Справа № 804/142/15
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 квітня 2015 рокусправа № 804/142/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.

суддів: Щербака А.А. Баранник Н.П.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровськ апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ДЕВЕЛЕПМЕНТ ГРУП" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ДЕВЕЛЕПМЕНТ ГРУП" до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (з урахуванням уточнення) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.10.2014 р. №.

Позовні вимоги тим, що орендна плата за землю на 2011р. та 2012р була розрахована згідно з поданою декларацією в розмірі нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Вказаний розмір орендної плати визначений договорами оренди земельної ділянки від 18.10.2007р. та 07.10.2009р. Збільшення відповідачем розміру орендної плати за землю за нормами ПК України є безпідставними, оскільки такий набрав чинності з 01.01.2011р. та може бути застосований лише до орендних відносин, які виникли після набрання ним чинності.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2015р. у задоволенні позову було відмовлено.

Позивачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права просить скасувати рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити. Скарга обґрунтована зокрема тим, що договори оренди земельної ділянки укладені у 2007р. та 2009р., орендна плата за землю встановлюється з згодою сторін, а ПК України набрав чинності 01.01.2011р., тому збільшення розміру орендної плати за землю за норми ПК України, є безпідставними, оскільки положеннями статті 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, у зв'язку з чим мінімальний розмір орендної плати, визначений цим Кодексом, може бути застосований лише до орендних відносин, які виникли після набрання ним чинності. Орендні відносини Товариства виникли на підставі договорів 2007р. та 2009р., є чинними та обов'язковими до виконання, а зміни до договорів оренди в частині збільшення орендної плати в установленому порядку внесені не були.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Представник відповідача щодо задоволення скарги заперечив, у її задоволенні просив відмовити.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідачем у період з 14.05.2014 по 20.05.2014 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ "АЛЬФА ДЕВЕЛЕПМЕНТ ГРУП" з питань нарахування орендної плати за землю за період з 01.04.2011 р. по 01.06.2012 р., за результатами якої складено Акт від 27.05.2014 р. №1447/04-62-22-1-9/34734412.

Перевіркою встановлено порушення позивачем пп.16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено заниження орендної плати за земельні ділянки, розташовані на території Бабушкінського району на 2011 р. (починаючи з 01.04.2011 р.) на 198577,75 грн., за період з 01.01.2012 р. по 01.06.2012 р. на 107097,03 грн.

17.06.2014 р. податковим органом було винесено податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб на суму у розмірі 360278,45 грн.

Позивачем здійснювалось адміністративне оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 05.09.2014 р. №6270/10/04-36-10-08-09 скасовано податкове повідомлення - рішення від 17.06.2014 р. № в частині збільшення грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 22064,20 грн. (основний платіж); збільшено на 5516,05 грн. (штрафні санкції) суму грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб, визначеному у податковому повідомленні-рішенні від 17.06.2014 р. №, в іншій частині скаргу платника податків залишено без задоволення.

17.09.2014р. податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб на суму у розмірі 16548,15 грн.

Вказане ППР податковим органом було відкликано відповідно до ст. 60 Податкового кодексу України (з підстав збою у програмі) та направлено на адресу підприємства нове податкове повідомлення-рішення від 17.10.2014 р. № .

17.10.2014 р. податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб на суму у розмірі 343730,70 грн. (за основним платежем - 283611,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 60119,70 грн.).

У супровідному листі № 29396/04-62-22-1/10 від 17.10.2014 р. до вказаного повідомлення-рішення відповідач вказав на технічний збій програмного забезпечення та винесення податкового повідомлення-рішення від 17.09.2014 р. № (форма "Р") на суму - 16548,15 грн. з невірним визначенням сум грошового зобов'язання. Тому податковим органом було відкликало податкове повідомлення-рішення від 17.09.2014 р. № та керуючись ст. 60 Податкового кодексу України направило на адресу підприємства нове податкове повідомлення-рішення від 17.10.2014 р. № .

У подальшому, скарги позивача залишені без задоволення.

Саме податкове повідомлення-рішення від 17.10.2014 р. № було предметом оскарження.

