Справа № 132/3506/14-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 132/3506/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Каращук О.Г.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

29 квітня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П.

за участю:

секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.,

прокурора: Паука В.В.

позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Кірічука В.В.

представника третьої особи: Трохименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника прокурора Вінницької області в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України та Професійно-технічного училища №21 м. Калинівка на постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 10 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Калинівської районної ради, треті особи - ГУ Держземагенства у Вінницькій області, Калинівська районна державна адміністрація про визнання недійсним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Калинівського районного суду Вінницької області з позовом до Калинівської районної ради, треті особи - ГУ Держземагенства у Вінницькій області, Калинівська районна державна адміністрація про визнання недійсним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень. Позовні вимоги мотивовано тим, що рішення 10 сесії 21 скликання Калинівської районної ради від 07 травня 1992 року «Про надання земельних ділянок організаціям, підприємствам району для ведення їх підсобного господарства із земель запасу» в частині надання Новогребельському ПТУ №43 із земель запасу Дружненької сільської ради 99 га землі в постійне користування порушує його права та інтереси, а також прийнято з порушенням діючого на той час земельного законодавства. Вважаючи таке рішення незаконним, просив визнати його недійсним і скасувати у вказаній частині.

Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 10.12.2014 року поновлено позивачу строк звернення до суду та задоволено позовні вимоги. Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, прокурор в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України та Професійно-технічного училища №21 м. Калинівка подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 10.12.2014 року, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись при цьому на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні прокурор апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі за обставин, викладених у ній, просив постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 05.12.2014 року скасувати, дав пояснення, аналогічні доводам, викладеним в апеляційній скарзі.

Позивач в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнав у повному обсязі, проти її задоволення заперечив, вважаючи рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам справи. Крім того, дав пояснення по суті апеляційної скарги, аналогічні викладеним в письмових запереченнях, що приєднані до матеріалів справи. Представники відповідача, третьої особи (Калинівської РДА) просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Частиною 1 ст. 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач ОСОБА_2 подав до Калинівської райдержадміністрації заяву про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування для ведення фермерського господарства. 09 червня 2011 року розпорядженням голови райдержадміністрації №228 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Дружненської сільської ради для створення фермерського господарства.

Розпорядженням голови райдержадміністрації від 18 жовтня 2012 року №470 затверджено проект землеустрою та передано в оренду для ведення фермерського господарства. ОСОБА_2 було створено Фермерське господарство «СВК Надія», яке і здійснює обробіток землі, сплачує орендну плату та інші платежі.

21.07.2014 року рішенням Калинівського районного суду по справі №132/4241/13-ц скасовано розпорядження голови райдержадміністрації від 18 жовтня 2012 року №470, визнано недійсним договір оренди землі та зобов'язано позивача ОСОБА_2 передати у користування Професійно-технічному училищі №21 м. Калинівка земельну ділянку площею 82,2295 га на території Дружненської сільської ради. Підставою для прийняття такого рішення суду стала наявність рішення 10 сесії 21 скликання Калинівської районної ради від 07 травня 1992 року «Про надання земельних ділянок організаціям, підприємствам району для ведення їх підсобного господарства із земель запасу». При цьому, звертаючись до адміністративного суду з даним позовом, ОСОБА_2 посилався на те, що саме зі змісту вказаного рішення він дізнався про порушення своїх прав в розумінні ст. 99 КАС України.

Вирішуючи по суті існуючий спір, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення районної ради було прийнято з порушенням законодавства, так як на момент його прийняття Калинівською районною радою (07 травня 1992 року) діяв Земельний кодекс від 18 грудня 1990 року (в редакції Закону №2196-ХІІ від 13.03.1992 року). При цьому судом першої інстанції не враховано наступне.

Згідно вимог статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала (ч.1 ст. 100 КАС України).

Колегія суддів зазначає, що чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів певним часовим періодом, що зумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Право на звернення до суду не є абсолютним, і може бути обмежене, зокрема, встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав. Зазначене у жодній мірі не обмежує і не позбавляє осіб права на звернення до суду за захистом своїх прав, визначеного і гарантованого Конституцією України.

Таким чином, при вирішенні питання про поновлення процесуального строку, суд встановлює наявність або відсутність підстав для його поновлення, оцінюючи при цьому поважність причин пропуску такого строку в кожному конкретному випадку. Критеріїв поважності при цьому чинним законодавством не визначено.

В ході судового розгляду апеляційним судом встановлено, що про існування оскаржуваного рішення Калинівської районної ради від 07.05.1992 року позивачу ОСОБА_2 було відомо в ході розгляду Калинівським районним судом Вінницької області цивільної справи №132/4241/13-ц за позовом заступника прокурора Вінницької області від 05.11.2013 року. Провадження у вказаній справі було відкрито 21.11.2013 року, ОСОБА_2 був залучений до її розгляду як відповідач, а зі змісту рішення Калинівського районного суду від 21.07.2014 року вбачається, що він також давав пояснення по суті спору, відтак станом на час провадження у цивільній справі №132/4241/13-ц (з листопада 2013 року) знав про існування і зміст оскаржуваного ним у даній адміністративній справі рішення Калинівської районної ради від 07.05.1992 року.

Оскільки з адміністративним позовом ОСОБА_2 звернувся 10.11.2014 року (а.с.3), тобто з пропуском строку звернення до суду, суд першої інстанції помилково визначив, що позивачем з поважних причин було пропущено строк звернення до суду, встановлений КАС України. Наведені позивачем обставини спростовуються матеріалами справи, і не можуть свідчити про поважність причин пропуску ним строку звернення до суду з позовом. Доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду позивачем також не надано.

Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду з підстав, встановлених відповідно статтею 155 цього Кодексу. Згідно вимог п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України, суд залишає адміністративний позов без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Керуючись ст.ст. 155, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Заступника прокурора Вінницької області в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України та Професійно-технічного училища №21 м. Калинівка задовольнити частково.

Постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 10 грудня 2014 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Калинівської районної ради, треті особи - ГУ Держземагенства у Вінницькій області, Калинівська районна державна адміністрація про визнання недійсним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 05 травня 2015 року.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Курко О. П.

Совгира Д. І.