Справа № 2а/0614/5021/11
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2013-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Тимошенко А.О.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"04" березня 2013 р. Справа № 2а/0614/5021/11

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Бучик А.Ю.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області, ОСОБА_4 на постанову Малинського районного суду Житомирської області від "24" грудня 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області, ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 24.12.2012 року позов задоволено частково. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в Малинському районі (далі УПФ) щодо виплати позивачу за період часу з 02.12.2010 року по 02.06.2011 року додаткової пенсії за шкоду відповідно до ст.51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Закон №796-ХІІ) та доплати до пенсії за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю відповідно до ст.39 Закону №796-ХІІ в менших розмірах ніж передбачено вищевказаним законом - протиправними. Зобов'язано УПФ здійснити нарахування та виплату ОСОБА_4 за період часу з 02.12.2010 року по 02.06.2011 року доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру відповідно до ст.39 Закону №796-ХІІ в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, з урахуванням проведених виплат; зобов'язано УПФ здійснити нарахування та виплату позивачу в період часу з 02.12.2010 року по 02.06.2011 року додаткової пенсії відповідно до ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 15% мінімальної пенсії за віком, передбаченої ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування яка розраховується залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням проведених виплат.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та відмовити у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_4 просить постанову скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Апелянт - УПФ, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить вказану постанову скасувати, відмовивши ОСОБА_4 у задоволенні позову.

Перевіривши законність та обгрунтованність судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає до часткового задоволення. Апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач відноситься до 4 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, в спірний період отримувала допомогу у звязку із обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва, передбачену ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Закону №796-ХІІ), доплату до пенсії та додаткову пенсію відповідно до ст.ст.39, 51 Закону №796-ХІІ , але у розмірах, встановлених постановами КМУ.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на соціальний захист визначені Законом № 796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ст. 37 Закону №796-ХІІ громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в таких розмірах: у зоні посиленого радіоекологічного контролю - 30 процентів від мінімальної заробітної плати; у зоні гарантованого добровільного відселення - 40 процентів від мінімальної заробітної плати.

Статтею 39 вказаного Закону передбачено, що громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

Згідно із ст. 51 Закону №796-ХІІ особам, віднесеним до категорії 4, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком.

Водночас суми, з яких здійснювався розрахунок виплат позивачу, передбачених Законом № 796-XII, визначалися згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 Про компенсаційні виплати особам, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи та №530 від 28.05.2008 р. "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян". Зазначеними постановами, всупереч вимогам Закону № 796-ХІІ, який встановлює розмір доплати як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати або пенсії, визначеної Законом на час здійснення виплати, установлено конкретні розміри доплат в твердій грошовій сумі та у розмірах до прожиткового мінімуму.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру доплат застосуванню підлягають саме ст.ст.37,39, 51 Закону №796-ХІІ, а не постанови КМУ від 26.07.1996 р. за №836 та №530 від 28.05.2008 р., які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Разом із тим, суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні позову в частині проведення перерахунку та виплати доплати до пенсії відповідно до ст. 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки згідно Постанови № 106 від 23 липня 1991 року м. Малин відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю, в якій проживає позивач.

Таким чином, ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконкому Малинської міської ради Житомирської області зобов'язане нараховувати та виплачувати грошову допомогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до ст. 37 Закону № 796-ХІІ.

З урахуванням наведеного, постанова суду у цій частині підлягає скасуванню, позовні вимоги щодо нарахування та виплати позивачу допомоги, відповідно до ст. 37 Закону № 796-ХІІ - задоволенню. В іншій частині судове рішення залишається без зміни.

Посилання позивача в апеляційній скарзі щодо виплат, встановлених ст. 37, 39, 51 Закону №796-ХІІ на майбутнє є безпідставними, оскільки положення ч. 1 ст.2 КАС України, захисту підлягають права, свободи та інтереси фізичної особи, які вже порушені на момент звернення до суду за їх захистом. Вирішення питання про покладення зобов'язань на УПФ та УПСЗН у майбутньому є безпідставним, оскільки, на момент розгляду справи, відсутні докази про можливе порушення прав та законних інтересів позивача у подальшому. Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково. Постанову Малинського районного суду Житомирської області від "24" грудня 2012 р. частині відмови в задоволенні позову про визнання бездіяльності управління праці та соціального захисту населення Малинської міської ради протиправною скасувати, прийнявши в цій частині нову постанову про задоволення позовних вимог.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Малинської міської ради здійснити нарахування та виплату ОСОБА_4 за період часу з 02.12.2010 року по 02.06.2011 року щомісячної грошової допомоги у відповідності до ст. 37 Закону №796-ХІІ у розмірі 30 процентів від мінімальної заробітної плати

У решті постанову суду першої інстанції залишити без зміни.

Постанова набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: ОСОБА_5

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1,11600

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області пл. Соборна, 12 А,м. Малин,Житомирська область,11600 ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області вул. Чорновола,38-Б,м. Малин,Житомирська область,11603