Справа № 697/603/15-а
Суддя: Льон О. М.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 697/603/15-а
провадження № 2-а/697/33/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2015 р. м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Льон О.М.

розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду Україн в м. Каневі та Канівському районі про перерахунок пенсії та включення до її розрахунку винагороди за вислугу років у розмірі 40% від посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що з 13.01.2010 року вона перебуває на обліку в УПФ в м. Каневі та Канівському районі, як пенсіонер за віком та отримує пенсію по Закону України Про державну службу, але при нарахуванні розміру пенсії їй було враховано відповідно до ч.5 ст.ЗЗ Закону України «Про державну службу» надбавку за вислугу років у розмірі 20 % (замість 40%) посадового окладу і надбавки за ранг. Такі дії відповідача є незаконними та такими, що грубо порушують її права, поскільки за час роботи в органах державної податкової служби вона отримувала винагороду за вислугу років, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання» від 12.09.1997 року № 1013 у розмірі 40% посадового окладу та надбавки за спеціальне звання . Про порушення її прав вона дізналась, коли звернулась до УПФ в м. Канів та Канівському районі з заявою про видачу довідки про нарахування пенсії. 26.03.2014р. вона звернулась до Пенсійного фонду з проханням провести перерахунок пенсії починаючи з 13.01.2010р., з дати її призначення,з урахуванням усіх виплат, з яких справлялись страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування, а саме з врахуванням 40% посадового окладу за вислугу років, але їй було відмовлено. Вважає, що неправомірні дії відповідача полягають у відмові перерахувати їй пенсію відповідно до ст.ст. 37,37-1 Закону України Про державну службу.

Ухвалою судді від 08.04.2015 року відкрито скорочене провадження. Копія ухвали направлена сторонам. Відповідачем в установлений строк надано заперечення на позов.

Суддя, оцінивши повідомленні позивачем обставини, вважає їх достатніми для прийняття рішення та в порядку, передбаченому ст. 183-2 ч.4 КАС України без виклику сторін в скороченому провадженні.

Відповідач, в наданих до суду письмових запереченнях на позов зазначає, що ОСОБА_1. звернулася до управління Пенсійного фонду України в м. Каневі для призначення пенсії по віку відповідно до Закону України «Про державну службу» та надала довідку про заробітну плату, в якій була зазначена сума надбавки за вислугу років в розмірі 20 % за стаж державної служби 14 років. Відповідно до ч.1 ст. 37-1 ЗУ «Про державну службу» визначений порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців. У разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у звязку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Управління діяло згідно чинного законодавства України при перерахунку пенсії, тому просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

При прийнятті постанови суд керується:

- ч.2 ст.19, ст.ст. 21, 22, 24, 46, 55, 75, 92, 152 Конституції України,

- Законами України «Про державний бюджет України на 2009-2011р.р.»,

- рішенням Конституційного Суду України № 20-рп від 01.12.04 року, №5-рп/2002 від 20 березня 2002 року, №7-рп/2004 від 17 березня 2004 року, №6-рп/2007 від 09 липня 2007 року, №10-рп/2008 від 22.05.2008 року;

- ст.ст.1,10, 28, 46, 81 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»;

- ст.ст.33,37,37-1 Закону України «Про державну службу»;

- правовими позиціями Вищого Адміністративного Суду України,

- ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року №3477-ІУ;

- п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11.1996 р. № 9;

- ст.2, ч.2 ст. 5, ст.ст. 8, 9, 94, 99, 183-2, 186 КАС України.

Судом встановлено, що з 13.01.2010 року ОСОБА_1 призначено пенсія державного службовця на підставі закону України «Про державну служби».

При обчисленні розміру пенсії позивачу було враховано відповідно до ч. 5 ст. 33 Закону України «Про державну службу» надбавку за вислугу років у розмірі 20 % посадового окладу і надбавки за ранг.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2007 року №1261 (далі Положення №1261), Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, а також цим Положенням.

Відповідно до статті 33 Закону України №3723 заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами права на державну службу регулює Закон України Про державну службу від 16.12.1993р. № 3724-ХІІ.

Згідно частини 2-7 ст. 33 Закону України " Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок . Надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки 10, понад 5 років 15, понад 10 років 20, понад 15 років 25, понад 20 років 30, понад 25 років 40 відсотків. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обовязків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України .

Таким чином, розміри надбавки за вислугу років визначені законом, а повноваження щодо встановлення конкретних розмірів посадових окладів, запровадження інших надбавок, доплат делеговані Уряду України.

У межах своїх повноважень Кабінет Міністрів України видав постанову Про Порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання від 12 вересня 1997 року №1013 якою встановлено порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання .

За змістом цього Порядку до стажу роботи, що дає право на одержання винагороди за вислугу років, включається час роботи: на посадах і в органах, визначених Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року №283; на підприємствах, в установах, та в організаціях на посадах бухгалтерів, економістів, фінансистів, юристів, інженерів-програмістів, інженерів, системотехніків, інженерів-електроніків, якщо ці працівники мали спеціальну освіту, працювали за фахом та перейшли на роботу до податкової адміністрації (інспекції) і зараховані на відповідну посаду.

