Справа № 821/4741/14
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/4741/14
11 год. 56 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю представника позивача Новікова О.В.,

представника відповідача Палінічака К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Комунального підприємства "Водне господарство" Скадовської міської ради Херсонської області до Скадовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Комунальне підприємство «Водне господарство» Скадовської міської ради Херсонської області (далі - КП «Водне господарство», позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Скадовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області (далі - Скадовська ОДПІ, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Скадовської ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області № , №, № від 28.05.2014 року та № від 02.09.2014 року. В позові зазначено, що працівниками Скадовської ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області, була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка КП «Водне господарство» з питань своєчасності сплати грошових зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб за період з 01.03.2011 року по 19.05.2014 року, за наслідками перевірки були застосовані штрафні санкції за несвоєчасне перерахування податку на доходи фізичних осіб. При цьому податкова інспекція не взяла до уваги надання розстрочки у сплаті даного податку до бюджету та строки давності для визначення грошового зобов'язання у вигляді штрафу.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить задовольнити позов.

Скадовська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Херсонській області, яке є правонаступником Скадовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області, (відповідач) заперечує проти позову, вважає, що дії посадових осіб контролюючого органу із складання податкових повідомлень-рішень вчинені у спосіб та в порядку визначеному чинним законодавством України.

Представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши представників сторін, судом встановлено наступне. Мале комунальне підприємство «Водне господарство» в 2007-2010 роках в силу статті 17 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» було відповідальним за нарахування, утримання та сплату (перерахування) податку до бюджету, особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, оскільки підприємство є працедавцем, який виплачує такі доходи на користь платників податку. МКП подавало до ДПІ у Скадовському районі м. Херсона податкові розрахунки сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку за формою 1ДФ . Згідно зазначених розрахунків малим комунальним підприємством «Водне господарство» частково погашалася нарахована сума податку з доходів фізичних осіб шляхом перерахування коштів до бюджету. Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб», який діяв на той час, передбачалось, що податок з доходів фізичних осіб підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки не мають права приймати платіжні документи на виплату доходу, які не передбачають сплати (перерахування) цього податку до бюджету. Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є працедавець (самозайнята особа), який виплачує такі доходи на користь платника податку (такої самозайнятої особи).

В листопаді 2010 року ДПІ у Скадовському районі звернулося до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом про стягнення з МКП «Водне господарство» заборгованості по податку з доходів фізичних осіб в сумі 764774,05 грн. за період 2006-2010 роки. З наданої суду постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 06.06.11 по справі № 2а-6397/10/2170, яка набрала законної сили, вбачається, що суд дійшов до висновку про те, що перебіг строків позовної давності починається з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Про обставини несвоєчасної та не повної сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб за період 2007-2009 рр. податкова інспекція дізналась лише під час проведення перевірки податковим органом, результати якої зазначені в акті перевірки від 06.05.10 № 11/17/32503441. Херсонським окружним адміністративним судом частково задоволено позовні вимоги ДПІ у Скадовському районі Херсонської області, та стягнуто з МКП «Водне господарство» до бюджету податковий борг по податку з доходів фізичних осіб в сумі 658 878 грн. 29 коп. , який складається з ПДФО за 2010 рік в сумі 182502 грн. 10 коп. та ПДФО за 2007-2009 роки, розмір якого був встановлений плановою виїзною перевіркою ( акт від 06.05.10 № 11/17/32503441 ), в сумі 476375 грн. 19 коп. В задоволенні позову про стягнення ПДФО за 2007 рік в сумі 105895грн. 76 коп., суд відмовив внаслідок пропуску строків давності.

Крім щомісячних розрахунків форми 1 ДФ, МКП «Водне господарство» подало до податкової інспекції податкову декларацію з податку на доходи фізичних осіб за січень 2011 року № від 21.03.11 (форма декларації була затверджена наказом ДПА України від 31.01.11 № 58), в якій задекларований ПДФО в сумі 6327 грн. 65 коп. за січень 2011 року, в рядку декларації 15 зазначено загальну суму заборгованості з ПДФО станом на 01.01.2011 за даними обліку підприємства 763069 грн. 28 коп.

