Справа № 808/1001/15
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2015 року о 16 год. 31 хв.Справа № 808/1001/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Семененко М.О.

за участю секретаря судового засідання Філоненко Ю.М.

за участю представника позивача - Натхи О.В.,

відповідача - Богославської Л.В.,

представників відповідача Богославської Л.В. - Гребенщікова А.Г., Лаптинського І.Г.,

представника відповідача Запорізької митниці Міндоходів - Лактіонової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства «Метизи-94»

до старшого державного інспектора митного посту «Запоріжжя-Центральний» Запорізької митниці Міндоходів Богославської Ліани Вікторівни, Запорізької митниці Міндоходів,

про визнання протиправною бездіяльності,

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2015 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Приватного підприємства «Метизи-94» (далі - ПП «Метизи-94», позивач) до старшого державного інспектора митного посту «Запоріжжя-Центральний» Запорізької митниці Міндоходів Богославської Ліани Вікторівни (далі - Богославська Л.В., відповідач 1), в якому позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у неприйнятті рішення про відмову у митному оформленні товару за митною декларацією № 112050000/2014/025962 у встановлений ч.1 ст.255 Митного кодексу України строк.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що протягом чотирьох годин з моменту подання митної декларації відповідачем не було прийнято рішення про відмову у митному оформленні товару, у зв'язку з чим вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність.

В судовому засіданні 11 березня 2015 року ухвалою суду до участі в справі в якості другого відповідача залучено Запорізьку митницю Міндоходів (далі - відповідач 2).

Відповідач 1 проти позову заперечує. В обґрунтування заперечень зазначає, що діяв в межах повноважень, жодної бездіяльності не вчиняв, порушень строку митного оформлення пред'явленого позивачем товару не допускав. Крім того, зазначає, що за результатами митного оформлення ним було прийнято картку відмови та рішення про коригування митної вартості товару, які позивачем не оскаржувались.

В судовому засіданні представники відповідача 1 зазначили, що оскільки в даному позові позивачем не заявлено вимог про відновлення порушеного права, фактично відсутній спір, який може бути розглянутий в порядку адміністративного судочинства. Просять в задоволенні позову відмовити.

Відповідач 2 вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки Богославською Л.В. не було допущено протиправної бездіяльності, митне оформлення пред'явленого позивачем товару було здійснено у встановлений законодавством строк. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 27.11.2014 ПП «Метизи-94» подало до митного посту «Запоріжжя-Центральний» Запорізької митниці Міндоходів електронну митну декларацію № 112050000/2014/025962 на копії документів на підтвердження митної вартості товарів. (а.с.7).

Згідно електронного повідомлення зазначена митна декларація отримана митницею 27.11.2014 о 12:52. (а.с.8)

В той самий день о 19:03 позивачем отримано повідомлення митниці про неможливість визначення заявленої митної вартості товару на підставі поданих документів у зв'язку з наявністю в них розбіжностей, а також вимогу про надання додаткових документів (за наявності). (а.с.9)

28.11.2014 о 10:02 позивачем на адресу митниці надано письмові пояснення щодо виявлених розбіжностей та повідомлення, у якому зазначено, що позивач «не вбачає можливим надавати інші документи» (а.с.9, 11).

У подальшому у зв'язку з неприйняттям відповідачем 1 тексу такої відмови, позивачем двічі 28.11.2014 о 13:34 та о 14:42 надавались повторні відмови від надання додаткових документів.

28.11.2014 о 15:12 відповідачем 1 направлено на адресу позивача електронними засобами повідомлення про відмову в митному оформленні заявленого товару.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача 1, яка виразилась у незавершенні митного оформлення протягом чотирьох годин з моменту подання електронної митної декларації, звернувся з позовом до суду.

Суд звертає увагу, що в судовому засіданні представник позивача зазначив, що вважає бездіяльність відповідача 1 протиправною саме з моменту не прийняття тексту відмови від надання додаткових документів 28.11.2014 о 10:02. До цього моменту, під час здійснення митного оформлення будь-яких зауважень до роботи інспектора не було та не має.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Враховуючи вищезазначені приписи, суд вважає за необхідне дослідити питання наявності публічно-правового спору в даних правовідносинах.

