Справа № 724/436/15-а
Суддя: Харабара І. В.
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

27.04.2015 Справа № 724/436/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 року смт. Кельменці

14 година 15 хвилин

Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Харабари І.В.

при секретарі: Дєдовій В.С.

з участю:

- позивача ОСОБА_1

- представників відповідача ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці адміністративний позов ОСОБА_1 Ремуса Федоровича до управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області про визнання протиправним та скасування розпорядження № 163756 від 03 лютого 2015 року управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву, в якій просить:

Визнати протиправним та скасувати розпорядження № 163756 від 03 лютого 2015 року управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області про призначення йому ОСОБА_1 довічного грошового утримання.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області призначити йому, ОСОБА_1 довічне грошове утримання в розмірі 70 % від заробітної плати 21924 гривні, починаючи з 01 січня 2015 року.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що він звільнений з посади судді Хотинського районного суду Чернівецької області постановою Верховної ОСОБА_1 України від 25 грудня 2014 року, а технічне звільнення відбулося згідно наказу №113-К Хотинського районного суду Чернівецької області від 31 грудня 2014 року. Позивач також пояснив, що зарплату в розмірі 8526 гривень, яка була встановлена суддям з 01 січня 2015 року він не отримував, а тому вважає, що довічне грошове утримання слід стягувати в розмірі 70 % з суми 21924 гривні, тобто з розміру його зарплати на момент звільнення, оскільки з вказаної суми він сплачував єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а з суми 8526 гривень такого внеску він не сплачував. Просить позовні вимоги задовольнити.

Представники відповідача-Управління пенсійного фонду України в Хотинському районні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засідання позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали та пояснили, що позивачу призначене щомісячне довічне грошове утримання відповідно до його заяви від 17 січня 2015 року з 01 січня 2015 року в розмірі 60 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді відповідно до норм ЗУ «Про судоустрій та статус суддів». Винагорода судді на той період складала 7 розмірів мінімальних заробітних плат, тобто 8526 гривень, таким чином позивачу нараховане довічне утримання в розмірі 5115 гривень 60 копійок. Вважають вимоги позивача безпідставними та просять у їх задоволенні відмовити.

Судом досліджені наступні докази: копія паспорта громадянина України ОСОБА_1 серії КР № 177960, виданий 23 квітня 1997 року Хотинським РВ УМВС України в Чернівецькій області, копія картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_4, копія виписки з наказу № 22 по відділу юстиції Чернівецького облвиконкому від 12 квітня 1976 року, копія виписки з наказу № 25 по відділу юстиції Чернівецького облвиконкому від 22 червня 1987 року, копія постанови Верховної ОСОБА_4 України від 25 грудня 2014 року № 59-VIII, копія наказу № 113-К Хотинського районного суду Чернівецької області від 31 грудня 2014 року, копія довідки № 4 ТУ ДСА України в Чернівецькій області від 14 січня 2015 року, копія розпорядження про призначення пенсії № 163756, видане УПФ України в Хотинському районі Чернівецької області від 03 лютого 2015 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився 10 січня 1949 року і з 12 квітня 1976 року по 25 грудня 2014 року працював на посаді судді Глибоцького та Хотинського районних судів Чернівецької області.

Відповідно до вимог ст. 102 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», суддя звільняється з посади за віком з наступного дня після досягнення ним шестидесяти пяти років.

Згідно розпорядження про призначення пенсії № 163756 від 03 лютого 2015 року УПФ України в Хотинському районі Чернівецької області позивачу призначене грошове довідне утримання в розмірі 60% від заробітної плати 8526 гривень, що становить 5115 гривень 60 копійок.

Відповідно до ч.1 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, тобто станом на 25 грудня 2014 року, судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу", або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. Відповідно до ч.3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, тобто станом на 25 грудня 2014 року, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 70 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді. Відповідно до ст.129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці. Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється з 01.01.2013 року у розмірі 10 мінімальних заробітних плат, визначених законом. Суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи до 5 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Враховуючи вказані вище вимоги законодавства, на момент звільнення позивача ОСОБА_1 Р,Ф. з посади в зв'язку з досягненням шістдесяти п'яти років за заявою про відставку, тобто 25.12.2014 року, відповідно до чинних на цю дату вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів» позивач ОСОБА_1 мав право на суддівську винагороду, яка складалася з посадового окладу, який дорівнював 10 мінімальним розмірам заробітних плат, тобто 12180 грн. та з щомісячної доплати за вислугу років в розмірі 80 відсотків від посадового окладу, тобто 9744 гривні, а разом його суддівська винагорода становила 21924 гривні.

Таким чином, щомісячне довічне грошове утримання має виплачуватися позивачу ОСОБА_1 у розмірі 70 відсотків від його суддівської винагороди, яка складає 21924 гривні, тобто в сумі 15346 гривень 80 копійок.

