка ОСОБА_1 включена до цього Списку під №19, площа земельної ділянки, яка підлягає переведенню 0,69 га, призначення для ведення особистого селянського господарства, місце розташування земельної ділянки урочище «Плоска» (а.с.41).

При цьому, суд вважає таким, що не заслуговує на увагу, ствердження представника відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні про те, що розпорядження голови РДА від 01.08.2005 року за №267 є незаконним через те, на її думку, що, відповідно до вимог ЗК України, спочатку повинен видаватися дозвіл на виготовлення проекту землеустрою на відведення земельних ділянок у власність, а вже потім земельні ділянки можуть передаватися у власність.

Означене ствердження є безпідставним, так як судом встановлено, що розпорядження голови Шаргородської РДА від 01.08.2005 року за №267 районною державною адміністрацією та в судовому порядку не змінювалося та скасовувалося, так само як і додаток до нього Список працівників соціальної сфери, які проживають на території Хоменківської сільської ради, яким надається дозвіл на переведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства з постійного користування у власність з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки; ОСОБА_1 зі Списку не виключалася, площа земельної ділянки, виділеної ОСОБА_1, яка підлягала переведенню, не змінювалася, що підтверджується повідомленням Шаргородської РДА від 22.04.2015 року за №01.1-38/1530 (а.с.38).

Відтак, судом встановлено, що розпорядження голови Шаргородської РДА за №267 «Про передачу земельних ділянок працівникам соціальної сфери, які проживають на території Хоменківської сільської ради, з постійного користування у власність та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки» та Список працівників соціальної сфери, які проживають на території Хоменківської сільської ради, яким надається дозвіл на переведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства з постійного користування у власність з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки є чинними.

Таким чином, суд вважає, що позивачка не втратила свого права на виготовлення документів про право власності на виділену їй земельну ділянку, як працівнику соціальної сфери, площею 0,69 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в урочищі «Плоска» с. Хоменки.

Також, судом встановлено, що частина землі площею 31,4653 га в урочищі «Плоска» с. Хоменки 13.01.2014 року Головним управлінням Держземагенства у Вінницькій області передана в оренду ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства строком на 15 років з моменту укладення (а.с.56-64).

Крім того, судом встановлено при огляді в судовому засіданні Технічної документації по інвентаризації земель на території Хоменківської сільської ради, що землі в урочищі «Плоска» с. Хоменки знаходяться поза межами населеного пункту.

Статтею 83 ЗК України встановлено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Земельні ділянки державної власності, які передбачається використати для розміщення об'єктів, призначених для обслуговування потреб територіальної громади (комунальних підприємств, установ, організацій, громадських пасовищ, кладовищ, місць знешкодження та утилізації відходів, рекреаційних об'єктів тощо), а також земельні ділянки, які відповідно до затвердженої містобудівної документації передбачається включити у межі населених пунктів, за рішеннями органів виконавчої влади передаються у комунальну власність... Територіальні громади набувають землю у комунальну власність у разі: а) передачі їм земель державної власності; б) відчуження земельних ділянок для суспільних потреб та з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; в) прийняття спадщини; г) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; ґ) виникнення інших підстав, передбачених законом.

Таким чином, з набранням чинності ЗК України в ред. 2002 року, та враховуючи вимоги ст.ст. 78, 83 ЗК України, на праві комунальної власності територіальним громадам сіл, селищ, міст належать усі землі в межах населених пунктів, тому землями в урочищі «Плоска» с. Хоменки, що відноситься до території Хоменківської сільської ради, але знаходиться поза межами населеного пункту, розпоряджається держава.

Як встановлено судом, позивачка 27.01.2015 року звернулася до Хоменківського сільського голови із заявою про видачу їй викопіювання земельної ділянки в урочищі «Плоска» с. Хоменки для подальшого виготовлення документів про право власності на землю (а.с.7).

Хоменківська сільська рада викопіювання земельної ділянки в урочищі «Плоска» позивачці не надала, а 28.01.2015 року повідомила позивачку про неможливість видачі викопіювання на земельну ділянку, зсилаючись на те, що на території сільської ради в урочищі «Плоска» вільних земель немає (а.с.8).

При цьому, суд вважає безпідставними ствердження позивачки та її представника про те, що не видавши викопіювання земельної ділянки в урочищі «Плоска», відповідач допустив бездіяльність і порушив права позивачки на оформлення права власності на земельну ділянку, виходячи з наступного.

Так, згідно з ст. ст. 8, 19 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст.24 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Повноваження сільської ради у галузі земельних відносин регулюються ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та ЗК України.

Так, пунктом 9 ч.1 ст. 33 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що до компетенції виконавчого комітету сільських, селищних, міських рад відноситься, в тому числі, організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою.

Статтею 12 ЗК України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Проте, законодавчими актами України, що регулюють земельні відносини, не передбачено повноважень місцевих рад щодо надання громадянам чи юридичним особам викопіювання на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, в тому числі на земельну ділянку за межами населеного пункту.

