Справа № 816/1468/15
Суддя: Р.І. Молодецький
Дата ухвалення: 2015-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

08 травня 2015 рокум. ПолтаваСправа № 816/1468/15

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Молодецький Р.І., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області, Управління Пенсійного фонду України в Карлівському районі Полтавської області про визнання недійсними, скасування вимог та постанов про відкриття виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

06 травня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області, Управління Пенсійного фонду України в Карлівському районі Полтавської області про визнання недійсними, скасування вимог та постанов про відкриття виконавчого провадження, а саме:

вимоги № ф202/у від 22 квітня 2013 року про сплату недоїмки на суму 4572,42 грн.

постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 37775375 від 26 квітня 2013 року;

вимоги № ф202/у від 10 червня 2013 року про сплату недоїмки на суму 1194,03 грн.;

постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 38868590 від 03 липня 2013 року;

вимоги № ф202/у від 28 серпня 2013 року про сплату недоїмки на суму 1194,03 грн.;

постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 39949356 від 19 вересня 2013 року;

вимоги постанови № 6 від 14 травня 2012 року про сплату недоїмки на суму 3400 грн.;

постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 43157623 від 06 травня 2014 року;

вимоги № В 115-07 від 08 січня 2014 року про сплату недоїмки на суму 1194,03 грн.;

постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 41808222 від 13 березня 2014 року;

вимоги № В 115-07 від 03 квітня 2014 року про сплату недоїмки на суму 1218,67 грн.;

постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 43052719 від 22 квітня 2014 року.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Частиною 2 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (який набрав чинності з 01.11.2011) визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" розмір судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру вказаною нормою встановлено ставку судового збору в розмірі 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Вищий адміністративний суд України в інформаційному листі від 18.01.2012 №165/11/13-12 звернув увагу суддів на те, що при визначенні характеру адміністративного позову як майнового слід враховувати наступне.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Окремі рішення, прийняті суб'єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" вбачається, що збільшення податковим органом зобов'язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

З огляду на викладене адміністративними позовами майнового характеру є вимоги щодо протиправності рішень про визначення грошових зобов'язань платників податків, про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, про стягнення адміністративно-господарських та інших санкцій тощо.

Таким чином, звернені до суду вимоги про скасування рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими.

З позовної заяви вбачається, що позивачем оскаржуються вимоги Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області, Управління Пенсійного фонду України в Карлівському районі Полтавської області щодо стягнення з позивача єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а також постанови про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з відповідача боргу за відповідними вимогами.

А отже, суд приходить до висновку, що предметом спору у даній справі є майнові вимоги - скасування вимог та постанов про відкриття виконавчого провадження, оскільки безпосереднім наслідком вказаних рішень є зміна складу майна позивача.

В той же час, відповідачем до позовної заяви додано документ про сплату судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру.

Також, згідно ч. 2 ст. 106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Крім того, відповідно до пункту 4 частини першої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Як вбачається зі змісту адміністративного позову, позивач оскаржує оскаржує вимогу № ф202/у від 22 квітня 2013 року про сплату недоїмки на суму 4572,42 грн.; вимогу № ф202/у від 10 червня 2013 року про сплату недоїмки на суму 1194,03 грн.; вимогу № ф202/у від 28 серпня 2013 року про сплату недоїмки на суму 1194,03 грн.; вимогу постанови № 6 від 14 травня 2012 року про сплату недоїмки на суму 3400 грн.; вимогу № В 115-07 від 08 січня 2014 року про сплату недоїмки на суму 1194,03 грн.; вимогу № В 115-07 від 03 квітня 2014 року про сплату недоїмки на суму 1218,67 грн. При цьому позивачем в прохальній частині не конкретизовано, які саме рішення мають бути визнані протиправними та скасовані судом (ким прийнято оскаржуване рішення, стосовно якої юридичної/фізичної особи прийнято оскаржуване рішення), а до матеріалів адміністративного позову не надано жодного доказу на підтвердження вищевказаних обставин, а саме: оскаржувані рішення відповідачів - суб'єктів владних повноважень - і не зазначено причин неможливості подання таких доказів, чим не дотримано вимоги ч.2 ст.106 КАС України.

До того ж, з прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивачем, серед іншого, оскаржуються постанови про відкриття виконавчого провадження, в той же час позивачем в якості відповідача не вказано відповідний орган (державного виконавця) виконавчої служби, а в позовній заяві не наведено жодних обґрунтувань протиправності прийняття відповідних рішень суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, позовну заяву подано без додержання вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України подання позовної заяви без додержання вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 106, 108 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Карлівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області, Управління Пенсійного фонду України в Карлівському районі Полтавської області про визнання недійсними, скасування вимог та постанов про відкриття виконавчого провадження залишити без руху.

Позивачу у надати строк для усунення недоліків до 20 травня 2015 року та роз'яснити, що в разі неусунення недоліків позовної заяви, вона буде повернута.

Недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду документа про сплату судового збору або доказів на підтвердження підстави звільнення позивача від сплати судового збору; надання оскаржуваних рішень відповідачів - суб'єктів владних повноважень, або зазначити причини неможливості подання таких доказів; надання уточненого адміністративного позову з викладом обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо скасування кожного з оскаржуваних рішень (відповідно для суду та копій для кожного з відповідачів, третіх осіб); надання уточненого адміністративного позову з повним зазначенням реквізитів оскаржуваних рішень (відповідно для суду та копій для кожного з відповідачів, третіх осіб); надання уточненого адміністративного позову з зазначенням змісту позовних вимог щодо кожного з відповідачів (відповідно для суду та копій для кожного з відповідачів, третіх осіб).

Копію ухвали направити особі, що звернулася з позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.І. Молодецький