Справа № 826/15346/13-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2015р. м. Київ К/800/15700/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.,
Васильченко Н.В.,
Леонтович К.Г.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Таврика" Лемеш М.В. на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2014 року у справі за позовом Національного університету біоресурсів і природокористування України до уповноваженого особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Таврика" Соловйової Н.А., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

Національний університет біоресурсів і природокористування України звернувся в суд з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Таврика" Соловйової Н.А., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив: визнати неправомірним рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Таврика" Соловйової Н.А. у частині відхилення та неакцептування вимог Національного університету біоресурсів і природокористування України на суму 617 650, 19 грн.; зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Таврика" Соловйову Н.А. акцептувати кредиторську суму заборгованості в розмірі 617 650,19 грн. і включити її до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Банк "Таврика"; зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів в частині включення суми в розмірі 617 650,19 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Таврика" Соловйова Н.А. безпідставною відмовила визнати позивача кредитором вказаного банку на загальну суму 8829243,09 грн. через те, що нею не було акцептовано вимогу позивача в розмірі 617 650,19 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2014 року, позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Таврика" Соловйової Н.А. щодо відхилення та неакцептування вимог Національного університету біоресурсів і природокористування України на суму 263 805,81 грн.; зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Таврика" Соловйову Н.А. акцептувати вимогу кредитора Національного університету біоресурсів і природокористування України в розмірі 263 805,81 грн. і включити її до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Банк "Таврика".

Не погоджуючись з оскаржуваними судовими рішеннями, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Таврика" Лемеш М.В. звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та відмовити у позові.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, між Національним університетом біоресурсів і природокористування України та ПАТ "Банк "Таврика" було укладено два договори банківського вкладу "Прибутковий", а саме: від 07.09.2012 року № 217/331 на суму 3 000 000,00 грн. у тимчасове користування на умовах терміновості, платності та зворотності строком зберігання до 29.11.2012 року, на які щомісяця нараховуються відсотки з розрахунку 21% річних, які щомісяця сплачуються на спеціальний реєстраційний рахунок для обліку надходжень, в останній робочий день місяця, за який нараховано відсотки; від 09.10.2012 року № 272/368 на суму 5 000 000,00 грн. строком зберігання до 23.12.2012 року з розрахунку 23% річних.

У зв'язку з тим, що після закінчення терміну дії вищевказаних договорів ПАТ "Банк "Таврика" не виконав свої договірні зобов'язання щодо повернення вкладів та відсотків за вкладами, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовами про стягнення з нього заборгованості.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.03.2013 року № 5011-65/19026-2012 задоволено позов Національного університету біоресурсів і природокористування України про стягнення з ПАТ "Банк "Таврика" коштів за договором від 07.09.2012 року в розмірі 3 049 725,00 грн., а також стягнуто витрати зі сплати судового збору в розмірі 61 176,89 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.03.2013 року у справі №910/1806/13 задоволено позов Національного університету біоресурсів і природокористування України про стягнення з ПАТ "Банк "Таврика" коштів за договором від 09.10.2012 року в розмірі 5 295 676,82 грн., а також стягнуто судовий збір в розмірі 68 820,00 грн.

Загальний розмір коштів, що підлягають стягненню з банку на підставі вищевказаних судових рішень становить 8 475 398,71грн.

На виконання цих судових рішень Господарським судом міста Києва видано накази про їх примусове виконання, а саме від 29.03.2013 року № 5011-65/19026-2012 та №5011-65/19026-2012, від 02.04.2013 року № 910/1806/13 та № 910/1806/13.

У зв'язку з постановою Національного банку України від 20.03.2013 року № 97 про відкликанням банківської ліцензії ПАТ "Банк "Таврика" та призначенням ліквідаційної процедури державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві винесено наступні постанови: від 17.05.2013 року № 37706096 та від 23.04.2013 року № 37677259 про закінчення виконавчих проваджень з виконання наказів Господарського суду міста Києва від 29.03.2013 року № 5011-65/19026-2012 про стягнення з ПАТ "Банк "Таврика" відповідно 3 049 725,00 грн. та 61 176,89 грн.; від 17.05.2013 року № 37705996 та від 23.04.2013 року № 37677124 про закінчення виконавчих проваджень з виконання наказів Господарського суду міста Києва від 02.04.2013 року № 910/1806/13 про стягнення з ПАТ "Банк "Таврика" відповідно 5 295 676,82 грн. та 68 820,00 грн.

Також судами попередніх інстанцій встановлено, що 20.12.2012 року Правління Національного банку України прийняло постанову №548 про віднесення ПАТ "Банк "Таврика" до категорії неплатоспроможних.

20 березня 2013 року постановою Правління Національного банку України відкликано банківську ліцензію та вирішено ліквідувати ПАТ "Банк "Таврика".

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.03.2013 року прийнято рішення про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ "Банк "Таврика".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.03.2013 року № 18 призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Таврика" Соловйову Н.А.

Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач звернувся до уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк "Таврика" Соловйової Н.А. з вимогою від 02.04.2013 року № 0998 про визнання його кредитором ПАТ "Банк "Таврика" на загальну суму 3 304 061,34 грн., з яких: 3 110 901,89 грн. - кошти, які підлягають стягненню з ПАТ "Банк "Таврика" на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2013 року у справі № 5011-65/19026-2012; 193 159,45 грн. - відсотки на суму вкладу за від 07.09.2012 року за період його користування з 29.11.2012 року до 20.03.2013 року (тобто від дати, наступної після дати, до якої Господарський суд міста Києва вищевказаним рішенням стягнув з ПАТ "Банк "Таврика" відсотки за користуванням вкладом, до дня початку процедури ліквідації ПАТ "Банк «Таврика").

Також позивач звернувся із вимогою від 02.04.2013 року № 0999 про визнання його кредитором ПАТ "Банк «Таврика" на загальну суму 5 525 181,75 грн., з яких: 5 364 496,82 грн. - кошти, які підлягають стягненню з ПАТ "Банк "Таврика" на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 18.03.2013 року у справі №910/1806/13; 160 684,93 грн. - відсотки на суму вкладу за від 09.10.2012 року за період його користування з 29.01.2013 року по 20.03.2013 року (тобто від дати, наступної після дати до якої Господарський суд міста Києва вищевказаним рішенням стягнув з ПАТ "Банк "Таврика" відсотки за користування вкладом, до дня початку процедури ліквідації ПАТ "Банк "Таврика").

Загальний розмір вимоги, яку позивач просив акцептувати, складає 8 829 243,09 грн.

11 липня 2013 року листом № 0102/7 уповноважена особа Фонду Соловйова Н.А. повідомила позивача, що його вимога включена до реєстру акцептованих вимог кредиторів та підлягає задоволенню в сумі 8 211 592,90 грн. відповідно до 7 черговості.

Не погоджуючись з указаною сумою, позивач звернувся до уповноваженої особи фонду Соловйової Н.А. та до виконавчої дирекції фонду із заявою від 02.08.2013 року № 2393 про включення до акцептованих вимог його вимогу у розмірі 617 650,19 грн., яка не була акцептована згідно з його вимогами від 02.04.2013 року.

Листом № 3316 від 23.08.2013 року уповноважена особа фонду Соловйова Н.А. відмовила позивачу щодо включення 617 650,19 грн. до акцептованих вимог.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що в порядку господарського судочинства було встановлено розмір грошових вимог позивача, а відтак відповідача були відсутні правові підстави для відмови у їх акцептуванні.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до частини п'ятої статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

Відповідно до статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обов'язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду.

З дня призначення уповноваженої особи Фонду, зокрема: строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав; припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку.

Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Статтею 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів уповноважена особа Фонду: 1) письмово сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог; 2) щотижня публікує оголошення про день і місце, де можна ознайомитися з реєстром акцептованих вимог кредиторів, та про дату затвердження цього реєстру виконавчою дирекцією Фонду.

Уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури.

Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, рішеннями Господарського суду міста Києва від 11.03.2013 року у справі № 5011-65/19026-2012 та від 18.03.2013 року у справі № 910/1806/13, які набрали законної сили, встановлено факт наявності заборгованості ПАТ "Банк "Таврика" перед позивачем на загальну суму 8 475 398,71 грн.

В той же час, позивачу було відмовлено у акцептуванні 263 805,81 грн. через те, що вказана сума є штрафними санкціями, нарахованими після введення тимчасової адміністрації, а у відповідності до статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що, оскільки в порядку господарського судочинства було встановлено розмір грошових вимог позивача, відтак відповідача були відсутні правові підстави для відмови у їх акцептуванні.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо правомірності відмови акцептувати вимоги позивача в розмірі 353 844,38 грн., оскільки, як встановлено судами попередніх інстанцій, дана сума складається з відсотків на суму вкладу за період від дати, наступної після дати, до якої Господарський суд міста Києва вищевказаним рішенням стягнув з ПАТ "Банк "Таврика" відсотки за користуванням вкладом, до дня початку процедури ліквідації ПАТ "Банк "Таврика".

Зокрема, у відповідності до вказаних договорів, відсотки по вкладу нараховуються методом "факт/факт", тобто за фактичний строк перебування коштів вкладника на рахунку і виходячи з фактичної кількості календарних днів у році та місяці. Відсотки на вклад нараховуються від дня, наступного за днем зарахування коштів на рахунок, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти по вкладу нараховуються щомісяця за період з першого по останній день місяця. Відсотки нараховуються в останній робочий день місяця та при закінченні строку зберіганні вкладу, що зазначений в пункту 1.1 обох договорів, відповідно до яких строк дії першого договору закінчується 29.11.2012 року, іншого - 23.12.2012 року.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для часткового задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Таврика" Лемеш М.В. залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: (підписи)