Справа № 2-а-6279/11
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2013-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Отупор К.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"12" серпня 2013 р. Справа № 2-а-6279/11

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Майора Г.І.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області на постанову Дубровицького районного суду Рівненської області від "01" березня 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2011 року ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області в якому просила зобов'язати відповідача провести нарахування та виплату підвищення до пенсії як дитині війни, передбаченого ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, а також підвищення до пенсії у розмірах, визначених відповідно до статей 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 09.03.2011 року з врахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_4 є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", непрацюючим пенсіонером, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії. Територія на якій проживає позивач , є територією радіоактивного забруднення, таким чином вона має право на підвищення до пенсії як дитині війни, передбаченого ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, а також підвищення до пенсії відповідно до статей 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Дубровицького районного суду Рівненської області від 01 березня 2012 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача та зобов'язано ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області нарахувати і виплатити позивачу доплату до пенсії в розмірі двох мінімальних заробітних плат та додаткову пенсію в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком за шкоду заподіяну здоров'ю, як особі, віднесеній до категорії 3 згідно з ст.39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", щомісячне соціальне підвищення відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, за період з 09.03.2011 року по 22.07.2011 року за виключенням фактично виплачених сум.

Не погоджуючись з ухваленим по справі рішенням, управління Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області звернулося до Житомирського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, відповідач зазначає, що суд не дослідив та не проаналізував постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року №836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", від 28.05.2008 року №530 "Деякі питання соціального захисту окремих громадян", від 16.07.2008 року №654 "Про підвищення пенсійного забезпечення громадян", на підставі яких було здійснено нарахування виплат. Окрім того, управління Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі вказує на те, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", здійснюється за рахунок Державного бюджету, а кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення відсутні з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", непрацюючим пенсіонером та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області, віднесена до 3 категорії осіб, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи та проживає в зоні гарантованого добровільного відселення. Позивач отримує виплати згідно зі ст. ст. 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", але у меншому розмірі, ніж визначено Законом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", непрацюючим пенсіонером та перебуває на обліку у відповідача, віднесена до 3 категорії осіб, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи та проживає в населеному пункті, який відповідно до постанови КМ України №106 від 23.07.1991 року та розпорядженням КМ України №17 від 12.01.1993 року, віднесено до території зони гарантованого добровільного відселення, відповідно має право на отримання виплати щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, а також підвищення до пенсії на підставі та у розмірах, визначених відповідно до ст.ст. 39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - пенсіонерам, які проживають на територіях гарантованого добровільного відселення, проводиться доплата до пенсії, яка становить - дві мінімальних заробітних плати.

Згідно до ст. 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - особам, віднесеним до категорії 3, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 25 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Беручи до уваги, що Закони України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про соціальний захист дітей війни" мають вищу юридичну силу в порівняні з Постановами Кабінету Міністрів України, відповідач неправомірно виплачував підвищення до пенсії як дитині війни, додаткову пенсію та доплату до пенсії в меншому розмірі, ніж це передбачено ст. ст. 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно до ст.19 Конституції України суб'єкти владних повноважень зобов'язані діяти лише на підставі та в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та іншими Законами України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що при визначенні розміру підвищення до пенсії як дитині війни, додаткової пенсії та підвищення до пенсії підлягають застосуванню ст.ст.39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а не Постанови Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Виходячи з викладеного, правильним є і висновок суду про обґрунтованість позовних вимог в частині зобов'язання відповідача провести перерахунок підвищення до пенсії як дитині війни, доплати до пенсії, а також додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю згідно ст. 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 09.03.2011 р. по 22.07.2011 року.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Дубровицького районного суду Рівненської області від "01" березня 2012 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: ОСОБА_5

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 с.Залужжя,Дубровицький район, Рівненська область,34145

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області вул. Миру,8,м. Дубровиця,Дубровицький район, Рівненська область,34100