Судом встановлено, що між позивачем та Дніпропетровською міською радою укладені договори оренди земельних ділянок від

18.10.2007р. загальною площею 5,9224 га., що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Підмогильного, 5 (Бабушкінський район), кадастровий номер :02:138:0039 (цільове призначення земельної ділянки за цим договором - землі житлової та громадської забудови) та від 07.10.2009р. загальною площею 1,7845 га., що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Підмогильного, в районі будівлі 5 (Бабушкінський район), кадастровий номер :02:138:0048 (цільове призначення земельної ділянки за цим договором - землі житлової та громадської забудови).

Річна орендна плата встановлена договорами, 1,5 % нормативної грошової оцінки та у розмірі мінімальної ставки орендної плати встановленої Законом України «Про оренду землі», відповідно вищевказаних договорів.

Дніпропетровською міською радою прийнято рішення № 216/8 від 02.02.2011 р., яким встановлено річний розмір орендної плати за користування земельними ділянками у мінімальному розмірі орендної плати, визначеному Податковим кодексом України, незалежно від мети використання.

Згідно Довідок про нормативну грошову оцінку земельних ділянок з урахуванням індексації, передбаченої ст.289 Податкового кодексу України у 2011-2013 рр. нормативна грошова оцінка земельної ділянки по вул. Підмогильного, 5 площею 1,7845 га. складає 5438261,97 грн., площею 5,9224 га. - 18048508,08 грн.

Згідно п.274.1 ст.274 Податкового кодексу України розмір земельного податку за земельну ділянку по вул. Підмогильного, 5 площею 1,7845 га. складає 54 382,62 грн., площею 5,9224 га. - 180485,08 грн., загальна сума земельного податку, який повинен бути нарахований за обидві вищезазначені ділянки складає 234 867,70 грн.

У відповідності до п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України сума задекларованої орендної плати за землю на 2011 р. повинна складати 704 603,10 грн., за період з 01.04.2011 р. по 31.12.2011 р. - 528 452,33 грн.

Сума нарахованої орендної плати за землю на 2011 р. згідно з поданою податковою декларацією по орендній платі за землю на 2011 р. від 11.02.2011 р. №3833 склала 439 832,77 грн., за період з 01.04.2011 р. по 31.12.2011 р. - 329 874,58 грн.

Таким чином, встановлено заниження суми нарахованої орендної плати за землю на 2011 р. (починаючи з 01.04.2011 р.) на 198577,75 грн. (528452,33 грн. - 329 874,58 грн.).

Сума нарахованої орендної плати за землю на 2012 р. згідно з поданою уточнюючою податковою декларацією по орендній платі за землю на 2012 р. від 10.07.2012 р. №23090 склала 568375,92 грн., за період з 01.01.2012 р. по 30.06.2012 р. - 245 204,55 грн.

Таким чином, встановлено заниження суми нарахованої орендної плати за землю за період з 01.01.2012 р. по 30.06.2012 р. на 107097,03 грн. (352301,58 грн. - 245204,55 грн.).

Відповідно до норм Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) користування землею в Україні є платним.

З 1 січня 2011 року набрав чинності ПК України.

Відповідно до норми ст. 1 ПК України, кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, і, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За змістом підпункту 9.1.10 пункту 9.1 статті 9 ПК плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до пункту 269.1 статті 269 ПК платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу, це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності. Отже, ПК визначив обов'язок й орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136. пункту 14.1 статті 14 ПК

Справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХIII ПК.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 288.1 статті 288 ПК).

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 зазначеного Кодексу встановлено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється розділом ХIII ПК; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, та не може перевищувати, зокрема, для інших земельних ділянок, наданих в оренду, 12 % нормативної грошової оцінки (підпункт 288.5.2 зазначеного пункту).

Таким чином законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Отже з набранням чинності ПК України річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

Вказана правова позиція визначена у постанові Верховного суду України від 02.12.2014р. №21-274-14.

Таким чином, висновок суду першої інстанції ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, а тому у задоволенні апеляційної скарги позивача слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ДЕВЕЛЕПМЕНТ ГРУП" - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ДЕВЕЛЕПМЕНТ ГРУП" до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС України може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст рішення складено 05 травня 2015року.

Головуючий: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак

Суддя: Н.П. Баранник