Справа № 2а-1970/3176/12
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року Справа № 176834/12

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І., Мікули О.І.,

з участю секретаря судового засідання Ратушної М.І.,

представника відповідача Олексюка Р.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Бучацької міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області Державної податкової служби на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.09.2012 року в справі за позовом державного підприємства «Бучацьке лісове господарство» до Бучацької міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області Державної податкової служби (тепер Бучацької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2012 року державне підприємство «Бучацьке лісове господарство» звернулось до суду з позовом до Бучацької міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень-рішень від 25 травня 2012 року № , від 21 червня 2012 року № 41/ та від 21 червня 2012 року № 40/.

Позивач посилався на те, що вчасно сплачував узгоджені суми податків, тому оскаржувані податкові повідомлення рішення про застосування штрафних санкцій за порушення граничних строків сплати податкових зобов'язань суперечать законодавству.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.09.2012 року позов задоволено, скасовано податкові повідомлення-рішення Бучацької міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області Державної податкової служби від 25 травня 2012 року № , від 21 червня 2012 року № 41/ та від 21 червня 2012 року № 40/.

Постанову суд першої інстанції оскаржила Бучацька МДПІ, яка в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нову постанову про відмову позивачу в задоволенні позову.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що позивач встановлені законодавством податки та збори по трьох квитанціях вніс готівкою в банк в останній день їх сплати - 18.05.2012 року в післяопераційний час, в зв'язку з чим вони були зараховані в бюджет 21.05.2012 року, що свідчить про порушення термінів сплати платежів та правомірність застосування санкцій до позивача оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями.

Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта, який апеляційну скаргу підтримав, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

В справі встановлено, що працівниками Бучацької МДПІ проведена камеральна перевірка розрахунку збору за спеціальне використання лісових ресурсів за 1-й квартал 2012 року ДП «Бучацький лісгосп», за результатами якої складено акт від 25.05.2012 року № 48/15-00993030. Податковий орган вважав, що платником податку порушено термін сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання по сплаті за спеціальне використання лісових ресурсів за 1-й квартал 2012 року протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

Зокрема, граничний строк сплати грошового зобов'язання за спеціальне використання лісових ресурсів за 1-й квартал 2012 року визначений 19.05.2012 року. Грошове зобов'язання сплачено 21.05.2012 року. Отже, кількість днів затримки сплати становить 1 день.

Відповідачем проведена камеральна перевірка ДП «Бучацький лісгосп», за результатами якої складено акт від 31.05.2012 року № 189/15-00993030, в якому зазначено, що платником податку порушено термін сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з частини чистого прибутку, що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

Податковий орган вважав, що граничний строк сплати грошового зобов'язання, що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами, визначений 18.05.2012 року. Грошове зобов'язання сплачено позивачем 21.05.2012 року з затримкою на 3 дні.

Крім цього, працівниками Бучацької МДПІ також проведена камеральна перевірка ДП «Бучацький лісгосп», за результатами якої складено акт від 31.05.2012 року № 189/15-00993030. В акті перевірки зазначено, що платником податку порушено термін сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

Відповідач вважав, що граничний строк сплати грошового зобов'язання з податку на прибуток визначений 18.05.2012 року, а грошове зобов'язання сплачено 21.05.2012 року, тобто з затримкою на 3 дні.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідача суперечать законодавству, оскільки позивач податкові зобов'язання сплатив вчасно та не порушив граничних строків сплати.

З такими висновками суду погоджується колегія суддів суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст.16 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом, платник податку несе відповідальність за правильність обчислення, своєчасність сплати податку та дотримання вимог податкового законодавства.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тобто, платник податків може сплатити задекларовану (а, отже, узгоджену) суму податкового зобов'язання у будь-який час з моменту подання податкової декларації, але не пізніше 10-го календарного дня, наступного за останнім днем граничного строку для подання податкової декларації.

Згідно із ст. 31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Строк сплати податку та збору обчислюється роками, кварталами, місяцями, декадами, тижнями, днями або вказівкою на подію, що повинна настати або відбутися.

Відповідно до п. 152.9 ст. 152 Податкового кодексу України для цілей цього розділу використовуються такі податкові періоди: календарні квартал, півріччя, три квартали, рік. Базовим податковим (звітним) періодом для цілей цього розділу є календарний квартал.

Згідно із пп. 152.9.1 п. 152.9 ст. 152 Податкового кодексу України звітний податковий період починається з першого календарного дня податкового періоду і закінчується останнім календарним днем податкового періоду, крім: виробників сільськогосподарської продукції, визначених статтею 155 цього розділу, для яких річний податковий період починається з 1 липня поточного звітного року і закінчується 30 червня наступного звітного року.

Статтею 36 Податкового кодексу України передбачено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором, є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов'язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

З матеріалів справи видно, що ДП «Бучацький лісгосп» сплатило 18742,00 грн. збору за спеціальне використання лісових ресурсів, що підтверджується квитанцією № 1646.515.8 від 18.05.2012 року.

Аналогічно ДП «Бучацький лісгосп» сплатило 800,00 грн. частини чистого прибутку, що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами, що підтверджується квитанцією № 1646.515.20 від 18.05.2012 року.

Також ДП «Бучацький лісгосп» сплатило 9250,00 грн. податку на прибуток, що підтверджується квитанцією № 1646.515.19 від 18.05.2012 року.

Всі зазначені платежі сплачені готівкою та прийняті банком в останній день граничного строку - у п'ятницю 18.05.2012 року, проте зараховані до бюджету в понеділок 21.05.2012 року, в зв'язку з чим податковий орган прийшов до висновку про порушення позивачем граничних строків сплати податкових зобов'язань та застосував штрафні санкції за дане правопорушення.

Оскільки законодавство визначає термін своєчасності сплати податкового зобов'язання, а не зарахування коштів до бюджету, то суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи відповідача в частині того, що фактично кошти були зараховані до Державного бюджету 21.05.2012 року з причин їх сплати позивачем до банку 18.05.2012 року в післяопераційний час. Обов'язок платника податків щодо сплати податкового зобов'язання припиняється з моменту сплати коштів до банківської установи. Надалі платник податків не несе відповідальності за зарахування їх до відповідного бюджету.

Позивач виконав обов'язок щодо сплати податкового зобов'язання 18.05.2012 року, тобто в строки, передбачені п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, тому застосування до нього санкцій оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями є неправомірним.

Постанова суду першої інстанції відповідає матеріалам справи, нормам матеріального та процесуального права, тому підстави для її скасування відсутні. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Бучацької міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області Державної податкової служби залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.09.2012 року в справі №2а-1970/3176/12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

О.І. Мікула