Відповідачем при відмові позивачеві в проведенні перерахунку пенсії щодо неврахування 40% винагороди за вислугу років не взято до уваги довідку № 597/05-034 від 17.03.2015 р. в якій зазначено , що позивач працювала на посаді головного начальника відділу, заробітна плата станом на 13.01.2010 року становила : посадовий оклад - 1340,00, надбавка за спеціальне звання 120,00, винагорода за вислугу років 40 % (за економічний стаж 28 років 11 місяців 584,00 грн.. Стаж державної служби 14 років. Загальний економічний стаж для нарахування надбавки за вислугу років становить 25 років.

Постановою КМУ «Про порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, яка мають спеціальні звання» від 12.09.1997 року № 1013 встановлено порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання.

За змістом цього Порядку до стажу роботи, що дає право на одержання винагороди за вислугу років, включається час роботи: в органах державної податково! служби; на посадах і в органах, визначених Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року №283; на підприємствах, в установах, та в організаціях на посадах бухгалтерів, економістів, фінансистів, юристів, інженерів-програмістів, інженерів-системотехніків, інжєнерів-електроніків, якщо ці працівники мали спеціальну освіту, працювали за фахом та перейшли на роботу до податкової адміністрації (Інспекції) і зараховані на відповідну посаду.

Документом для визначення стажу роботи є трудова книжка та інші документи, які відповідно до законодавства підтверджують стаж роботи.

Стаж роботи для виплати винагороди за вислугу років визначається комісією органу державної податкової служби з питань встановлення стажу, необхідного для нарахування винагороди за вислугу років. Рішення комісії про встановлення стажу роботи або зміну його розміру оформляється протоколом і передається керівникові відповідного органу державної податкової служби для видання наказу про виплату винагороди за вислугу років.

Згадана у цьому Порядку постанова Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року №283 видана на виконання постанови Верховної Ради Про введення в дію Закону України Про державну службу, якою Уряд України уповноважено до 01 березня 1994 року затвердити Положення про порядок обчислення стажу державної служби в державних органах.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що терміни надбавка за вислугу років та винагорода за вислугу років, стаж державної служби та стаж роботи, що дає право на одержання винагороди є різними за юридичним змістом, рівнем правового регулювання тощо.

Зокрема Пунктами 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року №283 визначено, що надбавка за вислугу років враховується у разі обчислення середнього заробітку, а обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.

Відповідно до н.1 ст. 41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати для обчислення пенсії враховуються суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати, з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Це означає, що відповідач повинен був виходити з отримуваної позивачем суми заробітної плати, у тому числі винагороди за вислугу років, а врахування лише Листа , надбавка за вислугу років є порушенням компетенції, оскільки чинним законодавством пенсійний орган не наділений повноваженнями самостійно визначати структуру заробітної плати державного службовця та оцінювати обґрунтованість розміру виплачуваних винагород.

Згідно ст. 22 Конституції України конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані при прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України, вразі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу .

Відповідач помилково посилається на вищезазначену постанову та лист, поскільки це суперечить ст. 33 абз.7, ст. 37 ЗУПро державну службу та постанові КМУ №1013 від 12.09.97р.які є на даний час чинні.

Конституційні принципи на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина України включаючи і право на пенсійне забезпечення передбачені ст..ст.1,3 ч.2 ст.6, ст..8, ч.2 ст.19, ст..22,23 ч.1, ст..24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення не може бути скасоване, звужене . Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобовязань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як ст..8 Конституції України так і ст..8 КАС України.

Ч.2 ст.8 КАС України передбачено, що принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, справа Проніна проти України, справа Кечко проти України.

Також, згідно ч.1 ст.2 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду від 23.02.2006 р. рішення Європейського суду з прав людини є обовязковим для виконання Україною відповідно до ст..46 Конвенції. Згідно ст..17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року №8 Про незалежність судової влади зазначено, що відповідно до ст. 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод(абз.1 п.19).

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави(ст.3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними(ст.21),їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений(ст.22).

Суд вважає, що дії відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії щодо неврахування 40 відсотків винагороди за вислугу років відповідно до вимог ст.37 ЗУ Про державну службу є неправомірними, оскільки не відповідають вимогам ст.ст.33,37,37-1 вищезазначеного Закону та Постановам КМУ №865 від 31.05.00р.,№283 від 03.05.94р. №1013 від 12.09.97р.

Крім того, інших доказів правомірності свого рішення, як в період підготовки справи до розгляду так і під час судового розгляду представник відповідача до суду не надав. Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем крім заперечення на позов інших доказів суду не надано.

Таким чином, позовна заява підлягає задоволенню починаючи із 13.01.2010 р.- дати призначення пенсії у відповідності до ст.ст. 37,37-1 Закону України " Про державну службу".

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 22, 46 Конституції України, ст.ст.33,37,37-1 Закону України Про державну службу, ст.45-46 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст.ст. 9, 69-71, 97, 99, 100, 158-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду Україн в м. Каневі та Канівському районі про перерахунок пенсії та включення до її розрахунку винагороди за вислугу років у розмірі 40% від посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Каневі та Канівському районі Черкаської області з приводу відмови в проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії у відповідності зі ст. ст. 37, 37-1 Закону України Про державну службу.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Каневі та Канівському районі Черкаської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного службовця з дати її призначеня 13.01.2010 року, та на майбутні періоди на підставі достовірної довідки про заробітну плату від 17.03.2015 року № 597/05-034, з урахуванням визначеної суми винагороди за вислугу років у розмірі 40 % посадового окладу з надбавкою за спеціальне звання.

Постанова суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Уразі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя -підпис- О . М . Льон

З оригіналом згідно

Суддя О.М.Льон