Справа № 202/3288/15-а
Суддя: Волошин Є. В.
Дата ухвалення: 2015-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/3288/15-а
Провадження №2-а/202/76/2015
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Волошин Є.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська на неправомірні дії Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі міста Дніпропетровська щодо неврахування при розрахунку розміру пенсії сум матеріальної допомоги до щорічної відпустки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та зобовязання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2015 року позивач звернулася до суду із адміністративним позовом в якому просить суд: визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська щодо не неврахування при розрахунку розміру пенсії «Інших виплат», на які нараховувалися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська здійснити їй з 05 лютого 2015 року розрахунок та виплату пенсії із 80% середньомісячної суми заробітної плати з урахуванням «інших виплат», до яких віднесені суми матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку та індексації заробітної плати, заявлених довідкою Регіонального відділення Фонду держмайна України по Дніпропетровській області від 03.02.2015 №02; стягнення на її користь судових витрат.

В обґрунтування позову позивачкою зазначено, що вона вийшла на пенсію державного службовця 14 січня 2014 року з Регіонального відділення Фонду держмайна Україні по Дніпропетровській області. Розпорядженням 184799 від 31.01.2014 року відповідачем була призначена пенсія в розмірі 80% середнього заробітку, у складі якого не були враховані середньомісячні суми матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку та індексації заробітної плати.

На заяву ОСОБА_2 від 05 лютого 2015 року долучити до пенсійної справи оновлену довідку №02 від 03.02.2015 та здійснити розрахунок розміру її пенсії з урахуванням не врахованої раніше компенсації за невикористану відпустку, індексації заробітної плати, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з яких справляються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, їй відмовлено.

Вважає дії відповідача протиправними та такими, що порушують її права на більший розмір пенсії, передбаченого статтям 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» ст.ст.1, 2 Закону України «Про оплату праці», ст.41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідач надав свої заперечення та зазначив, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню, посилаючись на те, що при визначенні розміру пенсії державним службовцям у заробітну плату слід враховувати виплати, які входять до структури заробітної плати які передбачені ст. 33 Закону України «Про державну службу». Оскільки грошова винагорода та матеріальна допомога є одноразовими виплатами і не зазначені в переліку складових заробітної плати, тому вони не включаються до заробітку, що враховується при призначенні пенсії державним службовцям. Крім того, вимога щодо здійснення перерахунку з 05.02.2015 виходячи із 80% від суми заробітної плати є необґрунтованою та такою, що суперечить ст.37 та ст.37-1 ст. 33 Закону України «Про державну службу».

З урахуванням зазначених обставин, поданих представниками сторін заяв, судом у відповідності до ч.6 ст.128 КАС України було ухвалено про розгляд справи в письмовому провадженні та у відповідності до ст.41 КАС України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, встановив факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

На підставі вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України передбачає право кожного громадянина на соціальний захист.

Як передбачено частинами 2 та 3 статті 22 Конституції України, конституційні права гарантуються та не можуть бути скасованими або звуженими. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Судом встановлено, що позивачка перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська з 14.01.2014 року та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».

Розпорядженням 184799 від 31січня 2014 року відповідачем призначена пенсія позивачу з 14 січня 2014 року в розмірі 80% середнього заробітку, у складі якого не були враховані середньомісячні суми матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку та індексації заробітної плати.

На виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року у справі № 804/17292/14 позивач отримала від Регіонального Фонду держмайна України по Дніпропетровській області оновлену довідку № 02 від 03.02.2015 про складові заробітної плати за період з 01.01.2012 по 31.12.2013 з урахуванням у складі «інших виплат» компенсації за невикористану відпустку.

05 лютого 2015 року ОСОБА_1 надала до районного управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м.Дніпропетровська заяву з вищезазначеною довідкою в якій просила зробити розрахунок її пенсії з урахуванням не врахованих раніше сум.

Листом відповідача № 1956/05/40 від 13.02.2015 року позивачці було повідомлено про відмову в здійсненні перерахунку пенсії з посиланням на те, що зазначені вище виплати (компенсація за невикористану відпустку в сумі 12013,56 грн., матеріальна допомога на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати) не передбачені ст.33 Закону України «Про державну службу» та не враховуються при обчисленні пенсії.

Посилання відповідача на ст. ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу», постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати є одноразовими виплатами, а тому не включаються до заробітку, що враховується при перерахунку пенсії державним службовцям, неправомірні, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.2 ст.37 Закону України «Про державну службу» ( на момент виходу позивача на пенсію) пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які враховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Таким чином, об'єктом обчислення розміру пенсії при призначенні пенсії для відповідача є сума заробітної плати, з якої справляється збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Стаття 33 Закону України «Про державну службу», на яку посилається відповідач, визначає умови оплати праці державних службовців, а не умови їх пенсійного забезпечення.

Відповідно до ч. 2, 6, 7 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про державну службу» державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Таким чином, виплата матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання а також компенсація за невикористану відпустку визначена законом.

Відповідно до змісту ст.37 Закону України «Про державну службу» відповідач повинен був виходити з отримуваної позивачем суми заробітної плати, у тому числі «інших виплат», до яких належить матеріальна допомога на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, компенсацію за невикористану відпустку та індексації заробітної плати, оскільки чинним законодавством пенсійний орган не наділений повноваженнями самостійно визначати структуру заробітної плати державного службовця.

У відповідності до ст.2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії. Із змісту ст.40 вказаного закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Таким чином, законодавством віднесено до складу заробітної плати інші виплати. При цьому надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога, компенсація за невикористану відпустку та індексація заробітної плати належить до додаткових видів грошового пенсійного забезпечення й приймаються в розрахунок при зарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

В зв'язку з цим, суд вважає, що неврахування відповідачем у складі заробітної плати суми компенсації за невикористану відпустку, матеріальної допомоги та індексації заробітної плати є діями протиправними і такими, що порушують право позивачки на більший розмір пенсії.

Згідно п.п.1,2 ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності; про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню - слід визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районні м.Дніпропетровська щодо неврахування при обчисленні розміру пенсії державного службовця матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, а також зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районні м.Дніпропетровська провести позивачці перерахунок та виплачувати пенсію державного службовця на підставі довідки №02 від 03.02.2015 року про складові заробітної плати, з урахуванням сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку.

Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ч.3 ст.94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33,35,37-1 Закону України «Про державну службу», ст.2 Закону України «Про оплату праці», ст.ст.40,45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.41,122,128,160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська щодо неврахування при обчисленні розміру пенсії державного службовця ОСОБА_1 «Інших виплат», на які нараховувалися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Індустріальному районні м. Дніпропетровська здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного службовця з урахуванням у складі заробітної плати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану відпустку та індексації заробітної плати, які зазначені в довідці Регіонального Фонду держмайна України по Дніпропетровській області № 02 від 03.02.2015, починаючи з 05 лютого 2015 року із збереженням 80 відсотків нарахування пенсії на момент виходу на пенсію та провести відповідні виплати з урахуванням виплаченої пенсії за даний період

Стягнути з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 73 гривень 08 копійок.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, якщо останню не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Є.В. Волошин