Справа № 2-а/0614/9917/11
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2013-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Тимошенко А.О.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"07" жовтня 2013 р. Справа № 2-а/0614/9917/11

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Бучик А.Ю.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області та ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Малинської районної державної адміністрації Житомирської області на постанову Малинського районного суду Житомирської області від "14" червня 2013 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області, ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Малинської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2011 року ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області та управління праці та соціального захисту населення Малинської районної державної адміністрації Житомирської області, в якому просила зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Малинському районі провести нарахування та виплату державної пенсії у зв'язку із втратою годувальника, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, а також підвищення до пенсії у розмірах, визначених відповідно до статей 39, 51, 52 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Малинської районної державної адміністрації провести донарахування та виплату щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства передбачену ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_4 є непрацюючим пенсіонером, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 4-ї категорії та дружиною померлого громадянина з числа потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії. Територія на якій проживає позивач , є територією радіоактивного забруднення, таким чином вона має право на державну пенсію у зв'язку із втратою годувальника, щомісячну грошову допомогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, а також підвищення до пенсії відповідно до статей 37, 39, 51, 52 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 14.06.2013 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними дії відповідачів. Зобовязано управління Пенсійного Фонду України в Малинському районі здійснити перерахунок та виплату позивачу за період часу з 07.03.2011 року по 23.07.2011 року:

- доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру за проживання в зоні гарантованого добровільного відселення відповідно до статті 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розмірів даної доплати - одної мінімальної заробітної плати з урахуванням проведених виплат;

- додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю відповідно до статті 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи з розмірів 15 % мінімальної пенсії за віком, яка розраховується залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, з урахуванням проведених виплат;

- державної пенсії в разі втрати годувальника в розмірі, визначеному ст. 52 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює 50% мінімальної пенсії за віком.

Зобовязано управління праці та соціального захисту населення Малинської районної державної адміністрації здійснити перерахунок та виплату позивачу за період часу з 07.03.2011 року по 01.09.2011 року щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до статті 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" , виходячи з розміру даної допомоги - 30 процентів від мінімальної заробітної плати , з урахуванням проведених виплат.

Не погоджуючись з ухваленим по справі рішенням, управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області звернулося до Житомирського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, відповідач зазначає, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", здійснюється за рахунок Державного бюджету, а кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.

ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Малинської районної державної адміністрації посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права також подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення в межах визначених ст. 195 КАС України, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що підстави для задоволення апеляційних скарг та скасування судового рішення відсутні з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є непрацюючим пенсіонером та перебуває на обліку у відповідачів, віднесена до 4 категорії осіб, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи, є дружиною померлого громадянина з числа потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії, та проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю. Позивач отримує виплати згідно зі ст.ст. 37, 39, 51, 52 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", але у меншому розмірі, ніж визначено Законом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач є непрацюючим пенсіонером та перебуває на обліку у відповідачів, віднесена до 4 категорії осіб, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи, дружиною померлого громадянина з числа потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії та проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю, відповідно має право на отримання виплати щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, державної пенсії в разі втрати годувальника, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю та доплати до пенсії на підставі та у розмірі відповідно до ст.ст. 37, 39, 51, 52 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.91р. громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства - у зоні посиленого радіоекологічного контролю - 30 процентів від мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - пенсіонерам, які проживають на територіях посиленого радіоекологічного контролю, проводиться доплата до пенсії, яка становить - одна мінімальна заробітна плата.

Згідно до ст. 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - особам, віднесеним до категорії 4, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 15 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 52 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", щомісячна компенсація в разі втрати годувальника призначається на кожного непрацездатного члена сім'ї, який був на його утриманні, в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком незалежно від пенсії, передбаченої законодавством України.

Беручи до уваги, що Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має вищу юридичну силу в порівнянні з Постановами Кабінету Міністрів України №530 від25.05.2008р., №836 від 26.07.1996р., на підставі яких було здійсненно нарахування виплат, відповідачі неправомірно виплачували щомісячну грошову допомогу, додаткову пенсію, доплату до пенсії та щомісячну компенсацію в разі втрати годувальника в меншому розмірі, ніж це передбачено ст.ст. 37, 39, 51, 52 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст.19 Конституції України суб'єкти владних повноважень зобов'язані діяти лише на підставі та в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та іншими Законами України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що при визначенні розміру щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, державної пенсії в разі втрати годувальника, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю та доплати до пенсії підлягають застосуванню ст.ст. 37, 39, 51, 52 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не Постанова Кабінету Міністрів України, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Виходячи з викладеного, правильним є і висновок суду про обґрунтованість позовних вимог в частині зобов'язання відповідачів провести перерахунок щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, державної пенсії в разі втрати годувальника, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю та доплати до пенсії згідно до ст.ст. 37, 39, 51, 52 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за визначені періоди.

Доводи апеляційних скарг про те, що Пенсійний фонд та органи праці та соціального захисту населення не можуть проводити виплату спірних сум, оскільки такі кошти є бюджетними, та їх не вистачає на фінансування видатків, передбачених ст.ст. 37, 39, 51, 52 Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а кошти Пенсійного фонду України та органів праці та соціального захисту населення не включаються до складу Державного бюджету України, є необґрунтованими.

Відповідно до преамбули Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" - цей Закон регулює відносини, що виникають у зв'язку з обов'язком держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до Європейського суду з прав людини проти України.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" - суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейським судом з прав людини у справі "Кечко проти України" було зазначено, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як причину невиконання своїх зобов'язань.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом першої інстанції винесено законне та обґрунтоване рішення, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області та ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Малинської районної державної адміністрації Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Малинського районного суду Житомирської області від "14" червня 2013 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: ОСОБА_5

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 с. Пиріжки,Малинський район, Житомирська область,11641

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області пл. Соборна, 12 А,м. Малин,Житомирська область,11601

4-Управління праці та соціального захисту населення Малинської районної державної адміністрації Житомирської області вул.Тараскіна, 5,м.Малин,Житомирська область,11601