Такі повноваження покладено на державних кадастрових реєстраторів Державних агентств земельних ресурсів ст. 38 ЗУ «Про державний земельний кадастр», п.п.1, 6 п. 3 Положення «Про Державне агентство земельних ресурсів України», п.9 Додатків №№1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2011 року за №835 (з наступними змінами) «Деякі питання надання Державним агентством земельних ресурсів та його територіальними органами адміністративних послуг».

Таким чином, на думку суду, Хоменківською сільською радою та її посадовими особами не порушено прав позивачки на виготовлення документів, що посвідчують її право власності на землю.

Встановленим судом фактам відповідають адміністративно-правові відносини, що виникають з приводу захисту прав фізичної особи у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органу державної влади, органу місцевого самоврядування, які регулюються Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, Кодексом адміністративного судочинства України, ЗК України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про державний земельний кадастр», Положенням про Державне агентство земельних ресурсів України, постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2011 року (з наступними змінами) за №835 «Деякі питання надання Державним агентством земельних ресурсів та його територіальними органами адміністративних послуг».

Так, згідно з ст. ст. 8, 19, 55 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен має право на житло. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст.ст. 2, 6, 11, 17, 18, 19, 70, 71, 86, 159, 160, 161, 162 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень органів державної влади, органів місцевого самоврядування і до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи та інтереси. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом. Відмова від права на звернення до суду є недійсною. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення і ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена КАС України. Компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності. Адміністративні справи вирішуються адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача. Докази в адміністративному судочинстві мають бути належними та допустимими. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Суд приймає постанову іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Суд може визнати протиправними рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень. При вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень; зобовязання відповідача вчинити певні дії; стягнення з відповідача коштів. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєкта владних повноважень. Право оскаржити нормативно-правовий акт субєкта владних повноважень мають особи, щодо яких його застосовано.

Частиною 3 ст.24 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

На підставі п.9 ст.33 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», до компетенції виконавчого комітету сільських, селищних, міських рад відноситься, в тому числі, організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою.

Статтею 12 ЗК України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Статтею 83 ЗК України встановлено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Земельні ділянки державної власності, які передбачається використати для розміщення об'єктів, призначених для обслуговування потреб територіальної громади (комунальних підприємств, установ, організацій, громадських пасовищ, кладовищ, місць знешкодження та утилізації відходів, рекреаційних об'єктів тощо), а також земельні ділянки, які відповідно до затвердженої містобудівної документації передбачається включити у межі населених пунктів, за рішеннями органів виконавчої влади передаються у комунальну власність... Територіальні громади набувають землю у комунальну власність у разі: а) передачі їм земель державної власності; б) відчуження земельних ділянок для суспільних потреб та з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; в) прийняття спадщини; г) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; ґ) виникнення інших підстав, передбачених законом.

Згідно із ст.38 ЗУ «Про державний земельний кадастр», відомості Державного земельного кадастру надаються державними кадастровими реєстраторами у формі, в тому числі, викопіювань з кадастрової карти (плану) та іншої картографічної документації Державного земельного кадастру.

Відповідно до п.п.1, 6 п.3 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, основними завданнями Держземагенства України є, в тому числі, реалізація державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності; видає витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок та надає інші адміністративні послуги відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 9 Додатків №№1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2011 року (з наступними змінами) за №835 «Деякі питання надання Державним агентством земельних ресурсів та його територіальними органами адміністративних послуг» встановлено, що Держземагенства за плату надають відомості з Державного земельного кадастру у формі, в тому числі, викопіювань з кадастрової карти (плану) та іншої картографічної документації Державного земельного кадастру.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем надано судові належні та допустимі докази законності дій при розгляді звернення ОСОБА_1 про надання їй викопіювання земельної ділянки в урочищі «Плоска» с. Хоменки, оскільки судом встановлено, що видача викопіювання на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, в тому числі за межами населеного пункту, не входить до повноважень відповідача, тому його відмова видати викопіювання, навіть із іншої підстави, не свідчить про порушення прав та законних інтересів позивачки з боку відповідача.

При цьому, суд виходить також із того, що відповідач не є розпорядником землі, викопіювання на яку просить видати позивачка.

Відтак, враховуючи, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах верховенства права, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законом, суд не вправі зобовязувати відповідача вчиняти дії, які Конституцією та законами України не входять до його компетенції.

Аналіз перевірених і оцінених в судовому засіданні доказів переконує суд у тому, що відповідачем не порушено права позивачки.

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Таким чином, суд приходить до висновку, що, оскільки відповідач не порушував прав позивачки, а дії, вчинити які позивачка просить зобовязати відповідача, а саме: видати викопіювання земельної ділянки для виготовлення документів про право власності на землю, не відносяться до повноважень відповідача, а також, враховуючи, що позивачка не зверталася до відповідача з приводу надання їй копії рішення сільської ради від 12.05.2005 року, яке в сільській раді відсутнє і зберігається у Шаргородському районному архіві, то у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Хоменківської сільської ради слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 11, 17, 18, 19, 70, 71, 86, 159, 160, 161, 162 КАС України, на підставі ст.ст. 8, 19, 55 Конституції України, ст.ст. 12, 78, 83 ЗК України, ст.ст.24, 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», суд

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_4, про бездіяльність посадової особи органу місцевого самоврядування, зобовязання вчинити дії відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Шаргородський районний суд протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України, з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: