Справа № 600/608/14-а 2-а/600/59/2014
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року Справа № 876/7970/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Коваля Р.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області на постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 22 липня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

26 травня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати дії УПФУ в Козівському районі протиправними та зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивача з 26 січня 2010 року з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати за період з 01.01.2008 року по 31.12.2009 року згідно довідки Вівсянської сільської ради №218 від 15.05.2014 року до складових заробітної плати, що враховуються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Козівський районний суд Тернопільської області постановою від 22 липня 2014 року позов задовольнив. Визнав дії Управління Пенсійного фонду України в Козівському районі щодо не включення сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати до розрахунку заробітної плати державного службовця для призначення пенсії ОСОБА_1, відповідно до ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» незаконним та протиправним.

Зобов'язав Управління Пенсійного фонду України в Козівському районі провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 26 січня 2010 року з включенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2009 року згідно довідки Вівсянської сільської ради Козівського району №218 від 15 травня 2014 року, до складових заробітної плати, що враховуються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, УПФ України в Козівському районі подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, які мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

В апеляційній скарзі зазначає, що порядок визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії державних службовців затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268. Відповідно до вказаної постанови в заробіток для обчислення пенсії включаються премії та надбавки за останні 24 місяці перед зверненням за пенсією.

Для призначення пенсії позивача враховано всі складові заробітної плати, передбачені законодавством. Матеріальна допомога не відноситься до інших надбавок, тому зарахувати її в суму заробітної плати для обчислення пенсії у відповідності до Закону України ,,Про державну службу" немає підстав.

За таких обставин, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Оскільки особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до п. 2 ч.1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає можливим здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з 26.01.2010 року відповідно до Закону України ,,Про державну службу".

В травні 2014 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, в якій просила перерахувати пенсію призначеної відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу", із врахуванням складових заробітної плати, згідно поданої довідки про заробітну плату.

Листом УПФ України в Козівському районі від 19.05.2014 року № 16/0-11 позивачці було відмовлено в перерахунку пенсії, з посиланням на те, що згідно зі статтею 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Оскільки матеріальна допомога не належить до інших надбавок, підстав для врахування її у заробітну плату для визначення розміру пенсії немає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна допомога на оздоровлення та індексація заробітної плати входить до системи оплати парці державного службовця.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права та є вірними.

Так, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Згідно ч.2 ст.33 Закону № 3723-ХІІ заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частина 7 ст.33 Закону № 3723-ХІІ встановлює, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно Постанови КМУ від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальне звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» враховується в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії.

Згідно частини 2 ст.37-1 Закону № 3723-ХІІ перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У частині 1 статті 1 Закону України від 24.03.1995 року «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Системний аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та індексація заробітної плати, входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Для вирішення спірних правовідносин слід застосовувати спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, зокрема, стаття 41 Закону України від 09 липня 2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», натомість положення Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», норми яких є загальними.

Наведене відповідає рішенню Верховного Суду України прийнятому у справі № 21-430а11, яке відповідно до ст. 244-2 КАС України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що управлінням Пенсійного фонду України в Козівському районі при визначенні розміру пенсії ОСОБА_1 безпідставно не було враховано всі види оплати праці, на які утримано страхові внески на обов'язкове державне пенсійне забезпечення, зокрема, матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

Разом з тим, при зверненні до суду позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, передбачений ч.2 ст.99 КАС України та не наведено поважних причин його пропуску.

Відповідно до ст.100 КАС України - адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із даним адміністративним позовом, відсутність поважних причин для поновлення строку, апеляційний суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача про перерахунок та виплату пенсії позивача з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати за період з 26.01.2010 року по 25.11.2013 року включно слід залишити без розгляду.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу п.4 ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Оскільки суд першої інстанції при винесенні рішення допустився помилки в частині застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, апеляційний суд визнає правильним апеляцій скаргу задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги частково.

Керуючись ст. ст.195, 197, п. 3 ч. 1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202 , ст. ст. 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області задовольнити частково. Постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 22 липня 2014 року у справі № 600/608/14-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Адміністративний ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області про зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії за період з 26 січня 2010 року по 25 листопада 2013 року включно - залишити без розгляду.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з включенням до заробітку для обчислення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням до заробітку для обчислення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, з яких сплачено страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування за період з 26 листопада 2013 року.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

Р.Й. Коваль