Як вбачається з зворотного боку облікової картки МКП «Водне господарство» по ПДФО, показник рядку 15 декларації МКП «Водне господарство» з податку на доходи фізичних осіб за січень 2011 року № від 21.03.11 був перенесений в облікову картку в сумі 763069 грн. 28 коп. як податковий борг, який виник тільки 01.03.11. Разом з тим, дана сума складається з наступних сум:

- заборгованості за 2007-2009 роки 476376 грн. 19 коп. та була виявлена плановою виїзною перевіркою (довідка від 06.05.10),

- заборгованості із суми ПДФО за 2010 рік 182502 грн., яка підтверджувалась розрахунками форми № 1ДФ,

- заборгованості із суми ПДФО за 2007 рік ( в стягненні якої суд взагалі відмовив за строком давності, що підтверджується постановою № 2а-6397/10/2170.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 30.03.2012 року по справі № 2а-6397/10/2170 було розстрочене виконання постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 06.06.2011 про стягнення з МКП «Водне господарство» 658 878 грн. 29 коп., боргу строком на три роки з щомісячним платежем в сумі 18 302 грн. 18 коп., починаючи квітня 2012 року.

Позивач стверджує про виконання ухвали про розстрочення добровільно, про що свідчить наданий реєстр платіжних доручень. Станом на 04.02.15 залишок стягнутого за постановою № 2а-6397/10/2170 боргу та несплаченого підприємством становить 17794 грн. 93 коп.

В травні 2014 року Скадовською ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка КП «Водне господарство» з питань своєчасності сплати грошових зобов'язань по податку на доходи фізичних осіб за період з 01.03.2011 по 19.05.2014. Висновки перевірки зафіксовані в акті перевірки від 28.05.2014 року № 95/17/32503441, відповідачем встановлено несвоєчасність сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб в сумі 763069 грн. 28 коп. при цьому строк сплати даного зобов'язання податковою інспекцією визначений датою - 01.03.11.

За висновками перевірки Скадовська ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області сформувала та надіслала на адресу КП «Водне господарство» податкові повідомлення- рішення від 28.05.2014:

- № про застосування 1000 грн. штрафу за несвоєчасну сплату 10000 грн. податку на доходи фізичних осіб,

- № про застосування 84456 грн. 42 коп. штрафу (20%) за несвоєчасну сплату грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб в сумі 422282 грн. 10 коп.,

- № про застосування 43355 грн. 39 коп. штрафу (20%) за несвоєчасну сплату грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб в сумі 216776 грн. 95 коп. Штрафні санкції застосовані з посиланням на ст. 126 ПКУ.

У відповідності до ст. 56 Податкового кодексу України КП «Водне господарство» звернулося зі скаргою на вищевказані повідомлення рішення Скадовської ОДПІ ГУ у Херсонській області до Головного управління Міндоходів у Херсонській області та до Державної фіскальної служби України. Головне управління Міндоходів у Херсонській області року рішенням про результати розгляду первинної скарги (вих. № 5182/10/21-2210-06-06 від 19.08.2014 ) скасувало податкове повідомлення-рішення Скадовської ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області від 28.05.2014 № ; скасувало податкове повідомлення-рішення Скадовської ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області від 28.05.2014 № в частині визначених до сплати 58,18 грн. штрафних санкцій з посиланням на порушення строків визначення грошових зобов'язань, встановлених ст. 102 ПКУ, та залишило без змін податкове повідомлення - рішення Скадовської ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області від 28.05.2014 № .

Відповідно до вищевказаного рішення Скадовською ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області складено та надіслано позивачу податкове повідомлення - рішення від 02.09.2014 № про застосування 43297,21 грн. штрафу за порушення термінів сплати узгодженої суми податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб.

Позивач звернувся до суду та просить скасувати податкові повідомлення-рішення Скадовської ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області № , №, № від 28.05.2014 та № від 02.09.2014 .

