Справа № 442/5154/13-а 2-а/442/14/2014
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 р. Справа № 3241

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.,

суддів Запотічного І.І., Кузьмича С.М.

за участю секретаря Бєлкіної Н.І.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Петрицина О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24.02.2014 р. у справі № 442/5154/13-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання перерахувати страховий стаж та пенсію,

встановив:

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24.02.2014 р. у справі №442/5154/13-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання перерахувати страховий стаж та пенсію, позов було задоволено, постановлено визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області щодо відмови в зарахуванні до загального трудового (страхового стажу) період навчання позивача на підготовчому відділенні з денною формою навчання у Київському інституті народного господарства з 01.12.1975 по 22.08.1976 р.; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області провести перерахунок загального трудового (страхового) стажу та призначеної пенсії з урахуванням періоду навчання на підготовчому відділенні з денною формою навчання у Київському інституті народного господарства з 01.12.1975 по 22.08.1976 р.

В апеляційній скарзі скаржник просить постанову суду скасувати та відмовити у позові. Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховуються до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Згідно зі ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах, і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі. Згідно з п. 5 Положення про освітньо-кваліфікаційні рівні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1998р. № 65, зміст навчання - це науково обґрунтований методичний та дидактичний навчальний матеріал, засвоєння якого забезпечує здобуття освіти і кваліфікації згідно з освітньо-кваліфікаційним рівнем. Водночас, статтею 53 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що студент (слухач) - це особа, яка в установленому порядку зарахована до вищого навчального закладу і навчається за денною, вечірньою або заочною, дистанційною формами навчання з метою здобуття певних освітнього та освітньо-кваліфікаційного рівнів. Вищий навчальний заклад може мати у своєму складі підготовче відділення, підрозділи перепідготовки та підвищення кваліфікації кадрів, лабораторії, навчально-методичні кабінети, комп'ютерні та інформаційні центри, навчально-виробничі та творчі майстерні, навчально-дослідні господарства, виробничі структури, видавництва, спортивні комплекси, заклади культурно-побутового призначення та інші підрозділи, діяльність яких не заборонена законодавством. При цьому, відділення - це структурний підрозділ, що об'єднує навчальні групи з однієї або кількох спеціальностей, методичні, навчально - виробничі та інші підрозділи (ст. 30 Закону України «Про вищу освіту»). Особа, яка є слухачем підготовчого відділення вищого навчального закладу, не здобуває певних освітнього та освітньо-кваліфікаційного рівнів. Таке навчання спрямоване на загальноосвітню підготовку молоді для вступу у вищий навчальний заклад. І тільки після закінчення цієї підготовки, за результатами іспитів, співбесіди або інших вимог, слухачі підготовчого відділення (підготовчих курсів) намагаються вступити на навчання до вищого навчального закладу. Таким чином, підстав для зарахування до страхового стажу періоду навчання на підготовчому відділенні вищого навчального закладу немає.

В судових засіданнях представник скаржника апеляційну скаргу підтримав із зазначених у ній мотивів.

Позивач апеляційну скаргу заперечив за безпідставністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів дійшла переконання, що подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Як правильно встановив суд першої інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 виповнилося 60 років і згідно зі статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» він отримав право на призначення пенсії за віком. 06.03.2013 р. позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області з метою оформлення належної йому пенсії та подав у відповідності до вимог чинного законодавства усі необхідні документи. Однак відповідач не включив до страхового стажу період, протягом якого позивач навчався на підготовчому відділенні Київського інституту народного господарства (денна форма навчання).

Згідно із записами у трудовій книжці, після служби в армії позивач працював токарем механічного цеху Дрогобицького нафтопереробного заводу. В листопаді 1975 р. вказаним підприємством позивач був направлений на навчання на підготовче відділення (денна форма навчання) Київського інституту народного господарства, навчався з 01.12.1975 до 22.08.1976 року, після чого був зарахований на 1 курс навчання. Зазначені обставини сторонами не оспорювались.

Визначення обсягу його страхового стажу в цій частинні повинно здійснюватися з урахуванням законодавства, яке діяло раніше і регулювало відповідні відносини.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (Закон №1058) страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із Законом і за який сплачено страхові внески. Також відповідно до ч.4 ст. 24 даного Закону періоди трудової діяльності та інші періоди, враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків передбачених цим Законом. Згідно з ч.2 статті 24 Закону №1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфіковано обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Зважаючи на визначення поняття страхового стажу наведене у ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», головною підставою для віднесення того чи іншого періоду діяльності до страхового стажу є те чи підлягала протягом нього особа державному соціальному страхуванню та чи сплачувались особою (або уповноваженими суб'єктами) відповідні внески згідно із законодавством, що діяло раніше. Відповідно до статті 3 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788, який діяв до прийняття Закону №1058, особами, які мають право на трудову пенсію є: «вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, клінічні ординатори, аспіранти, докторанти». Також у статті 56 Закон №1788 до видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію віднесено: «навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі».

На час навчання позивача порядок визначення трудового стажу, який давав право на пенсію за віком регулювався Постановою Ради Міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972 року «Про затвердження положення про порядок призначення та виплати державних пенсій». Підпунктом «и» статті 109 цього нормативно-правового акту визначено, що крім роботи в якості робітника або службовця в загальний стаж роботи зараховується також «навчання у вищих навчальних закладах, середніх спеціальних закладах (технікумах, педагогічних та медицинських училищах і т.д.), партійних школах, совпартшколах, школах профрухів, на робфаках (термін «робочий факультет», «робфак» в 1970-80-их роках вживався як синонім підготовчих відділень ВУЗів), перебування в аспірантурі, докторантурі та клінічній ординатурі. При призначенні пенсій по старості періоди вказані у підпункті «и» зараховуються в стаж при умові, що цим періодам передувала робота в якості робітника чи службовця, або служба в складі Військових сил СРСР. Навчання позивача на підготовчому відділенні Київського інституту народного господарства здійснювалося у повній відповідності з вищевказаними нормами законодавства (діючого на той час). Оскільки позивач до навчання працював токарем Дрогобицького нафтопереробного заводу і саме це підприємство направило його на навчання, виплачувало йому стипендію в порядку, передбаченому діючим на той час законодавством, та проводило відповідні відрахування з таких виплат.

Підготовчі відділення при вищих навчальних закладах були створені у відповідності до Постанови ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР від 20.08.1969 № 681 «Про організацію підготовчих відділень при вищих навчальних закладах» та Постанови ЦК КПУ та Ради Міністрів УРСР від 8.10.1969 р. №573. Обома цими нормативно-правовими актами передбачалося, що: 1) «при організації підготовчих відділень передбачається проведення учбових занять по денній, вечірній та заочній формах навчання...; створення відділень при наявності не менше 100 слухачів, які навчаються з відривом і без відриву від виробництва; строк навчання з відривом від виробництва - 8 місяців, без відриву від виробництва - 10 місяців» (п. 2 обох документів); 2) «на підготовчі відділення приймаються особи з закінченою середньою освітою з числа передових робітників, колгоспників і демобілізованих з рядів Збройних Сил СРСР. Молоді робітники і колгоспники, які вступають на підготовчі відділення, повинні мати стаж практичної роботи (не менше одного року). Відбір і направлення молоді на ці відділення здійснюються безпосередньо керівниками промислових підприємств, установ, організацій транспорту і зв'язку, радгоспів, колгоспів, командуванням військових частин за рекомендацією партійних, комсомольських і профспілкових організацій» (п. 3 обох документів). 3) «слухачам підготовчих відділень, зарахованим на навчання з відривом від виробництва, виплачується, стипендія в розмірі, встановленому для студентів І курсів вищих учбових закладів (п. 5 та 10 відповідно), при яких організовані підготовчі відділення, у відповідності з постановою Ради Міністрів СРСР від 9 липня 1963 року № 774 та розпорядження Ради Міністрів УРСР від 27 липня 1963 року № 1114».

Крім цього, відповідно до вказаних вище нормативно-правових документів було розроблено та затверджено Положення про підготовче відділення при вищому навчальному закладі (Накази Міністерства вищої та середньої освіти СРСР №712 від 26.09.1969; №394 від 17.05.1971; №468 від 31.05.1974 та №504 від 14.07.1987, згідно з яким: а) «час навчання на підготовчому відділенні не перериває трудового стажу» (пункт 21); б) «всім слухачам підготовчих відділень, зарахованим на навчання з відривом від виробництва, виплачується за строк навчання стипендія в мінімальних розмірах, встановлених для студентів І курсу відповідних вищих навчальних закладів, при яких організовані підготовчі відділення» (пункт 24); в) «особам, зарахованим на підготовче відділення, видається квиток слухача», «на слухачів підготовчого відділення поширюються права та обов'язки, встановлені для студентів вищого навчального закладу» (пункт 9-10). Таким чином, позивач, як слухач підготовчого відділення, з точки зору правового статусу був повністю прирівняний у правах до студентів вищого навчального закладу, в тому числі і в частині включення часу навчання до страхового стажу. Із копії членського профспілкового квитка випливає факт отримання ним стипендії та здійснення відповідних страхових відрахувань протягом періоду навчання, в якому є відповідні відмітки за весь період навчання. Згідно з пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637 членські квитки профспілок також можуть використовуватися для підтвердження наявності страхового стажу.

На час свого існування ці відносини не регулювались Положенням про освітньо-кваліфікаційні рівні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1998р. № 65, оскільки такий документ був прийнятий пізніше.

У відповідності до ст. 48 КЗпП України та ст. 62 Закону №1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Це означає, що трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами тільки у випадках відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Пункт 2.15 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої Постановою Держкомпраці СРСР № 162 від 20.06.1974 року передбачав, що «студентам, особам, що навчаються, аспірантам та клінічним ординаторам, які мають трудові книжки, навчальний заклад вносить записи про час навчання на денних відділеннях, в тому числі підготовчих, вищих та середніх спеціальних навчальних закладах, в партійних школах і школах профрухів. Підставами для таких записів є накази навчального закладу (наукової установи) про зарахування на навчання та про відрахування з числа студентів осіб, що навчаються, аспірантів, клінічних ординаторів». Положення аналогічного змісту збережено і у Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженій Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерством соціального захисту населення України № 58 від 29.07.93 р.

Мотиви апеляційної скарги ґрунтуються на нормах, які не діяли на час існування спірних відносин, а відтак, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У відповідності до вимог ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно зі ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Скаржник у встановленому законом порядку не довів наявність передбачених законом підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області залишити без задоволення, а постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24.02.2014 р. у справі № 442/5154/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів після набрання нею законної сили, а уразі складення такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Запотічний І.І.

Кузьмич С.М.

Повний текст ухвали складений 27.04.2015 року.