Справа № 820/9786/14
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2015 року м. Київ К/800/44991/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г., Голяшкіна О.В., Калашнікової О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Краснокутський Агрошляхбуд"

на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2014року

у справі №820/9786/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Краснокутський Агрошляхбуд"

до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України

про визнання неправомірними дій,скасування рішення та зобов'язання вчинити

певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Краснокутський Агрошляхбуд» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд») звернулось до суду з позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (далі по тексту - відповідач, Мінекономрозвитку), в якому просив:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в наданні висновку щодо продовження строків розрахунків в іноземній валюті за зовнішньоекономічними операціями по контракту №01-06 від 06 січня 2014 року;

- скасувати рішення Мінекономрозвитку від 23 квітня 2014 року №4122-09/330 щодо відмови ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» в наданні висновку щодо продовження строків розрахунків в іноземній валюті за зовнішньоекономічними операціями по контракту №01-06 від 06 січня 2014 року;

- зобов'язати Мінекономрозвитку надати ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» висновок від 14 квітня 2014 року щодо продовження строків розрахунків в іноземній валюті за зовнішньоекономічними операціями по контракту №01-06 від 06 січня 2014 року на період 90 днів.

За результатами розгляду зазначеного позову постановою Харківського окружного адміністративного суду від 17 червня 2014 року позов задоволено частково.

Скасовано рішення Мінекономрозвитку від 23 квітня 2014 року №4122-09/330 щодо відмови ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» в наданні висновку щодо продовження строків розрахунків в іноземній валюті за зовнішньоекономічними операціями по контракту №01-06 від 06 січня 2014 року та зобов'язано Мінекономрозвитку розглянути заяву ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» від 11 квітня 2014 року №11/04-1 щодо продовження строків розрахунків в іноземній валюті за зовнішньоекономічними операціями по контракту №01-06 від 06 січня 2014 року на період 90 днів.

Підставною для винесення зазначеного рішення став висновок суду про надання позивачем Мінекономрозвитку доказів того, що товар, який імпортується є складним технічним виробом, складним для виробництва, який потребує установки, налагодження, гарантійного обслуговування.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2014 року апеляційну скаргу відповідача задоволено. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17 червня 2014 року скасовано в частині задоволення позовних вимог та постановлено нову, якою у задоволенні позову у відповідній частині відмовлено.

Підставою для постановлення зазначеного рішення став висновок суду апеляційної інстанції про невідповідність зовнішньоекономічної операції позивача критеріям, закріпленим у підпункту 6 пункту 2 Порядку продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2007 року №1409.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17 червня 2014 року та залишити в силі постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17 червня 2014 року.

Мінекономрозвитку подав до Вищого адміністративного суду України заперечення, в якому наголошував на законності та обґрунтованості постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2014 року та відсутності підстав для її скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги та заперечень на неї, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 06 січня 2014 року між ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» (покупець) та Sachuan New Tianyuan Technologies Co., Ltd., Китай (продавець) було укладено контракт №01-06.

Відповідно до умов зазначеного контракту продавець зобов'язується продати, а покупець купити промислове обладнання (надалі - товар) в асортименті і за ціною, зазначених в узгоджених додатках до контракту - підписаних сторонами специфікаціях до кожної партії товару, що є невід'ємною частиною контракту.

Пунктом 2.4. контакту закріплено, що плата за товар здійснюється в наступному порядку: 30% від суми кожної специфікації - передоплата, 70% (залишок суми кожної відповідної специфікації) - сплачується після отримання покупцем повідомлення продавця про готовність конкретної партії вантажу до відправки, якщо інше не передбачено специфікаціями.

Тим часом пунктом 3.1 контракту закріплено, що продавець зобов'язується поставити товар протягом 57 днів з моменту внесення покупцем передоплати, якщо інше не передбачено специфікаціями.

Також пунктом 6.1 контракту передбачено, що у разі порушення продавцем строків, зазначених у пункту 3.1 контракту, він сплачує покупцю пеню в розмірі 0,5 % в день від вартості недопоставленого товару.

На виконання умов зазначеного контракту між сторонами 14 січня 2014 року було підписано специфікацію №1, відповідно до умов якої продавець зобов'язується продати, в покупець купити товар - дожимний компресор для зрідженого нафтового газу (комплект) вартістю 38700,00 доларів США. Умови поставки - FOB Шанфай (КНР) з маршрутом поставки - морським транспортом із порту м. Шанхай (КНР) до морського порту України, з послідуючим перевантаженням та доставкою автомобільним транспортом в Харківську область (Україна) за рахунок покупця. Оплата - згідно пункту 2.4 контракту.