Стаття 56 ПКУ передбачає, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Згідно з нормами пп. 60.1.3 п. 60.1 ст. 60 ПКУ податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі.

Відповідно до п. 3.4 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків", затвердж. наказом Мінфіну України від 28.11.12 № 1236, якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов'язання, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість зменшується, то до платника податків направляється податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов'язання, якому присвоюється номер та яке вноситься до відповідного реєстру податкових повідомлень-рішень ... Податкове повідомлення-рішення складається згідно з цим пунктом органом державної податкової служби, який склав податкове повідомлення-рішення, протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким органом рішення за результатами адміністративного або судового оскарження. У цьому випадку п. 60.4 ст. 60 ПКУ передбачає, що податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення , яке містить зменшену суму грошового зобов'язання.

Оскільки Головне управління Міндоходів у Херсонській області скасувало податкове повідомлення-рішення від 28.05.14 № , а частково зменшило грошові зобов'язання, донараховані контролюючим органом податковим повідомленням-рішенням від 28.05.14 № , то дані податкові повідомлення-рішення вважаються відкликаними, отже, предмет спору в даному випадку відсутній. Тому, в задоволенні позову про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Скадовської ОДПІ від 28.05.14 №№ , суд відмовляє.

Що стосується вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Скадовської ОДПІ від 28.05.14 № , від 02.09.14 № , то суд вважає вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з урахуванням наступного.

Главою 11 розділу 2 Податкового кодексу України регулюється відповідальність платників податків за порушення правил оподаткування. Зокрема, правопорушення, відповідальність за яке встановлена пунктом 126.1 статті 126.1 Податкового кодексу України, полягає в несвоєчасній сплаті суми узгодженого грошового зобов'язання. Відповідне порушення є закінченим у момент збігу передбаченого податковим законодавством строку сплати узгодженого, але не сплаченого платником податків грошового зобов'язання, а розмір штрафу визначається нормативно та фактично залежить від тривалості прострочення до моменту погашення боргу (до 30 днів або понад 30 днів). Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу. Норма пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України поширюється також і на випадки, коли погашення податкового боргу відбулося в примусовому порядку, на підставі рішення суду, ухваленого згідно з пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України.

Матеріали справи свідчать про те, що штрафні санкції були застосовані за прострочення сплати ПДФО. Але на думку суду, строк сплати суми ПДФО 763069 грн. 28 коп. наступив не 01.03.11, як вважає ОДПІ, а значно раніше. Вказівка на існування такого боргу станом на 01.01.2011 в рядку 15 декларації МКП «Водне господарство» з податку на доходи фізичних осіб за січень 2011 року № від 21.03.11 не змінює строки сплати ПДФО. З постанови суду № 2а-6397/10/2170, що суду вбачається, що цей борг накопичувався декілька років. Про обставини порушення термінів перерахування ПДФО до бюджету за період 2007-2009 рр. в сумі 476376 грн. 19 коп. податкова інспекція дізналась під час проведення перевірки податковим органом, результати якої зазначені в акті перевірки від 06.05.10 № 11/17/32503441. Тому на час даної перевірки (28.05.14) для застосування будь-яких штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податкового боргу, виявленого податковою інспекцією ще в травні 2010 року, не було підстав, оскільки скінчився строк давності 1095 днів, який встановлений ст.102 ПКУ.

Що стосується заборгованості в сумі 105895грн. 76 коп., яка виникла до 01.01.2007 року, суд взагалі відмовив в її стягненні, отже, при відсутності боргу не може бути нараховані ніякі штрафні санкції.

Щодо застосування штрафних санкцій за несвоєчасне перерахування до бюджету ПДФО за 2010 рік в сумі 182502 грн. 10 коп., то суд вважає, що до набрання чинності ПКУ не була взагалі передбачена відповідальність у вигляді штрафних санкцій за несвоєчасне перерахування до бюджету ПДФО позивачем, як податковим агентом.

