Справа № 2а-5909/12/1370
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2012-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2012 р. № 2а-5909/12/1370
Львівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Гулика А.Г.,
секретар судового засідання Павлишин Ю.І.,
представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2
представник відповідача не зявився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок»до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Львові Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення, -
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»надає субєктам підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі при продажу товарів у сфері торгівлі, право вибору здійснювати облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації. Стверджує, що відсутність оригіналів накладних на місці реалізації товару не може бути віднесено до порушень встановленого порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації. Вважає, що СДПІ по роботі з ВПП у м. Львові неправомірно прийнято податкове повідомлення - рішення про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій за порушення п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Відповідач подав до суду заперечення на позов від 29.08.2012 року, в якому проти позову заперечує, просить суд відмовити у задоволенні позову. Заперечення обґрунтовані тим, що в ході проведення перевірки щодо дотримання ТзОВ «Торгова мережа «Барвінок»вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій не представлено ні оригіналів, ні належним чином завірених копій прихідних накладних. Отже, вважає, що позивач в порушення вимог п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не забезпечив вимог щодо ведення у порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме: на момент проведення фактичної перевірки на перевіреному торговому обєкті, первинні документи (прихідні накладні) на товар, що знаходяться в реалізації, були відсутні. На цих підставах просить у позові відмовити.
Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві. Додатково зазначали, що відповідно до Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність», для забезпечення ведення бухгалтерського обліку підприємство самостійно обирає форми його реалізації. Пояснили, що субєкти господарської діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобовязані вести у порядку, передбаченому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації та здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку. При цьому, вказана норма законодавства є альтернативною по відношенню до місця ведення обліку товарних запасів, а саме, з вказаної норми вбачається, що такий облік може вестися як на складах, так і за місцем реалізації товарів. Просять суд задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.
В судових засіданнях, в яких брав участь представник відповідача пояснив, що в ході проведення перевірки заступником завідувача ТзОВ «ТМ Барвінок»не представлено ні оригіналів, ні належним чином завірених копій прихідних накладних, що підтверджується поясненнями заступника завідувача магазину «Барвінок-20»ОСОБА_3, в якому зазначено, що накладні на місці реалізації товарів відсутні, оскільки знаходяться у бухгалтерії центрального офісу ТзОВ «ТМ Барвінок». Також зазначив, що у розділі 4 «Прикінцеві положення»акта фактичної перевірки та в додатках до акта №3, посадовими особами ТзОВ «ТМ Барвінок» не надано зауважень щодо наявності накладних на отриманий товар, які можуть бути роздруковані, завірені підписом відповідальної особи та скріплені печаткою. На цих підставах просить у позові відмовити.
Заслухавши пояснення представників позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі направлень №1/08-30 та 5/08-30 від 23.05.2012 року проведено перевірку господарської одиниці «Магазин»ТзОВ «ТМ «Барвінок», що розташована за адресою: м. Львів, вул. Петлюри, 37, за дотриманням субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, за результатами якої складено акт перевірки (довідка) від 01.06.2012 року №005350.
При вирішенні спору по суті, суд виходив з наступного.
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні регулюються Законом України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні»від 16.07.1999 року № 996-XIV.
ОСОБА_4 поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних субєктів господарської діяльності, які зобовязані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.
Частина 4 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні»від 16.07.1999 року № 996-XIV передбачає, що для забезпечення ведення бухгалтерського обліку підприємство самостійно обирає форми його організації.
Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначаються Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»від 06.07.1995 року № 265/95-ВР.
Згідно з п. 12 ст. 3 вказаного Закону, субєкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобовязані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).
Суд зазначає, що п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»від 06.07.1995 року № 265/95-ВР передбачає альтернативні форми ведення обліку товарних запасів, а саме: облік товарних запасів на складах; облік товарних запасів за місцем їх реалізації; облік товарних запасів на складах та за місцем їх реалізації, та не містить імперативного припису щодо обовязкового обліку товарних запасів виключно за місцем їх реалізації.
Статтею 6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»від 06.07.1995 року № 265/95-ВР передбачено, що облік товарних запасів фізичною особою - субєктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для субєктів малого підприємництва. Обовязок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.
Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 року за № 996-XIV (з наступними змінами та доповненнями), бухгалтерський облік є обовязковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій у відповідності до положень ч. 1 ст. 9 вказаного Закону є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
З аналізу вищенаведених норм закону, вбачається, що облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації здійснюється на підставі первинних бухгалтерських документів, які підтверджують факти здійснення господарських операцій. При цьому, відсутність накладних або їх неправильне оформлення не може бути віднесено до порушень установленого порядку обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації. Крім того, законодавством не передбачено порядку обліку товарних запасів на складах та/або за місцем реалізації. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в реєстрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємоповязаних рахунках бухгалтерського обліку.
В матеріалах справи наявні видаткові та товарно-транспортні накладні на товарні запаси, які знаходились в магазині позивача на момент проведення перевірки, що підтверджують придбання та отримання позивачем перелічених в додатку № 3 до акта перевірки від 01.06.2012 року товарно-матеріальних цінностей. Крім того, чинним законодавством не передбачено обовязкової наявності документів бухгалтерського обліку безпосередньо за місцем реалізації товару, а на складах позивача відповідачем перевірки не проводилось.
Порядок ведення бухгалтерського обліку діяльності ТзОВ «ТМ «Барвінок»регулюється наказом по підприємству № 30/2011 від 28.12.2011 року, яким визначається, зокрема: застосування на підприємстві машинної обробки документів з використанням компютерної програми бухгалтерського обліку, місце та порядок зберігання первинних бухгалтерських документів: Відповідно до наказу по підприємству №1/А/П від 02.01.2008 року архів ТзОВ «ТМ «Барвінок»розміщується за адресою: вул. Городоцька, 359, м. Львів. Із наданої позивачем довідки щодо формування показників у регістрах бухгалтерського обліку вбачається, що зведення даних первинного обліку та перевірка зведених регістрів проводиться у бухгалтерії за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 359, де також розташований розподільчий склад відділу логістики.
Згідно з Правилами внутрішнього трудового розпорядку, затвердженими наказом № 13/2008 від 25.06.2008р., ТзОВ «ТМ «Барвінок»структурно складається із головного офісу та підрозділів торгівлі. Штатним розписом ТзОВ «ТМ «Барвінок»на 2012 рік підтверджується штатна структура ТзОВ «ТМ «Барвінок». В штаті позивача, на момент проведення перевірки, бухгалтерія розташована в складі головного офісу за адресою: м.Львів, вул. Городоцька, 359.
Перелік товарів, які знаходились у магазині ТзОВ «ТМ «Барвінок» 23.05.2012 року підтверджений витягом з бази даних (програмного забезпечення) позивача та довідкою щодо процесу моніторингу руху товарів у окремих торгових підрозділах. Крім того, з письмових пояснень завідуючого магазину ТзОВ «ТМ «Барвінок», що розташований за адресою: м. Львів, вул. Петлюри, 37, ОСОБА_3 вбачається, що, на момент проведення перевірки, накладні на товар знаходились в бухгалтерії головного офісу за адресою: м. Львів, вул.Городоцька, 359.
Як вбачається з пояснень представників позивача, перевірка порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій проводилась відповідачем за адресою: м. Львів, вул. Петлюри, 37 за місцем реалізації товарних запасів. В той же час, за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 359, де розташовані бухгалтерія та розподільчий склад відділу логістики позивача, перевірка дотримання порядку ведення обліку товарних запасів не проводилась.
При проведенні планової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства відповідачем не виявлено порушення позивачем встановленого порядку ведення обліку товарно-матеріальних цінностей, що надійшли на підприємство позивача з метою продажу.
Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З огляду на припис наведеної норми процесуального права, при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податку донараховані податкові зобовязання чи зменшені податкові вигоди, зокрема нараховані штрафні (фінансові санкції) санкції, презюмується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.
Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України, на користь позивача належить стягнути судові витрати з Державного бюджету України відповідно до задоволених вимог.
Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
1.Адміністративний позов задовольнити повністю.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 05 грудня 2012 року.

Суддя А.Г. Гулик