Суд відхиляє доводи представників відповідача про те, що відповідно до ч.3 ст. 138 Закону України „Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання виплачується позивачу у розмірі 60 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді, оскільки дана редакція статті набрала чинності з 01.01.2015 року, а позивач звільнений з посади судді за віком 25 грудня 2014 року. Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Суд відхиляє доводи представників відповідача та їх посилання на постанову управління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 N 3-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 року за N 200/14891 „Про затвердження Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України» (далі Порядок) щодо призначення позивачу щомісячного довічного утримання відповідно до ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції станом на 17.01.2015 року тобто день звернення позивача із заявою про призначення грошового утримання, оскільки суд вважає, що дана постанова визначає процедуру призначення щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, тому положення даного Порядку не можуть впливати на матеріальний закон, зокрема на ч.1 ст. 138 «Закону України «Про судоустрій і статус суддів», чинної на момент виникнення спірних правовідносин, тобто станом на 25 грудня 2014 року, яка визначає, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді, який вийшов у відставку за віком, а днем виходу позивача у відставку є момент виповнення йому 65 років та момент ухвалення постановою Верховної ОСОБА_1 України 25 грудня 2014 року рішення про його відставку.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною ОСОБА_1 України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Також, відповідно до п. 10 розділу III. Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» установлено, що у 2015 році максимальний місячний розмір суддівської винагороди обмежується 7 розмірами мінімальної заробітної плати. Тобто, даний закон має лише тимчасову дію протягом 2015 року, а також він суперечив ст.129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», в редакції станом на 25.12.20114 року та станом на момент звернення позивача і з заявою про призначення грошового утримання 17.01.2015 року, якою встановлено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється з 01.01.2013 року у розмірі 10 мінімальних заробітних плат, визначених законом. Суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 20 років - 50 відсотків. Верховна ОСОБА_1 України не вносила змін до даної статті, яка є більш спеціальною нормою, а ухвалила новий закон, який є більш загальним та яким всупереч ст. 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», чинної станом як на 25.12.2014 року та станом на 17.01.2015 року, визначила інший розмір суддівської винагороди.

Крім того згідно Розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VІІІ пункт 10 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" визнаний таким, що втратив чинність.

Також відповідно до ч.7 ст.9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). В Законі України «Про судоустрій і статус суддів» в редакція станом на 25.12.2015 року та станом на 17.01.2015 року, не було встановлено строки призначення довічного грошового утримання судді при відставці за віком. Проте, відповідно до п.1) ч.1 ст.45 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Зважаючи на те, що позивач був позбавлений можливості звернутися до відповідача із заявою про призначення грошового утримання з поважних причин, а саме: через тривале неприйняття Верховною ОСОБА_1 України рішення про його відставку, суд вважає за можливе застосувати аналогію права та вважає, що довічне грошове утримання позивачу мало бути призначено з моменту досягнення ним шістдесяти п'яти років. Проте, враховуючи принцип диспозитивності, закріплений в частині 2 ст.11 КАС України, зважаючи, що позивач просив призначити йому довічне грошове утримання з 01.01.2015 року, суд вважає, що справу слід розглядати в межах позовних вимог.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що розпорядження № 163756 від 03 лютого 2015 року управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області про призначення позивачу ОСОБА_5 довічного грошового утримання прийнято необґрунтовано, нерозсудливо, непропорційно, без дотримання балансу між несприятливими наслідками для матеріальних прав та інтересів позивача і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю і розпорядження № 163756 від 03 лютого 2015 року управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області про призначення позивачу ОСОБА_1 довічного грошового утримання слід визнати протиправним та скасувати його.

Суд вважає, що слід зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області призначити позивачу ОСОБА_1Ф довічне грошове утримання в розмірі 70% (сімдесят відсотків) від його грошової винагороди - 21924 гривень, починаючи з 1 січня 2015 року.

Відповідач та його представники в порушення ч.2 ст.71 КАС України не надали суду належних та допустимих доказів, а в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували, що розпорядження № 163756 від 03 лютого 2015 року управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області про призначення позивачу ОСОБА_1 було прийнято відповідно до вимог законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин 25.12.2015 року.

Враховуючи викладене вище, на підставі, керуючись ст.ст. 2,5,7,9,14,86,94,158,159,160,161,162,163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 Ремуса Федоровича задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження № 163756 від 03 лютого 2015 року управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області про призначення ОСОБА_1 Ремусу Федоровичу довічного грошового утримання.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області призначити ОСОБА_1 Ремусу Федоровичу довічне грошове утримання в розмірі 70 % (сімдесят відсотків) від заробітної плати 21924 (двадцять однієї тисячі девятсот двадцять чотири) гривні, починаючи з 01 січня 2015 року.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня її отримання сторонами до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Кельменецький районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Суддя:/підпис/

Копія. З оригіналом згідно: