Справа № 810/1448/15
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2015 року 810/1448/15

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Балаклицького А.І., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу

за позовомгромадянина ОСОБА_1 Корлесса ОСОБА_2 Мартіна
додержавного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції Київської області ОСОБА_3, Реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції Київської області
третя особаГоловне управління юстиції у Київській області
проскасування рішення та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Громадянин ОСОБА_1 Корлесс ОСОБА_2 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції Київської області ОСОБА_3, Реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції Київської області, третя особа: Головне управління юстиції у Київській області про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.03.2015 №19848966 та зобов'язання відновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про арешт майна за індексним номером 3745254 від 08.07.2013.

Позовні вимог обґрунтовані тим, що дії державного реєстратора щодо вчинення спірних реєстраційних дій є незаконними, оскільки здійсненні на підставі рішення суду, якого не існує.

Відповідач - державний реєстратор подав суду письмові заперечення, в яких просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в частині визнання незаконним рішення від 06.03.2015 №19848966, оскільки Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не вимагає від державного реєстратора надавати правову оцінку рішенню суду щодо законності чи незаконності або фіктивності. При цьому зазначив, що якщо має місце виконання державним реєстратором підробленого рішення суду, то рішення такого реєстратора повинно бути скасованим, але не з підстав визнання протиправності його дій. Державний реєстратор також просив суд здійснювати розгляд справи без її участі.

Відповідач - Реєстраційна служба Бучанського міського управління юстиції Київської області надала суду письмові пояснення, в яких зазначила, що державним реєстратором відповідно до вимог чинного законодавства, що передбачають порядок зняття арештів та заборон, було прийнято рішення, яким було знято арешт. При цьому, Реєстраційна служба зазначила, що проти позову не заперечує. Також, просила суд розглядати справу без участі її представника.

Третя особа надала суду письмові пояснення, в яких зазначила, що державним реєстратором було прийнято документи від неналежної особи.

У судове засідання, призначене на 27.04.2015, з'явились представники позивача та третьої особи та подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю в порядку письмового провадження.

Відповідно до приписів частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Беручи до уваги ту обставину, що про дату, час та місце судового розгляду справи відповідачі повідомлені належним чином, однак у судове засідання явку своїх представників не забезпечили, враховуючи, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, судом прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та доказами.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про часткову правомірність заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 06.03.2015 до реєстраційної служби Бучанського МУЮ у Київській області від представника ТОВ "Теплосервіс Київ" ОСОБА_4 надійшла заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо обтяження речового права), в якій він просив про припинення арешту на виробничий комплекс за адресою: м. Київ, вул. Златоустівська, буд. 23-, що належить Корлесс ОСОБА_2 Мартіну, накладений СВ ТВМ-4 Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

До заяви були подані супровідний лист Шевченківського районного суду м. Києва від 05.03.2015 №15124/03/2-а/2705/7170/2015 про направлення копії постанови суду від 13.02.2015 для виконання; постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 13.02.2015 по справі №1040/20076/15р.; довіреність Шевченківського районного суду міста Києва від 05.03.2015 №15123/03/2-а/2605/7170/2015, якою суд довірив ОСОБА_4 подати до виконання постанову суду про зняття арешту з нерухомого майна в реєстраційну службу Бучанського МУЮ у Київській області; копія паспорту та ідентифікаційного коду ОСОБА_4

За результатами розгляду вказаної заяви державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції Київської області ОСОБА_3 було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.03.2015 №19848966, згідно з яким припинено обтяження арешт нерухомого майна від 08.07.2013 індексний номер: 3745254, який був накладений на підставі постанови СВ ТВМ-4 Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 02.07.2012, номер запису обтяження1557909.

Судом встановлено, що підставою для прийняття вказаного рішення була постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 13 лютого 2015 року у справі №1040/20076/15р. за позовом Корлесса ОСОБА_2 Мартіна до СВ ТВМ-4 Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві, Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, третя особа Товариств з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс Київ" про зняття арештів з нерухомого майна, яким знято арешт з усього нерухомого майна, яке належить Корлесс ОСОБА_2 Мартіну, накладеного постановою Відділу ДВС Печерського РУЮ у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП № 41187085 від 11.12.2013 року, номер запису про обтяження: 6520297; знято арешт з нерухомого майна, а саме виробничого комплексу (літ.А) за адресою: м. Київ, вул. Златоустівська, будинок 23а, накладений постановою СВ ТВМ-4 Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві про накладення арешту, серія та номер: б/н від 02.07.2012 року, номер запису про обтяження: 1557909 та виконання постанови покладено на Реєстраційну службу Бучанського МУЮ у Київській області.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до адміністративного суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Частиною 2 статті 9 Закону визначено повноваження державного реєстратора, за пунктами 1 та 2 якої державний реєстратор, зокрема: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Відповідно до п. 74 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17.10.2013 (далі - Порядок), для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком.