Так, згідно з ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 6 ч.1 ст. 3 КАС України визначено, що адміністративний позов - це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.

Відповідно до п.8 вищезазначеної частини позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

В свою чергу, відповідач - суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача. (п.9 ч.1 ст.3 КАС України).

Статтею 6 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З аналізу вищезазначених положень випливає, що особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, у тому разі, якщо ці рішення, дії чи бездіяльність призвели до порушення її прав, свобод або законних інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Таким чином, суд дійшов висновку, що при зверненні з позовом юридичної особи судовому захисту підлягають лише її порушене право та/або інтерес.

При чому, такі порушення мають полягати у відповідних правових наслідках, що виражаються зміною стану прав та обов'язків позивача, або створення об'єктивних перешкод у реалізації охоронюваного законом інтересу, та унеможливлюють настання для особи тих благоприємних наслідків, на які вона могла б очікувати в разі належної поведінки суб'єкта владних повноважень.

З позовної заяви вбачається, що позивачем ставиться вимога лише про визнання бездіяльності протиправною, вимоги про поновлення порушеного права чи захист охоронюваного законом інтересу відсутні.

У наданих письмових поясненнях (а.с. 44) позивачем зазначено, що бездіяльністю відповідача 1 порушено його право на отримання рішення про відмову у митному оформленні в межах строку, визначеного ст.255 Митного кодексу України. Також, під час судового розгляду справи представником позивача зазначено, що основною метою звернення до суду з даним позовом є застосування через судове рішення заходів виховного характеру до посадової особи митного органу та попередження вчинення нею протиправної бездіяльності у подальшому.

Суд зазначає, що приписи ч.3 ст.256 Митного кодексу щодо прийняття рішення про відмову в митному оформленні в межах строку, відведеного ст.255 Митного кодексу України для завершення митного оформлення, встановлюють обов'язок митного органу щодо вчинення певних дій у встановлені строки.

При цьому, дії або бездіяльність, вчинювані митним органом при митному оформленні, вичерпують свої правові наслідки з прийняттям рішення за його результатами, зокрема, про відмову у митному оформленні, у зв'язку з чим оскарження таких дій/бездіяльності не сприяє відновленню порушених прав.

Суд зазначає, що в разі, якщо суб'єктом владних повноважень було реалізовано його повноваження у сфері публічно-правових відносин, об'єктом судового оскарження може бути виключно результат реалізації такого повноваження, а не процес реалізації, як то дії/бездіяльність при здійсненні митного оформлення тощо. Дотримання контролюючим органом вимог актів законодавства щодо порядку та способу реалізації повноважень під час здійснення митного оформлення входить до предмету доказування при розгляді спору про правомірність рішення митного органу. З пояснень сторін судом встановлено, що рішення про відмову у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (картка відмови) № 112050000/2014/00750 від 28.11.2014, прийняте митним органом за результатами здійснення митного оформлення товару згідно митної декларації ПП «Метизи-94» № 112050000/2014/025962 від 27.11.2014, позивачем не оскаржувалось.

Крім того, суд зазначає, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Щодо питань організації належного виконання обов'язків конкретними посадовими особами та застосування до них заходів виховного характеру, їх вирішення віднесено до повноважень керівників відповідних державних органів (органів місцевого самоврядування), у яких такі посадові особи працюють.

З урахуванням викладеного, враховуючи відсутність в спірних правовідносинах публічно-правового спору, в задоволенні позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7 - 12, 14, 71, 86, 158-163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства «Метизи - 94» до старшого державного інспектора митного посту «Запоріжжя - Центральний» Запорізької митниці Міндоходів Богославської Ліани Вікторівни, Запорізької митниці Міндоходів про визнання протиправною бездіяльності відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.О. Семененко