Справа № 604/485/15-а
Суддя: Сташків Н. Б.
Дата ухвалення: 2015-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У х в а л а

24 квітня 2015 року Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сташків Н.Б., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Підволочиської селищної ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Підволочиської селищної ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, виданого 30 липня 1997року органом приватизації Підволочиської селищної ради народних депутатів на квартиру АДРЕСА_1, що в смт. Підволочиську Підволочиського району Тернопільської області, що на праві спільної приватної власності належить по 1/5 частині ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, посилаючись на те, що у зазначеному свідоцтві допущено помилку та замість наявного житлового будинку вказано «квартира АДРЕСА_2 волочиську», що не відповідає дійсності. Крім того, у відповідності до свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 27 липня 2001 року на підставі рішення виконкому Підволочиської селищної ради від 19 червня 2001 року № 139 йому належить цілий житловий будинок по вул.. Стуса, 19 в сел.. Підволочиську. 27 січня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Підволочиської селищної ради із заявою про видачу нового свідоцтва про право власності на житловий будинок по вул.. Стуса 19, що в сел. Підволочиськ та, у звязку з тим, що за зазначеною адресою зареєстровано два житлових будинки - видати рішення про присвоєння іншої будинкової адреси, проте йому відмовлено у задоволенні заяви та рекомендовано звернутись до суду.

Статтями 55, 124 Конституції України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а ст. 18 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Згідно п.1 ст.6 Конвенції 1960 року кожен при вирішенні спору щодо його прав та обовязків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ст. 8 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Так відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів згідно ч.2 ст.2 КАС України можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 КАС України також визначено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, головною ознакою публічно-правових спорів є участь у них хоча б однією зі сторін субєкта владних повноважень. Окрім того, оскільки відповідно до п.1ч.1 ст.3 та ч.1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку зі здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій, необхідною ознакою належності справи до адміністративної юрисдикції є здійснення цим субєктом владних управлінських функцій та повноважень, і ці функції та повноваження повинні здійснюватись ним саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень, щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, спори між субєктами владних повноважень з приводу реалізації їх компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів, спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках встановлених законом; спори щодо правовідносин, повязаних із виборчим процесом чи процесом референдуму. Вказаний перелік є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню або поясненню через опосередковано через інші законодавчі акти.

Тобто, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Саме ж поняття "суб'єкт владних повноважень" визначено у статті 3 КАС України - це органи державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Таким чином до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійснені владних управлінських функцій.

У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Як вбачається зі змісту позову та долучених до нього документів, позивач просить визнати недійсним свідоцтва про право власності на житло, виданого 30 липня 1997року органом приватизації Підволочиської селищної ради народних депутатів на квартиру АДРЕСА_1, що в смт. Підволочиську Підволочиського району Тернопільської області з мотивів допущеної у ньому помилки у визначені виду житла.

У відповідності до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

У ст.. 383 ЦК України закріплено права власника житлового будинку, квартири, згідно яких власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Із статтей 386, 392 ЦК України вбачається, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Згідно ст.. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних,сімейних, трудових відносин.

Крім того, у відповідності до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», якщо орган державної влади та/або орган місцевого самоврядування (суб'єкт владних повноважень) бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав; не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору (наприклад, надання згоди іншому співвласнику житлового будинку на виконання переобладнання та перепланування), то залежно від змісту вимог і суб'єктного складу сторін справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог статті 15 ЦПК. Ураховуючи положення статті 1 ЦПК та статті 2 КАС, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права. У порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття із такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов'язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання у належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків (стаття 25 Закону України від 4 вересня 2008 року № 500-VI "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків") тощо). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі як відповідача суб'єкта владних повноважень.

За вказаних обставин позов, ОСОБА_1 до Підволочиської селищної ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло не відноситься до компетенції адміністративного суду, оскільки в даному випадку спір не є публічним, а суто цивільно-правовим і повинен розглядатись за правилами ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, враховуючи те, що дані правовідносини не належить до компетенції адміністративного суду, тому у відкритті провадження у даній справі слід відмовити.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2, 3 ,4, 6, 17, 18, п.1 ч.1, ч.4, 5 ст. 107, п.1 ч.1, 4 ст.109 КАС України,ст.. 379,383,386,392,393 ЦК України, п.21, 24 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», суд

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Підволочиської селищної ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло - відмовити.

Одночасно суд розяснює право кожного громадянина, права та інтереси яких порушенні під час ухвалення селищною радою рішення за захистом порушеного права на звернення до суду в порядку цивільного судочинства

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Львівського адміністративного суду через Підволочиський районний суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя