Справа № К/9991/71188/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" квітня 2015 р. м. Київ К/9991/71188/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Заїки М.М.,
Олексієнка М.М., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області про зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах, за касаційною скаргою ОСОБА_5, - представника ОСОБА_4, на постанову Апеляційного суду Луганської області від 13 вересня 2011 року, -

в с т а н о в и в:

У червні 2010 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом, уточнивши який, просив зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області здійснити перерахунок та виплату йому пенсії з урахуванням кратності пільгового трудового стажу роботи у районах Крайньої Півночі з 28 жовтня 1968 року по 2 лютого 1981 року.

Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 21 вересня 2010 року позов задоволено. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_4 з урахуванням кратності пільгового трудового стажу роботи у районах Крайньої Півночі з 28 жовтня 1968 року по 2 лютого 1981 року.

Постановою Апеляційного суду Луганської області від 13 вересня 2011 року скасовано рішення Кремінського районного суду Луганської області від 21 вересня 2010 року та прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити постанову Апеляційного суду Луганської області від 13 вересня 2011 року і залишити в силі рішення Кремінського районного суду Луганської області від 21 вересня 2010 року.

Відповідач подав письмове заперечення на зазначену касаційну скаргу, просить таку залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в період з 28 жовтня 1968 року по 2 лютого 1981 року ОСОБА_4 працював повний робочий день в Нафтопромисловому управлінні «Шаімнафта», що знаходилось в місті Урай Тюменської області, Ханти-Мансійського автономного округу, - місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі. До заробітної плати позивача застосовувався коефіцієнт 1,7 та на нього розповсюджувались пільги, встановлені статтею 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», що підтверджується наданими позивачем довідками.

Звернувшись до Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням періоду його роботи у районах Крайньої Півночі у пільговому обчисленні, ОСОБА_4 відмовлено, оскільки наданою позивачем довідкою не підтверджено укладення письмового трудового договору або поширення на нього відповідних пільг.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наявні підстави для здійснення перерахунку пенсії позивачеві з урахуванням кратності пільгового трудового стажу роботи в районах Крайньої Півночі, оскільки основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову апеляційний суд дійшов висновку, що відповідач діяв у межах своєї компетенції та у спосіб, визначений законом, оскільки відсутнє підтвердження укладання письмового трудового договору або поширення на позивача користування пільгами для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі.

Відповідно до пункту 5 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Згідно з довідками Територіально-виробничого підприємства «Урайнафтогаз» Товариства з обмеженою відповідальністю «Лукойл-Західний Сибір» від 9 червня 2009 року № 01-18-465 та від 19 жовтня 2009 року № 01-18-837 ОСОБА_4 з 28 жовтня 1968 року по 2 лютого 1981 року працював у Нафтопромисловому управлінні «Шаімнафта», отримував заробітну плату з урахуванням районного коефіцієнта, на нього розповсюджувались пільги, встановлені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі.

Указом Президії Верховної ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» встановлено, що пільги по обчисленню стажу роботи (один рік за півтора) надавались переведеним, направленим або запрошеним на роботу в райони Крайньої Півночі і місцевості, прирівняні до цих районів, з інших місцевостей країни, за умови, що вказані працівники заключили трудові договори про роботу в цих районах на термін п'ять років. Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» скорочено тривалість таких трудових договорів з п'яти до трьох років.

З урахуванням зазначених норм права та обставин справи, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, обґрунтовано виходив з того, що позивач має право на отримання пенсії з урахуванням кратності пільгового трудового стажу роботи в районах Крайньої Півночі, що підтверджується записами у трудовій книжці та наданими довідками про розповсюдження на нього відповідних пільг.

Виходячи з викладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення Кремінського районного суду Луганської області від 21 вересня 2010 року ухвалене відповідно до вимог чинного законодавства і скасоване постановою Апеляційного суду Луганської області від 13 вересня 2011 року помилково.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_5, - представника ОСОБА_4, - задовольнити частково.

Постанову Апеляційного суду Луганської області від 13 вересня 2011 року - скасувати.

Рішення Кремінського районного суду Луганської області від 21 вересня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області про зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Заїка М.М.

Олексієнко М.М.