Також 14 січня 2014 року між сторонами було підписано доповнення №1 до специфікації №1, в якому закріплені якісні та технічні характеристики товару.

На виконання умов договору позивачем 17 січня 2014 року проведено попередню оплату вартості товару у розмірі 30% у сумі 11610,00 доларів США.

10 травня 2014 року позивачем від продавця було отримано лист, в якому останній повідомив про неможливість закінчити виробництво товару протягом 57 днів відповідно до пункту 3.1 контракту №01-06 від 06 січня 2014 року, оскільки такий є технічним пристроєм високої складності та просив надати додатковий час для закінчення замовлення строком 30 днів.

За результатами розгляду зазначеного листа позивач листом від 12 березня 2014 року повідомив про свою згоду на продовження строків виробництва товару терміном 30 днів.

28 березня 2014 року продавець повідомив ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» про готовність товару для відвантаження та необхідність проведення остаточного розрахунку по контракту №06-01 від 06 січня 2014 року.

01 квітня 2014 року від продавця надійшов лист з повідомленням про можливість проведення остаточної перед відвантажувальної інспекції 07 квітня 2014 року та проханням направити представника інспекційної компанії для підтвердження тесту та перевірки обладнання.

09 квітня 2014 року позивач здійснив перерахування остаточної суми вартості товару, придбаного за контрактом №06-01 від 06 січня 2014 року, який 10 квітня 2014 року було передано підприємству експедитору (перевізнику) для перевезення (відправки) на територію України.

Посилаючись на складність технічного виробу, який є предметом поставки по контракту №06-01 від 06 січня 2014 року та неможливість його виготовлення у строки, закріплені у зазначеному контракті, позивач 11 квітня 2014 року звернувся до Мінекономрозвитку із зверненням про надання висновку щодо продовження строків розрахунків в іноземній валюті за зовнішньоекономічними операціями №11/04-1, до якого додав копію контракту №06-01 від 06 січня 2014 року, специфікації №1 від 14 січня 2014 року, доповнення №1 до специфікації №1 від 14 січня 2014 року, повідомлення продавця про готовність товару від 28 березня 2014 року, оригінали платіжних доручень в іноземній валюті №002 від 17 січня 2014 року та №003 від 09 квітня 2014 року, копію договору з експедитором №2801/14-03 від 28 січня 2014 року та копію факсимільного повідомлення від 10 квітня 2014 року.

За результатами розгляду зазначених документів Мінекономрозвитку листом від 23 квітня 2014 року №4122/09/330, в якому повідомило позивача, що зовнішньоекономічна операція за контрактом №06-01 від 06 січня 2014 року не відповідає критеріям, визначеним у пункті 2 Порядку продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями.

Крім того, в порушення вимог пункту 4 названого порядку, в надісланому пакеті документів відсутнє належне обґрунтування щодо необхідності продовження строку поставки товару на термін, що перевищує законодавчо встановлений строк розрахунків.

Враховуючи викладене, суб'єкт владних повноважень дійшов висновку про відсутність правових підстав для видачі висновку щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічною операцією, що здійснюється відповідно до контракту.

Переглядаючи рішення суду апеляційної інстанцій, з урахуванням доводів касаційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Основними нормативно-правовими актами, що регулюють спірні правовідносини є: Закон України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994р. №185/94-ВР з наступними змінами та доповнення у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Закон України від 23.09.1994р. №185/94-ВР), постанова Кабінету міністрів України від 29.12.2007р. №1409 «Про затвердження Порядку продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями» з наступними змінами та доповнення у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Порядок №1409), наказ Міністерства економіки України від 18.01.2008р. №15, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 09.02.2008р. за №115/14806 «Про затвердження Положення про порядок видачі висновків щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями» з наступними змінами та доповнення у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Положення №15).

Відповідно до положень частини 1 статті 2 Закону України від 23.09.1994р. №185/94-ВР імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Згідно частини 4 названої правової норми Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Реалізуючи надане приведеною статтею право, правлінням Національного банку України 14 листопада 2013 року прийнято постанову №453 «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті», якою встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Тим часом згідно з частиною 1 статті 6 зазначеного Закону строки, зазначені у статтях 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, можуть бути продовжені центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, у разі виконання резидентами операцій за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення.