До набрання чинності Податковим кодексом України відповідальність платників податків визначалася Законом України від 21 грудня 2000 року N 2181-III "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (далі - Закон 2181), статтею 17 якого було визначено підстави та розміри нарахування штрафних санкцій за порушення платниками податків податкового законодавства. Зокрема, єдиною нормою, яка давала підстави для притягнення до відповідальності платників податків при несвоєчасній сплаті податків, був підпункт 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону 2181, зміст якого при прийнятті ПКУ був майже тотожним ст. 126 ПКУ. Цим пп. 17.17 Закону № 2181 була визначена відповідальність за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Разом з тим, в період до 01.01.2011 податок на доходи фізичних осіб не підпадав під поняття «узгоджена сума податкового зобов'язання». В Закону 2181 давалось тлумачення терміну "податкове зобов'язання" - це зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України. А відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону № 2181 податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. Законом України від 22.05.03 №889-ІУ «Про податок з доходів фізичних осіб» передбачено подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (ф.№1ДФ), даний розрахунок не визнавався податковими органами податковою декларацією, оскільки він подавався не платником ПДФО, а податковим агентом, нарахувань та сплати податку на підставі ф. № 1-ДФ не проводилось. Під терміном "податкова декларація" розумівся документ, що подається платником податків до контролюючого органу у строки, встановлені законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податку, збору (обов'язкового платежу (ст. 1 Закону № 2181). В податковому розрахунку тільки констатувався факт нарахування та/або виплати доходу та сплати податку. Фактично ця звітність мала інформаційний характер, а зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб обліковувались тільки за даними бухгалтерського обліку платника податків, вони не проходили процедуру узгодження і були відсутні у картках особових рахунків підприємства, при несвоєчасній сплаті ПДФО до бюджету податковим агентом йому не направлялись податковою інспекцією податкові вимоги, до нього не застосовувалась податкова застава. Лише за наслідками перевірки податкова інспекція встановлювала сальдо на кінець перевіряємого періоду із визначенням суми недоплати/переплати. Тому відповідальність за п. 17.1.7 ст. 17 Закону 2181 не застосовувалась у випадках несвоєчасного перерахування до бюджету нарахованого та утриманого ПДФО.

З часу прийняття ПКУ форма 1ДФ стала вважатись податковою декларацією. В ст. ст.46 ПКУ визначено, що податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Тому податкові агенти за несвоєчасне перерахування податку до бюджету повинні нести відповідальність у випадках, передбачених ПКУ.

Заходи відповідальності, які можуть бути застосовані до особи-порушника, слід визначати на підставі законодавства, яке є чинним на момент виявлення та застосування відповідних санкцій. При цьому відповідно до частини другої статті 58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. Кваліфікація дій порушника повинна відбуватися з посиланнями на норми того нормативного акта, який був чинним на момент вчинення відповідних дій.

Відповідно до ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного, суд вважає, що застосовувати відповідальність за ст. 126 ПКУ до випадку несвоєчасної сплати до бюджету нарахованого та утриманого ПДФО за період, який передував набранню чинності ПКУ, є неправомірним. Відповідачем не доведено законність застосування штрафних санкцій податковими повідомленнями-рішеннями Скадовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області від 28.05.14 № , від 02.09.14 № .

Доводи позивача щодо надання розстрочення судового рішення судом не розглядаються, оскільки за загальним правилом розстрочення виконання судового рішення, застосоване адміністративним судом, не звільняє платника податків від відповідальності, передбаченої пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суд відшкодовує позивачу суму сплаченого судового збору .

Керуючись ст.ст.94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Задовольнити позов комунального підприємства "Водне господарство" частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Скадовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області від 28.05.14 № , від 02.09.14 № .

Відмовити в задоволенні позову про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Скадовської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Херсонській області , № від 28.05.2014.

Відшкодувати з Державного бюджету на користь комунального підприємства "Водне господарство" () витрати по сплаті судового збору в сумі 344 грн. (триста сорок чотири гривні ) 21 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 27 квітня 2015 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 8.3.2