Пунктом 37 Порядку визначено перелік документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, до якого, зокрема, відноситься рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини 9 статті 16 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів.

Згідно з частиною 3 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Отже, рішення суду із відміткою про набрання законної сили в розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є документом, який підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, на підставі якого державний реєстр уповноважений вчиняти реєстраційні дії.

Матеріали справи місять копію постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 13 лютого 2015 року у справі №1040/20076/15р. із відміткою про набрання законної сили 05 березня 2015 року, якою прямо зобов'язано Реєстраційну службу Бучанського міського управління юстиції Київської області виконати дане рішення суду.

Слід зазначити, що відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор є представником влади і здійснює реєстрацію прав та обтяжень, в тому числі на підставі судових рішень, постановлених іменем України.

Таким чином, виконуючи рішення суду в порядку, визначеному Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції Київської області ОСОБА_3 діяла у межах наданих їй повноважень та правомірно.

Відтак, позовні вимоги в частині визнання незаконним рішення від 06.03.2015 №19848966 не підлягають задоволенню.

Проте, вирішуючи адміністративну справу в частині вимог про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.03.2015 №19848966, судом встановлено, що згідно відповіді керівника апарату Шевченківського районного суду міста Києва від 18.03.2015 №9892/01-11/15-Вих/К-310, останній повідомив, що перевіркою даних автоматизованої системи документообігу суду Д-3 встановлено, що у період з 01.01.2012 по теперішній час справа під №1040/20076/15р. (провадження 2а-2605/7170/15р.) в провадженні Шевченківського районного суду м. Києва не перебувала, рішення по такій справі не виносилося.

Крім того, матеріали справи містять копію ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 27.03.2015 у справі №367/2007/15-к, зі змісту якої вбачається, що в провадженні слідчого відділу Ірпінського МВ ГУ МВС України у Київській області перебуває кримінальне провадження №0000580 від 17.03.2015, в ході досудового розслідування якого було встановлено, що на підставі постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 13 лютого 2015 року у справі №1040/20076/15р. припинено обтяження та знято арешт з обєкту нерухомого майна, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Златоустівська, 23-а. Однак, згідно листа від 18.03.2015 №9892/01-11/15-Вих/К-310 керівника апарату Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_5 встановлено, що відповідно до даних автоматизованої системи документообігу суду Д-3 встановлено, що у період з 01.01.2012 по теперішній час справа під №1040/20076/15р. (провадження 2а-2605/7170/15р.) в провадженні Шевченківського районного суду м. Києва не перебувала та рішення у такій справі не ухвалювалось.

За таких обставин, враховуючи, що підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.03.2015 №19848966 стала постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 13 лютого 2015 року у справі №1040/20076/15р., перебування в провадженні вказаного суду взагалі спростовується Шевченківським районним судом м. Києва, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування спірного рішення від 06.03.2015 №19848966 та задоволення адміністративного позову в цій частині.

Щодо позовних вимог позивача про зобов'язання відновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про арешт майна за індексним номером 3745254 від 08.07.2013, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 73 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17.10.2013, під час проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно заінтересованою особою є особа, якою встановлено обтяження, а також особа, в інтересах якої встановлено обтяження (обтяжувач).

Пунктом 2 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може зобов'язати відповідача вчинити певні дії.

Враховуючи те, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.03.2015 №19848966 було прийнято на підставі рішення суду, якого не існує, суд вважає, що для відновлення порушеного права позивача слід зобовязати Реєстраційну службу Бучанського міського управління юстиції Київської області відновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про арешт майна за індексним номером 3745254 від 08.07.2013.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Оцінюючи докази по даній справі, які були добуті та досліджені під час розгляду справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 97 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням однієї зі сторін визначає грошовий розмір судових витрат, які повинні бути їй компенсовані.

Оскільки сторони не звертались до суду з клопотанням про відшкодування судових витрат, вони стягненню на їх користь не підлягають.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 11, 14, 69, 70, 71, 86, 97, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов громадянина ОСОБА_1 Корлесса ОСОБА_2 Мартіна - задовольнити частково.

Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції Київської області ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.03.2015 №19848966.

Зобовязати Реєстраційну службу Бучанського міського управління юстиції Київської області відновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про арешт майна за індексним номером 3745254 від 08.07.2013.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини постанови або прийняття постанови у письмовому провадженні - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Балаклицький А. І.