Справа № 0670/8471/11
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2011-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 0670/8471/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2011 р. м.Житомир

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Чичирко В.А. ,

при секретарі - Носачі В.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Житомирі адміністративну справу за позовом Коростенського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих до Коростенської обєднаної державної податкової інспекції Житомирської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.08.2011 р. № НОМЕР_1 та НОМЕР_2, від 17.08.2011 р. № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Коростенської обєднаної державної податкової інспекції Житомирської області, просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 01.08.2011 р. № НОМЕР_1, яким зменшено суму бюджетного відшкодування (у т.ч. заявленого в рахунок зменшення податкових зобовязань наступних періодів) з податку на додану вартість за 5 міс. 2011 р. на 71667 грн.; податкове повідомлення-рішення від 01.08.2011 р. № НОМЕР_2, яким визначено податкове зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями 1 грн.; податкове повідомлення-рішення від 17.08.2011 р. № НОМЕР_3, яким зменшено суму бюджетного відшкодування (у т.ч. заявленого в рахунок зменшення податкових зобовязань наступних періодів) з податку на додану вартість за 6 міс. 2011 р. на 77533 грн.; податкове повідомлення-рішення від 17.08.2011 р. № НОМЕР_4, яким визначено податкове зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями 1 грн. Позов мотивує тим, ним дотримано вимог Податкового кодексу України в частині правомірності формування складу податкового кредиту за квітень 2011 р. та правомірності визначення суми бюджетного відшкодування за травень 2011 р. в розмірі 71667 грн.; правомірності формування складу податкового кредиту за травень 2011 р. та правомірності визначення відємного значення різниці податкового зобовязання і податкового кредиту у травні 2011 р. в розмірі 77533 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі і просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Пояснив, що на підставі акту № 1062/23-03/03967636 від 15.07.2011 р. документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань достовірності виникнення відємного значення за травень 2011 р. та заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за травень 2011 р. та акту № 1248/23-03/03967636 від 09.08.2011 р. документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності виникнення відємного значення за травень 2011 р. та заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за червень 2011 р. винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Перевірками встановлено, що за результатами співставлення податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України встановлено, що ОСОБА_3, постачальником позивача, в додатку № 5 до декларації за травень 2011 р. до загальної суми податкового кредиту віднесені операції по придбанню товарів, робіт (послуг) у ТОВ НВФ „ЮСА-Інтерстройсервіс та ПП „Геліос-Д, які знаходяться в 23 стані місцезнаходження не встановлено, тобто не можливо здійснити встановлення перевізників товару на всіх етапах його руху по ланцюгу від постачальника до покупця, яким задекларовано суму бюджетного відшкодування ПДВ.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Коростенською обєднаною державною податковою інспекцією Житомирської області проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності виникнення відємного значення за травень 2011 р. та заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за травень 2011 р., про що складено акт № 1062/23-03/03967636 від 15.07.2011 р. Перевіркою підтверджено відображене позивачем у декларації за травень 2011 р. бюджетне відшкодування ПДВ у сумі 65048 грн. та відємне значення у сумі 66953 грн. та на порушення п.73.5 ст.73, п.186.2, п.186.3 ст.186, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.3, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України позивачем завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ за травень 2011 р. на 71667 грн. та відємне значення у сумі 77533 грн.

01.08.2011 р., на підставі вказаного акту, відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким зменшено суму бюджетного відшкодування (у т.ч. заявленого в рахунок зменшення податкових зобовязань наступних періодів) з податку на додану вартість за 5 міс. 2011 р. на 71667 грн. та повідомлення-рішення № НОМЕР_2, яким визначено податкове зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями 1 грн.

09.08.2011 р. відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності виникнення відємного значення за травень 2011 р. та заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за червень 2011 р., про що складено акт № 1248/23-03/03967636. Перевіркою підтверджено відображене позивачем у декларації за червень 2011 р. бюджетне відшкодування ПДВ у сумі 66953 грн. та відємне значення у сумі 26545 грн. та на порушення п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України позивачем завищено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ за червень 2011 р. на 77533 грн. 17.08.2011 р., на підставі вказаного акту, відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_3, яким зменшено суму бюджетного відшкодування (у т.ч. заявленого в рахунок зменшення податкових зобовязань наступних періодів) з податку на додану вартість за 6 міс. 2011 р. на 77533 грн.; повідомлення-рішення № НОМЕР_4, яким визначено податкове зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями 1 грн.

Як зазначено відповідачем у вказаних актах під час перевірок Коростенським учбово-виробничим підприємством Українського товариства сліпих було надано всі необхідні документи.

З висновками Коростенської обєднаної державної податкової інспекції Житомирської області суд не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до п.198.1. ст.198 Податкового кодексу України (далі ПК України) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду. Датою виникнення права орендаря (лізингоотримувача) на збільшення податкового кредиту для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об'єкта фінансового лізингу таким орендарем. Датою виникнення права замовника на віднесення сум до податкового кредиту з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами). Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (п.198.3 ст.198 ПК України).

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної. Платники податку, що застосовували касовий метод до набрання чинності цим Кодексом або застосовують касовий метод, мають право на включення до податкового кредиту сум податку на підставі податкових накладних, отриманих протягом 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку. Для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно з метою подальшого продажу таке право зберігається до моменту продажу такого заставленого майна.

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду. (пункти 200.1., 200.3., 200.4. ст.200 ПК України).

Що стосується оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, то в даному випадку сума бюджетного відшкодування ПДВ за травень 2011 р. на 71667 грн. та за червень 2011 р. на 77533 грн., які відповідач визначив завищеними, виникли у звязку з включенням до складу податкового кредиту квітня 2011 р. суми ПДВ в розмірі 71666,67 грн. (сплачено на суму ПДВ 71666,67 грн.) за придбані у ОСОБА_3 контакти КМК та у звязку з включенням до складу податкового кредиту травня 2011 р. суми ПДВ в розмірі 77533,33 грн. (сплачено на суму ПДВ 77533,33 грн.) за придбані у ОСОБА_3 контакти КМК.

Підставою для висновків відповідача про завищення відємного значення різниці податкового зобовязання і податкового кредиту у квітні 2011 р. на суму 71667 грн. та завищення суми бюджетного відшкодування за травень 2011 р. та про завищення відємного значення різниці податкового зобовязання і податкового кредиту у травні 2011 р. на суму 77533 грн. став той факт, що ТОВ „НВФ „ЮСА-Інтерстройсервіс та ПП „Геліос-Д знаходиться в 23 стані місцезнаходження не встановлено, проте судом встановлено, що позивач не здійснював господарських операцій безпосередньо з ТОВ „НВФ „ЮСА-Інтерстройсервіс та ПП „Геліос-Д, будь-яких доказів щодо обізнаності позивача із станом податкового обліку цього підприємства та виконання ним обов'язку щодо слати податку до бюджету відповідач не навів, хоча відповідно до ч.2 ст.71 КАС України це є його обовязком.

За таких обставин суд вважає, що відсутність підтвердження сплати податку на додану вартість попередніми постачальниками у ланцюгу постачання товару не впливає на віднесення позивачем до складу податкового кредиту сплаченого податку на додану вартість на формування податкового кредиту в залежність від неналежного виконання постачальником своїх податкових зобов'язань та сплати ними сум до державного бюджету. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Відповідно до п.201.1. ст.201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках обов'язкові реквізити.

З матеріалів справи вбачається, що 08.04.2011 р. між приватним підприємцем ОСОБА_3 та Коростенським учбово-виробничим підприємством Українського товариства сліпих укладено договір № 080411 купівлі-продажу контактів КМК.

Позивач отримав від ОСОБА_3 та включив до реєстрів отримані податкові накладні № 2 від 28.04.2011 р. на суму 250000 грн., в т.ч. ПДВ 41666,67 грн., № 3 від 29.04.2011 р. на суму 180000 грн., в т.ч. ПДВ 30000 грн., № 2 від 04.05.2011 р. на суму 465200 грн., в т.ч. ПДВ 77533,33 грн. Всі податкові накладні відповідають вимогам ст.201 ПК України і вході проведення перевірки та в судовому засіданні даний факт відповідач не спростував.

Факт отримання товаро-матеріальних цінностей за вказаними податковими накладними підтверджується видатковою накладною № 040511 від 04.05.2011 р. на суму 895200 грн., в т.ч. ПДВ 149200 грн.

Отримані позивачем товаро-матеріальні цінності, що відображені в податкових та видаткових накладних, оплачені позивачем відповідно до платіжних доручень № 247 від 28.04.2011 р. № на суму 250000 грн., в т.ч. ПДВ 41666,67 грн., № 255 від 29.04.2011 р. на суму 180000 грн., в т.ч. ПДВ 30000 грн., № 271 від 05.05.2011 р. на суму 430000 грн., в т.ч. ПДВ 71666,67 грн., № 278 від 16.05.2011 р. на суму 35200 грн., в т.ч. ПДВ 5866 грн. Транспортування зазначених товарно-матеріальних цінностей на адресу позивача підтверджується товарно-транспортною накладною від 04.05.2011 р. № 096716.

Відповідач не спростував доводи позивача про те, що останній правомірно відніс до податкового кредиту суми ПДВ, не надав доказів порушень чинного законодавства при взаємовідносинах між позивачем та приватним підприємцем ОСОБА_3 А відтак позивач як покупець товару не може нести відповідальність за несплату податків продавцем та постачальниками продавця.

За таких обставин рішення податкового органу якими зменшено суму бюджетного відшкодування (у т.ч. заявленого в рахунок зменшення податкових зобовязань наступних періодів) з податку на додану вартість за 5 міс. 2011 р. на 71667 грн. та зменшено суму бюджетного відшкодування (у т.ч. заявленого в рахунок зменшення податкових зобовязань наступних періодів) з податку на додану вартість за 6 міс. 2011 р. на 77533 грн. є безпідставними і підлягають скасуванню.

Що стосується податкових повідомлень-рішень від 01.08.2011 р. № НОМЕР_2 та від 17.08.2011 р. № НОМЕР_4, яким до підприємства застосовано фінансові санкції, суд приходить до висновку про їх скасування, оскільки вказані фінансові санкції застосовані у зв'язку із прийняттям податкових повідомлень-рішень від 01.08.2011 р. № НОМЕР_1 та від 17.08.2011 р. № НОМЕР_3, якими контролюючий орган самостійно донарахував суми податкових зобов'язань платника податків згідно п.54.3 ст.54 та п.58.1 ст.58 ПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Отже, сплачений судовий збір в розмірі 13,60 грн., що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.2-5) підлягає відшкодуванню на користь позивача з Державного бюджету України.

Керуючись Податковим кодексом України, ст.ст. 71, 86, 94, 159-163, 167, 254 КАС України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Коростенської обєднаної державної податкової інспекції Житомирської області від 01.08.2011 р. № НОМЕР_1, від 01.08.2011 р. № НОМЕР_2, від 17.08.2011 р. № НОМЕР_3, від 17.08.2011 р. № НОМЕР_4.

Відшкодувати з Державного бюджету України на користь Коростенського учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих 13,60 грн. понесених судових витрат.

Постанова суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя: В.А. Чичирко