Справа № 725/1503/15-а
Суддя: Піхало Н. В.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/1503/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2015 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Піхало Н. В.

при секретарі Томко І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ м. Чернівці при УДАІ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_2 про визнання неправомірною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 13 березня 2015 року серії ПС1 № 934127.

В обґрунтування позову зазначав, що 13 лютого 2015 року він рухався на своєму автомобілі «Фольксваген Пассат», д.н.з. НОМЕР_1 в напрямку з м. Чернівців до м. Коломия Івано-Франківської області, де його було зупинено інспектором ВДАІ Коломийського району Молнівичем І.М., та повідомлено про те, що він перевищив швидкість в населеному пункті та рухався зі швидкістю 99 км./год., про що інспектором в подальшому складено протокол про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевказаного протоколу 13.03.2015 року відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення у приміщенні ВДАІ у м.Чернівці, за наслідками розгляду якого інспектором Душенським С.В. винесено постанову, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Вважає, що при складані вищевказаного протоколу та винесенні оскаржуваної постанови працівниками ВДАІ були допущені порушення законодавства, зокрема не було розяснено йому його прав передбачених ст. 268 КУпАп та в порушення вимог Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 26.02.2009 року №77, у постанові відсутня гербова печатка, а у протоколі відсутні адреси свідків, текст написаний нерозбірливим почерком.

Крім того, вказував на те, що до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено даних приладу, яким вимірювалась швидкість руху його автомобіля, а також вважає, що дані приладу «TruCam» не можуть бути використані як доказ у даній справі.

На підставі викладеного, посилаючись на норми права, просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ПС1 № 934127 від 13 березня 2015 року в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення штрафу у розмірі 255,00 грн.

У судовому засіданні позивач поданий позов підтримав в повному обсязі, просив про його задоволення.

Відповідач у судове засідання, будучи повідомлений про час та місце розгляду справи не зявився, подав до суду письмові заперечення на позов, в яких просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Тому, суд ураховуючи вищевказані вимоги закону, вважає, що розгляд справи можливо провести у відсутності сторін та на підставі наявних в дій письмових доказах.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, повністю і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного.

Так, згідно зі ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Судом встановлено, що 13.02.2015 року працівниками ОВС відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення відповідно до якого 13 лютого 2015 року о 17 год. 09 хв., керуючи автомобілем марки «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2 рухаючись в с. Матеївці Коломийського району, перевищив встановлену законом швидкість руху в населеному пункті, рухався зі швидкістю 99 км/год, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР України (а/с 12).

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Як вбачається зі змісту вказаного вище протоколу про адміністративне правопорушення, останній відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема: містить дані про дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відсутні у звязку з його відмовою.

При цьому, зі змісту ст. 256 КУпАП убачається, що прізвища та адреси свідків заносяться у протокол у разі наявності вказаних осіб, проте позивачем не надано суду доказів того, що при складенні вказаного протоколу, а також при фіксації правопорушення були інші свідки, ніж вказані у протоколі, а свідки, які вказані у протоколі не були очевидцями події правопорушення.

Крім того, у зазначеному протоколі містить підпис позивача проте, що йому було розяснено зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Таким чином, посилання позивача на те, що під час складання зазначеного протоколу були допущенні вимоги закону та порушено його права не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому даний протокол може бути використаний як належний та допустимий доказ обставин викладених у ньому.

Крім того, судом також встановлено, що в подальшому на підставі вищевказаного протоколу інспектором ВДАІ у м. Чернівці ОСОБА_2 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої позивача визнано у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а/с 13).

Так, відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до п. 12. 4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, позивач рухався у населеному пункті, а саме в с.Матеївці, Коломийського району, Івано-Франківської області зі швидкістю 99 км/год.

Частиною першою ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Так, у відповідності до вимог ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, швидкість руху позивача вимірювалась за допомогою приладу «ТruCAM».

Відповідно до Інструкції з оформлення працівниками ДАІ МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України № 77 від 26.02.2009 року, підставою для винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення є матеріли щодо адміністративного правопорушення, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Кожний документ має свої реквізити (дату, адресу, назву,підпис, штампи, печатки тощо) і повинен відповідати своєму призначенню, містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства.

Крім того, відповідно до розяснень, які містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається порушник, чи встановлених останнім доводів.

Також, ст.ст. 14-1, 251 КУпАП передбачено, що до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів, а доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані, крім всього іншого, встановлюються також і показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як вбачається з матеріалів доданих представником відповідача до письмових заперечень на позов, прилад для вимірювання швидкості транспортних засобів «ТruCAM» входить до Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого наказом МВС України від 1 березня 2010 року № 33 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 березня 2010 року № 262/17557.

Крім того, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «ТruCAM LTІ 20/20 №ТС000680, яким вимірювалась швидкість руху позивача, пройшов повірку робочого засобу вимірювальної техніки, що підтверджується відповідним свідоцтвом, яке чинне до 19 червня 2015 року.

При цьому, з наданого відповідачем фотознімку вбачається, що вказаний автоматичний прилад зафіксував, що саме відповідач порушив Правила дорожнього руху України із зазначенням швидкості та часу фіксації.

За таких обставин відповідач діяв в межах своїх повноважень та правомірно при винесені оскаржуваної постанови, відповідно до якої притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, наклавши на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Крім того, не підлягає задоволенню вимога позивача і щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з вище наведених підстав, а також у звязку з тим, що такі дії не відносяться до компетенції суду, а входять до обовязків органів внутрішніх справ та реалізується в процесі здійснення ними провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 17, 18, 71, 160, 161, 171-2 КАС України, ст.ст. 251, 280, 283, 287,288,289 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ м. Чернівці при УДАІ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_2 про визнання неправомірною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -відмовити.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_3