Справа № 2а-5570
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2013-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Старовецька Ю.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"13" травня 2013 р. Справа № 2а-5570

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Іваненко Т.В.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області на постанову Березнівського районного суду Рівненської області від "15" червня 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Березнівського районного суду Рівненської області від 15.08.2011 року позов задоволено частково. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області (далі - УПФ) провести донарахування та виплату ОСОБА_4 за період з 28 січня 2011 року по 22 липня 2011 року: - державної пенсії як інваліду 1 групи щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, відповідно до ст.54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Закону №796-ХІІ) виходячи із розрахунку не менше 10-ти мінімальних пенсій за віком, яка дорівнює прожитковому мінімуму для непрацездатних осіб, визначеному Законом України "Про державний бюджет України на 2011 рік", щомісячно, з урахуванням фактично здійснених виплат; - додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як інваліду 1 групи щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, виходячи з розміру, встановленого ст. 50 Закону №796-ХІІ, що становить 100% мінімальної пенсії за віком, яка дорівнює прожитковому мінімуму для непрацездатних осіб, визначеному Законом України "Про державний бюджет України на 2011 рік", щомісячно, з урахуванням фактично здійснених виплат.

В апеляційній скарзі УПФ, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить вказану постанову скасувати та відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, інвалідом 1-ї групи (а.сп.1,8).

Позивач звернувся до УПФУ із заявою про здійснення перерахунку та виплати основної та додаткової пенсій відповідно до вимог ст., ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

УПФУ у задоволенні заяви позивача відмовлено з тих підстав, що порядок виплати та розміри основної і додаткової пенсій визначаються Кабінетом Міністрів України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідних розмірах, зокрема, інвалідам І групи у розмірі 100 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», визначені підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії І та у зв'язку з втратою годувальника.

Отже, чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством гарантовано позивачу право на отримання основної та додаткової пенсій у розмірах, встановлених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для І групи інвалідності -10 мінімальних пенсій за віком.

У 2011 році виплата пенсії позивачу проводилася відповідно до постанови КМУ від 28.05.2008р. №530 та постанови КМУ №654 від 16.07.2008 року у розмірах, які є меншими і не відповідають розмірам, визначеним ст.ст.50,54 Закону №796-ХІІ .

Законом України „Про Державний бюджет на 2011 рік, на час постановлення судового рішення, норми цих статей не зупинено і не змінено. Тому, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що у 2011 роках відповідач був зобовязаний перерахувати пенсію позивачу, виходячи із розмірів, визначених ст.ст.50,54 ЗУ „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

З положень ст.ст.50, 54 Закону №796-ХІІ випливає, що за основу нарахування розміру державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, береться мінімальна пенсія за віком.

Згідно чинного законодавства розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

З огляду на викладене, правильними є висновки суду першої інстанції щодо неприйняття в даному випадку положень ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання державної пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.50 та ст.54 Закону №796-ХІІ.

Крім того, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань, які встановлені ст.46 Конституції України та ст.ст.50, 54 Закону №796-ХІІ, щодо визначення розміру та виплати пенсій.

Суд першої інстанції правильно визначив період для здійснення місцевим органом Пенсійного фонду України перерахунку пенсії відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 28 січня 2011року по 22 липня 2011 року застосувавши приписи ст.99 КАС України.

Доводи апеляційної скарги зазначеного висновку суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи порушено норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Березнівського районного суду Рівненської області від "15" червня 2012 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: ОСОБА_5

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 вул.Дорошенка,41,с.Березне,Березнівський район, Рівненська область,34600

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області вул. Андріївська, 48-а,м. Березне,Рівненська область,34600