Справа № 2а-1618/12/1370
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 р. Справа № 77183/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Попка Я. С., Кухтея Р. В.;

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Львівської області державної податкової служби на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2012 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Львівської області державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2012 року Львівським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Львівської області державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення від 30 травня 2011 року № .

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що орендна плата за землю нарахована податковим органом в сумі 434,12 грн., що повинна сплатити безпосередньою позивач, є необґрунтованою, оскільки їй повинна нараховуватись сума податкового зобов'язання пропорційно до належної їй частини будинку та частини орендованої землі.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2012 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова від 30 травня 2011 року № в частині 104,19 гривень. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Зазначену постанову мотивовано тим, що ОСОБА_1 належить 19/25 частки земельної ділянки, що складає 76 % (19 х 100/25), то відповідно розмір орендної плати слід нараховувати, виходячи з саме з цієї частки.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем - Державною податковою інспекцією у Залізничному районі м. Львова Львівської області, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що орендарем ОСОБА_1 не було сплачено суму податкового зобов'язання з орендної плати за землю у розмірі 434,12 грн.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності, в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1 Згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_1 належить часка 19/25, а згідно з реєстраційним посвідченням ЛОК БТІ та ЕО частка 6/25 будинку належить ОСОБА_2

12 січня 2005 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі договору орендували у Львівської міської ради для обслуговування житлового будинку земельну ділянку площею 0,0172 га, яка знаходиться у АДРЕСА_1

Згідно з п. 9 договору орендна плата вноситься орендарем в розмірі 385,28 грн. в рік та вноситься щомісячно рівними частинами на р/р.

30 травня 2011 року ДПІ у Залізничному районі м. Львова було винесено податкове повідомлення-рішення № про сплату податкового зобов'язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за землю в сумі 434,12 грн.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки, а об'єктом оподаткування є земля, надана в оренду. Розмір орендної плати встановлюється в договорі оренди.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є орендарями земельної ділянки площею 0,0172 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

На орендованій земельній ділянці знаходиться будинок, що належить ОСОБА_1 - часка 19/25, а частка 6/25 будинку - ОСОБА_2, відповідно земельна ділянка належить їм відповідно до часток будинку.

Таким чином, оренду плату за землю слід нараховувати кожному з них відповідно до розміру належних часток будинку та землі, оскільки ОСОБА_1 належить 19/25, що складає 76 % (19х100/25), то відповідно розмір орендної плати слід нараховувати, виходячи з саме з цієї частки, що становить 329,93 грн. (434,12х19/25), а 24% суми податку повинен сплачувати інший співвласник будинку.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на фактичні обставини справи, колегія суддів констатує, що податкове повідомлення-рішення ДПІ в Залізничному районі м. Львова від 30 травня 2011 року № - не відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Львівської області державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2012 року в справі № 2а-1618/12/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: Я. С. Попко

Р. В. Кухтей