Справа № 815/7092/14
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 р. Справа № 815/7092/14

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Корой С. М.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Градовського Ю.М.

- Кравченка К.В.

при секретарі - Юсуповій Х.О.

за участю: представника позивача- ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до реєстраційної служби Головного управління юстиції Одеської області, Державного реєстратора реєстраційної служби Головного управління юстиції Одеської області Перчик І.О. про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 до реєстраційної служби Головного управління юстиції Одеської області, державного реєстратора реєстраційної служби Головного управління юстиції Одеської області Перчик І.О., в якому позивач просить :

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень від 17.07.2014 року №14514366 державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Перчик Ірини Олександрівни;

- зобов'язати реєстраційну службу Головного управління юстиції Одеської області зареєструвати дублікат свідоцтва про право власності на житло від 05.03.2014 року за № 11-6449, здійснивши державну реєстрацію права власності ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, на 83/1000 частини квартири АДРЕСА_1, загальною площею 184,6 кв.м., житловою площею 90,9 кв.м., на підставі заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14.07.2014 року за реєстраційним номером 7373112, (поданої ОСОБА_5, що діяв на підставі довіреності, серія і номер: НОМЕР_3, виданої 08.07.2014 року, видавник: приватний нотаріус, податковий номер НОМЕР_2), з поданими до заяви документами.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2015 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до реєстраційної служби Головного управління юстиції Одеської області, державного реєстратора реєстраційної служби Головного управління юстиції Одеської області Перчик І.О. про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень від 17.07.2014 року №14514366 державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Перчик Ірини Олександрівни; зобов'язання реєстраційної служби Головного управління юстиції Одеської області зареєструвати дублікат свідоцтва про право власності на житло від 05.03.2014 року за № 11-6449, здійснивши державну реєстрацію права власності ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, на 83/1000 частини квартири АДРЕСА_1, загальною площею 184,6 кв.м., житловою площею 90,9 кв.м., на підставі заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14.07.2014 року за реєстраційним номером 7373112, (поданої ОСОБА_5, що діяв на підставі довіреності, серія і номер: НОМЕР_3, виданої 08.07.2014 року, видавник: приватний нотаріус, податковий номер НОМЕР_2), з поданими до заяви документами - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом першої інстанції не було досліджено обставини справи, що мають значення для справи, наслідком чого стало постановлення необґрунтованого та неправомірного рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції встановив, що 14.07.2014 року представник позивача ОСОБА_5, діючий на підставі довіреності від 08.07.2014 року № 1982, звернувся до Реєстраційної служби із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на 83/1000 частини квартири АДРЕСА_1 загальною площею 184,6 кв.м., житловою площею 90,9 кв.м. на підставі дублікату свідоцтва про право власності на житло від 05.03.2014 року №11-6449.

За результатами розгляду вказаної заяви рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Перчик Іриною Олександрівною прийнято рішення від 17.07.2014 року № 14514366 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Як вбачається з наведеного вище рішення, подані документи не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Рішенням встановлено, що за результатами пошуку відомостей в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було встановлено наявність відкритого розділу на вказану квартиру. Згідно з наявною інформацією, що вже міститься в Державному реєстрі стосовно зазначеної квартири, загальна площа квартири становить 184,6 кв.м, тобто є відмінною від такої, що вказана у дублікаті свідоцтва про право власності на житло від 05.03.2014 року №11-6449, а саме 185,6 кв.м.. Таким чином, вказані юридичні обставини позбавляють можливості здійснити дії, визначені ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спрямовані на проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, право власності на який заявлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності відмови державним реєстратором у державній реєстрації права власності.

Колегія суддів погоджується з цими висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» .

Згідно частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. 5 ст. 3 цього Закону державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 8 Закону до повноважень органу державної реєстрації прав відноситься проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень або відмова у їх реєстрації.

Згідно з п.1 ч.2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію, та сторін (сторони) правочину, згідно з яким відбувається державна реєстрація виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; відповідність даних про наявність (або відсутність) інформації та/або відповідних документів, що свідчать про накладення (зняття) заборони (арешту) або інших обтяжень, що перешкоджають державній реєстрації прав, у тому числі відсутність встановлених законом заборон на відчуження нерухомого майна; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права за умови їх відповідності законодавству і поданим документам (частина 4 статті 15 Закону).

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, зокрема, подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Згідно ч. 2ст. 24 Закону № 1952-IVза наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Відповідно ч. 4ст. 24 Закону № 1952-IV відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

З аналізу наведених положень Закону № 1952-IV вбачається, що за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор має право прийняти одне із рішень: про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або про відмову в державній реєстрації; при цьому, відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень може мати місце за наявності вичерпних підстав, визначених Законом.

Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. № 868.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 14.07.2014 року представник позивача звернувся до Реєстраційної служби із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на 83/1000 частини квартири АДРЕСА_1 загальною площею 184,6 кв.м., житловою площею 90,9 кв.м. на підставі дублікату свідоцтва про право власності на житло від 05.03.2014 року №11-6449.

За результатами розгляду вказаної заяви рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Перчик Іриною Олександрівною прийнято рішення від 17.07.2014 року № 14514366 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки згідно з наявною інформацією, що вже міститься в Державному реєстрі стосовно зазначеної квартири, загальна площа квартири становить 184,6 кв.м, тобто є відмінною від такої, що вказана у дублікаті свідоцтва про право власності на житло від 05.03.2014 року №11-6449, а саме 185,6 кв.м.

Разом з тим, дублікат - це документ, що відтворює оригінал документу.

При цьому, зазначений документ містить розбіжності, а саме розмір загальної площі інший ніж той, що визначений відповідно до копії свідоцтва про право власності.

Відтак, правильним є висновок суду першої інстанції, що наявність розбіжностей позбавляють можливості відповідача здійснити дії, визначені ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спрямовані на проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, право власності на який заявлено.

Таким чином, на підставі встановлених у ході судового розгляду обставин, слід погодитись з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2015 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуюча суддя: О.В.Лук'янчук

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: К.В. Кравченко