Справа № 821/2226/14
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/2226/14

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Циганій С.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Вербицької Н.В.,

судді Яковлева Ю.В.,

судді Коваля М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні, треті особи: публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", товариство з обмеженою відповідальністю «Південенерго», ОСОБА_2, - про визнання рішення протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

01.07.2014р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні про визнання протиправним та скасування рішення відповідача №1348422 від 02.06.2014р. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень; зобов'язання відповідача зареєструвати за нею право власності на двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, та зобов'язання відповідача провести державну реєстрацію припинення будь-якого обтяження речового права на зазначене вище нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.05.2014р. вона звернулась до відповідача із заявою за реєстраційним номером 6785687 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, в якій просила зареєструвати за нею право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням державного реєстратора ОСОБА_3 від 02.06.2014р. №13487422 їй відмовлено у державній реєстрації права власності на вказану вище квартиру, посилаючись на те, що заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна. Вважаючи таке рішення відповідача незаконним, позивач просила суд задовольнити її вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача та представник третьої особи ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову.

Справу розглянуто за відсутності представників ПАТ «Укрсоцбанк», ТОВ «Південенерго». Представник ПАТ «Укрсоцбанк» надав суду письмові заперечення на позов, в яких просив відмовити у задоволенні позову.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2014 року позовні вимоги задоволені частково. Визнано протиправним та скасовано рішення реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №13487422 від 02.06.2014р. Зобов'язано реєстраційну службу Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1. В решті позовних вимог відмлено.

Не погодившись із прийняти рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову про відмову у позові.

В зв'язку із неявкою сторін, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно п.2 ч.1 ст.197 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 на підставі ухвали апеляційного суду Херсонської області від 06.03.2014р. набула право власності на двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1. Вказана ухвала набрала законної сили і ніким не оскаржувалась (а.с.7-9).

Копію даної ухвали було подано позивачем разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

02.06.2014р. державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_3 Реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні прийняв рішення № 13487422 про відмову у реєстрації за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі ст.24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п.п.20,28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабміну України від 17.10.2013 № 868, в зв'язку з тим, що заява про державну реєстрацію прав подана після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора та зобов'язання провести реєстрацію права власності на квартиру за позивачем, суд першої інстанції виходив з того, що наведені державним реєстратором підстави для відмови ОСОБА_1 у державній реєстрації права власності на вказану вище квартиру не відповідають дійсним обставинам та підставам, з існуванням яких законодавець пов'язує відмову у державній реєстрації права на нерухоме майно.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Правовідносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2014р. № 1952 - IV (далі - Закон № 1952).

Відповідно до ст.1 Закону № 1952 державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За частиною тринадцятою статті 15 Закону № 1952 порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлює Кабінет Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою від 22 червня 2011 року № 703 затвердив Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Порядок), який визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву про державну реєстрацію та необхідні для такої реєстрації документи, визначені цим Порядком (пункти 7, 10 Порядку).

Під час розгляду заяви про державну реєстрацію і документів державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями та приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або рішення про відмову в такій реєстрації.

Пунктом 5 статті 24 Закону № 1952-IV передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна з 20.11.2012р. зареєстровано обтяження на АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4, на підставі постанови державного виконавця відділу ДВС Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні про накладення арешту майна та оголошення заборони на його відчуження від 19.11.2012р. (а.с.28-28зв.).

Із заявою про проведення державної реєстрації права власності на АДРЕСА_1 ОСОБА_1 звернулась 28.05.2014р., тобто після реєстрації обтяження, встановленого щодо цього майна.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 06.03.2014р. по справі № 22-ц/791/524/14, якою затверджена мирова угода між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 з приводу переходу до ОСОБА_1 права власності на АДРЕСА_1 (загальною площею 106,0 кв.м.), визначено, що ОСОБА_4 має здійснити заходи щодо закриття будь-яких виконавчих проваджень стосовно спірного майна за цією мировою угодою (а.с.7-9).

Таким чином, невиконання попереднім власником квартири ОСОБА_4 обов'язку, встановленого судом, щодо вжиття заходів по закриттю виконавчого провадження та, як наслідок, скасування арешту та заборони відчуження АДРЕСА_1, призвело до виключення можливості здійснити реєстрацію права власності на зазначену квартиру за наступним власником - позивачем по справі.

Аналізуючи наведені обставини в їх сукупності, судова колегія приходить до висновку, що наявність в Єдиному реєстрі заборон запису про заборону відчуження майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2014р. № 21-357а14, яка є обов'язковою для врахування в судовій практиці.

Відповідно до п.28 Порядку державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Оскільки відповідачем доведена наявність підстави для відмови позивачу в державній реєстрації права власності на нерухоме майно, яка визначена Законом № 1952, судова колегія приходить до висновку про відсутність підстав для визнання рішення державного реєстратора від 02.06.2014р. № 13487422 незаконним та задоволення позову в цій частині.

Суд першої інстанції на наведені обставини увагу не звернув та надав невірну правову оцінку обставинам по справі, в зв'язку з чим прийшов до помилкових висновків про можливість задоволення позову в частині скасування рішення державного реєстратора та зобов'язання провести реєстрацію права власності на квартиру за позивачем.

Оскільки предметом апеляційного перегляду є постанова суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідно до ст.195 КАС України судова колегія не надає правову оцінку постанові суду першої інстанції в частині відмови у позові.

Враховуючи, що оскаржуване рішення прийнято державним реєстратором на підставі закону, у спосіб та в межах наданих повноважень, судова колегія, відповідно до ст.202 КАС України, вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції з прийняттям нової про відмову у позові ОСОБА_1 в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,202,205,207,254 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні - задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2014 року - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні, треті особи: публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", товариство з обмеженою відповідальністю «Південенерго», ОСОБА_2, - про визнання рішення протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: Ю.В.Яковлев

Суддя: М.П.Коваль