Порядок віднесення операцій резидентів до зазначених у частині першій цієї статті та умови видачі висновків на перевищення строків, зазначених у статтях 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Саме на реалізацію наведеної банкетної норми прийнято Порядок №1409 та Положення №15.

Так, згідно пункту 1 Порядку №1409 він визначає механізм віднесення операцій резидентів до таких, що здійснюються за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення, а також умови видачі висновків щодо перевищення встановлених у статтях 1 і 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» строків проведення розрахунків за такими операціями (далі - встановлені строки).

Згідно з визначенням, яке міститься у статті 2 названого Порядку, до операцій, що здійснюються резидентами, належать, зокрема, імпортні операції з поставки устаткування частинами або складних технічних виробів, що потребують установки, монтажу, налагодження, гарантійного обслуговування і введення їх у дію на місці експлуатації, а також з поставки складних технічних виробів, строк виготовлення та транспортування яких перевищує 180 днів. Зазначені операції відносяться до договорів поставки складних технічних виробів.

Висновок стосовно віднесення операцій резидента до таких, що здійснюються за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення, та продовження встановлених строків (далі - висновок) видається Міністерством економічного розвитку і торгівлі України.

Відповідно до положень пункту 4 Порядку №1409 для одержання висновку резидент подає до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України такі документи:

1) складений у довільній формі лист-звернення, що містить дані про стан виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) на момент звернення, із зазначенням суми заборгованості та обґрунтуванням необхідності продовження встановленого строку на певний період;

2) засвідчені в установленому порядку:

- копія зовнішньоекономічного договору (контракту), в якому зазначаються адреса та банківські реквізити іноземних контрагентів. Якщо договір укладено іноземною мовою, заявник додає його переклад на українську мову;

- копії документів, що підтверджують здійснення зовнішньоекономічної операції, зокрема платіжних банківських документів, довідок банків, вантажних митних декларацій, коносамента, актів приймання-передачі товару (виконання робіт, надання послуг).

Міністерство економічного розвитку і торгівлі України розглядає подані резидентом документи протягом 10 робочих днів після їх реєстрації і видає висновок або письмово відмовляє у його видачі із зазначенням підстави.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що першочерговою умовою для отримання висновку Міністерства економічного розвитку і торгівлі України щодо перевищення встановлених у статтях 1 і 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» строків проведення розрахунків за операціями, що здійснюються за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення є здійснення таких операцій саме за зазначеними видами договорів.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, ТОВ «Краснокутський агрошляхбуд» зазначає, що контракт №01-06 від 06 січня 2014 року передбачає поставку складного технічного виробу, строк виготовлення та транспортування якого перевищує 90 днів, а тому у відповідача були відсутні підстави для відмови у видачі висновку.

Наведене позивач обґрунтовує листом продавця нерезидента Sachuan New Tianyuan Technologies Co., Ltd. Від 10 березня 2014 року, згідно якого товар, який поставлявся на виконання Контракту №01-06 від 06 січня 2014 року є технічним пристроєм високої складності, а тому продавець не в змозі закінчити його виготовлення за 57 днів відповідно до пункту 3.1 контракту.

Однак, наведені аргументи судом апеляційної інстанції обґрунтовано до уваги не прийняті, оскільки отримання такого листа не призвело до внесення змін до контракту або специфікації №1 в частині строків виконання умов договору. В зв'язку з цим суд прийшов до висновку про невідповідність зовнішньоекономічної операції до такої, що пов'язано з поставкою складного технічного виробів, строк виготовлення та транспортування яких перевищує 180 днів.

Також під час розгляду справи позивачем не було надано документів, які б підтверджували, що товар є устаткуванням, яке поставлялося або повинно поставлятися частинами та не надано документів, які б підтверджували, що він потребує установки, монтажу, налагодження, гарантійного обслуговування і введення його у дію на місці експлуатації.

Натомість у матеріалах справи міститься пояснювальна головного менеджера продавця, в якій зазначено, що затримка виконання умов контракту зумовлена святкуванням двох державних свят в країні продавця, що, на переконання суду, також спростовує твердження позивача про поставку складного технічного виробу.

З урахуванням викладеного, висновки суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позову є обґрунтованим, а доводи, викладені в касаційній скарзі, зазначених висновків не спростовують та не дають підстав вважати судове рішення таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Краснокутський Агрошляхбуд" - відхилити.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2014року у справі №820/9786/14 - залишити без змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: