Справа № П/811/2893/14
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2015 рокусправа № П/811/2893/14
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Дадим Ю.М. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року у справі №П/811/2893/14 за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування акту перевірки і податкового повідомлення рішення, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року закрито провадження у справі №П/811/2893/14 за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування акту №93/1740/НОМЕР_1 від 15.07.2014 р. про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства при оподаткуванні доходів, отриманих у вигляді списання заборгованості за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм процесуального права просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та прийняти рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що акт перевірки є актом індивідуальної дії, прийнятим у відношенні позивача, та створює для нього певні обов'язки, у зв'язку з чим, з урахуванням протиправного характеру акту, підлягає скасуванню в судовому порядку.

Сторони, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення розгляду справи, в судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового процесу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись до суду з адміністративним позовом про скасування акту перевірки позивач виходив з того, що вказаний акт є актом індивідуальної дії, прийнятим у відношенні позивача, а відтак його може бути оскаржено до суду в порядку адміністративного судочинства.

Закриваючи провадження у справі в цій частині позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що акт перевірки є лише носієм доказової інформації з приводу обставин, встановлених під час перевірки, а тому з урахуванням приписів. ст. 17 КАС України він не можу бути оскаржений до суду в порядку адміністративного судочинства.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно ч. 2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративний судів поширюється на всі публічно правові спори, крім спорів, для яких законом встановлено інших порядок судового вирішення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що акт перевірки не актом індивідуальної дії, оскільки фіксує лише службову інформацію стосовно перевірки та є актом суб'єкта вданих повноважень складеним при виконанні своїх посадових обов'язків щодо здійснення контролю в сфері адміністрування податків.

Однак, вирішення спорів з приводу визначення правомірності дій, а також рішень органів податкової служби України віднесено саме до адміністративної юрисдикції, в свою чергу надання юридичної оцінки актам перевірки також відносяться саме до адміністративної юрисдикції як складової спорів в сфері адміністрування податків та обов'язкових платежів, що вирішується під час розгляду справи по суті.

Таким чином, при вирішенні спорів що стосуються дій, бездіяльності та рішень органів державної податкової служби суди адміністративної юрисдикції розглядають також питання стосовно обґрунтованості доводів актів перевірки платника податків, та вирішують вимоги про скасування акту перевірки, із врахуванням при цьому приписів ст. 6 КАС України.

Вказане в свої сукупності свідчить на користь порушення судом вимог норм процесуального права, що призвело до прийняття невірного по суті рішення щодо закриття провадження у справі.

З приводу вимог апеляційної скарги про прийняття судом апеляційної інстанції рішення про задоволення позовних вимог в цій частині, суд зазначає, що апеляційний суд позбавлений процесуальних повноважень для прийняття судових рішень по суті позовних вимог за наслідками розгляду апеляційних скарг на ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження у справі.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року слід скасувати та направити матеріали справи в цій частині позовних вимог до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п. 3 ч. 1 ст. 199, 204, ст. 206 КАС України суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року у справі №811/2893/14 - скасувати та направити матеріали справи за позовом ОСОБА_1 в частині вимог про визнання проти правним та скасування акту №93/1740/НОМЕР_1 від 15.07.2014 р. про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства при оподаткуванні доходів, отриманих у вигляді списання заборгованості за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року до Кіровоградського окружного адміністративного суду для продовження розгляду справи.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко