Справа № 826/4135/15
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2015-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 травня 2015 року 16:00 № 826/4135/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Контент Медіа Сервіс»
до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві
про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Контент Медіа Сервіс» з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, в якому, з урахуванням прийнятої судом заяви від 30.03.2015 р., просить суд:

1) скасувати рішення ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, викладене у формі листа від 24 вересня 2014 року № 47771/10/26-55-15-07 та визнати протиправним не визнання ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ від 23 вересня 2014 року з додатком 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» (реєстраційний номер ) ТОВ «КОНТЕНТ МЕДІА СЕРВІС», як податкової звітності;

2) визнати протиправною відмову ДПІ у прийнятті уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ від 23.09.2014 р. з додатком 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» (реєстраційний номер ) поданої ТОВ «Контент Медіа Сервіс» 23.09.2014 р.;

3) зобов'язати ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві відобразити показники уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ та додатку 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» (реєстраційний номер ) в картці особового рахунку з ПДВ ТОВ «КОНТЕНТ МЕДІА СЕРВІС» датою їх фактичного подання.

В обґрунтування позову зазначається, що 23.09.2014 р. товариством до ДПІ було подано уточнюючий розрахунок за квітень 2014 року.

Однак, 24.09.2014 р. позивачем отримано повідомлення від ДПІ, в якому ДПІ вказала, що уточнюючий розрахунок визнається неподаним, оскільки заповнений з порушенням вимог щодо оформлення, а саме: допущена невідповідність заповнення уточнюючого розрахунку з ПДВ.

Позивач вважає таке рішення ДПІ таким, що не відповідає вимогам ПК України та підлягає скасуванню, оскільки позивач заповнив та подав уточнюючий розрахунок з урахуванням встановлених вимог, а відтак підстав для його невизнання не було.

Відповідач вважає прийняте рішення законним та обґрунтованим, підстав для його скасування та задоволення позову не вбачає, оскільки уточнюючий розрахунок поданий під час проведення перевірки, що, як зазначає ДПІ, не допускається.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України у судовому засіданні 15.04.2015 р. ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи, заслухавши пояснення присутніх представників осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Контент Медіа Сервіс» зареєстровано у статусі юридичної особи 13.11.2012 р., код з ЄДР - 38488047. Місцезнаходження: 01024, м. Київ, вул. Круглоуніверситетська, 2/1, кв. (оф. 18). Товариство взято на податковий облік в ДПІ (у відповідача) 14.11.2012 р. за № 63691. Товариство є платником ПДВ згідно свідоцтва від 01.02.2013 р. Індивідуальний податковий номер - 55.

23 вересня 2014 року позивачем сформовано та надіслано до ДПІ засобами телекомунікаційного зв'язку Уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок». Статус документу - «самостійний документ». Звітний (податковий) період - вересень 2014 року. Звітний (податковий) період, за який виплавляються помилки - квітень 2014 року. Реєстраційний номер 904704417. Документ доставлено до ДПІ, що підтверджується квитанцією № 2.

Крім того, 23.09.2014 р. направлено також додаток № 5 «Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» згідно з яким у розділі «Податковий кредит» відбулись зміни: по постачальнику (і.п.н.) 01, період складання п/п. - 04.2014., обсяг постачання «-1 095 000,00», сума податку на додану вартість «-219 000,00» та зазначено відомості по постачальнику « 42» - «період складання п/н» - « 04.2014», обсяг постачання (без ПДВ) 1 095 000,00, сума ПДВ 219 000,00 грн.

Позивачем визнається, що 24.09.2014 р. ним отримано повідомлення ДПІ від 24.09.2014 р. № 47771/10/26-55-15-07, в якому зазначається про надходження звітності: уточнюючого розрахунку з додатками (реєстраційний номер від 23.09.2014 р., і реєстру податкових накладних до неї) та зазначено заповнення її з порушенням вимог оформлення податкової звітності, зазначених в наказі ДПА України від 14.06.2012 р. № 516, ст. 46 - 48 ПК України, а саме: невідповідність заповнення уточнюючого розрахунку з ПДВ. У зв'язку з викладеним та керуючись п. 48.7. ПК України, п. 49.11. ПК України зазначено, що податкова звітність складена з порушеннями, не вважається податковою декларацією. Наведене, як вже зазначалося, пов'язано із поданням уточнюючого розрахунку в період проведення перевірки.

У взаємозв'язку з наведеним суд зазначає, що відповідно до п/п. 16.1.3. ПК України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з п. 46.1. ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Як передбачено п. 49.2. ПК України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Відповідно до п. 49.8. ПК України під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу.

Відповідно до п. 48.1. ПК України форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Пунктом 48.2. ПК України визначено, що обов'язкові реквізити, це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Згідно із п. 48.3. ПК України податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування органу державної податкової служби, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Між тим, відповідно до п/п. 50.1. ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

У той же час, відповідно до п. 50.2. ПК України платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом.

В даному випадку, як встановлено під час розгляду справи, в період з 17.09.2014 р. по 30.09.2014 р. ДПІ проводилась документальна позапланова виїзна перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Солерс ЛТД» за квітень 2014 року. За результатами перевірки складено акт від 07.10.2014 р.

Тобто, у період подачі 23.09.2014 р. позивачем уточнюючого розрахунку, ДПІ проводилась податкова перевірка позивача за період, який уточнювався в уточнюючому розрахунку.

При цьому, як з акту перевірки, так і з направлення на перевірку вбачається, що останнє на перевірку отримано товариством 17.09.2014 р. та на цю ж дату було отримано копію наказу.

Таким чином, товариству було відомо про початок проведення перевірки та з наказу та направлення - про її тривалість - 10 робочих днів, що відповідно охоплювало і дату подання уточнюючого розрахунку.

З наведеного у сукупності вбачається, що уточнюючий розрахунок поданий в період проведення перевірки за період, за який подано уточнюючий розрахунок, що відповідно до п. 50.2. ПК України не допускається, а відтак суд не вбачає підстав для висновку про протиправність прийняття ДПІ оскаржуваного рішення, викладеного у формі повідомлення від 24 вересня 2014 року № 47771/10/26-55-15-07 та, відповідно, не вбачає підстав для висновку про протиправність дій ДПІ в наведеному у позові контексті. Відповідно, відсутні підстави для зобов'язання ДПІ вчинити дії, заявлені у позові відносно відображення показників вказаного уточнюючого розрахунку в облікових даних позивача, в базах даних ДПІ.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку, за результатами розгляду справи, суд не вбачає підстав для визнання протиправними оскаржуваних дій та рішення ДПІ та, відповідно, для його зобов'язання вчинити дії заявлені у позові, а відтак суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись вимогами статей 69-71, 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя О.А. Кармазін