Справа № 804/8222/14
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 квітня 2015 рокусправа № 804/8222/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.

суддів: Щербака А.А. Баранник Н.П.

за участю секретаря судового засідання: Спірічев Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровськ апеляційну скаргу Державна податкова інспекція у Кіровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року у справі № 804/8222/14 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного Управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.05.2014 № ( форма "Р"), за яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на суму 68200,00 грн., з яких 54560,00 грн. - за основним платежем, 13640,00 грн. - за штрафними (фінансовими санкціями).

Позовні вимоги обґрунтовані незгодою з висновками щодо відсутності реальності здійснення господарських операцій з контрагентам, та спростовуються належним чином оформленими документами та використовувалися позивачем в своїй господарській діяльності.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014р позов задоволено.

Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. Скарга обґрунтована невідповідність висновкам суду обставинам справи.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Позивач та представники позивача щодо задоволення скарги заперечили. Зазначили, що судом першої інстанції вірно встановлено правомірність формування податкового кредиту. Щодо відсутності податкової накладної №78 травня 2012р. ТОВ «Сапсан 322» зазначили, що податковий кредит сформовано помилково за цією податковою накладною, а вірно б було зазначити що за податковою накладною ПП «Омега-Техносервіс» від 24.05.2012 №78, проте уточнень до декларації позивач не подавав.

Перевіривши обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем в період з 16.12.2013 по 27.12.2013 було проведена документальна планова перевірка фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (рнокпп ), за результатами якої складено акт від 31.12.2013 № 1254/173/.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України, абз. 5 п. 6 ст. 128 Господарського кодексу України, п. 3 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали незалежну професійну діяльність, затвердженого наказом ДПА України від 24.12.2010 № 1025, перевіркою встановлено неналежне ведення ФОП ОСОБА_1 обліку доходів та витрат за період з 01.01.2011 по 31.12.2012 (в гр. 3 книги не відображено отриману суму доходу від здійснення діяльності із сумарним підсумком за місяць, квартал, рік); порушення ст.. 177 ПК України заниження податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на суму 37659,03грн; п. 198.6 ст. 198 ПК України що призвело до заниження податку на додану вартість на суду 54560грн; ст..ст. 4,7,9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», донараховано внесок на суму 83675,93грн.

Висновки перевірки ґрунтуються у тому числі з посиланням на інформацію контрагентів позивача, що правочини між ФОП ОСОБА_1 та ПП "Джевел Стайл" (), ТОВ "Сільвер Груп" (), ТОВ "Арніта Трейд" ( ), здійснені без мети настання реальних правових наслідків, відсутні докази реальності виконання робіт, послуг. Також зазначено про відсутність податкової накладної №78 травня 2012р. ТОВ «Сапсан 322» (а.с. 56 Т1).

За результатами перевірки зокрема прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 20.01.2014р. № яким збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем 54560грн та штрафним (фінансовим) санкціям 27280грн.

За результатами розгляду скарги в адміністративному порядку рішенням ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області доручено відповідачу провести позапланову документальну перевірку позивача, на виконання якого винесено наказ (а.с. 94 Т1).

За результатами проведеної позапланову документальну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства тощо за період з 01.01.2011 по 31.12.2012р. складено акт від 14.03.2014 № 461/173/.

Висновки перевіряючих ґрунтуються також на тому, що операції між ФОП ОСОБА_1 та постачальниками послуг ПП "Джевел Стайл" (), ТОВ "Сільвер Груп" (), ТОВ "Арніта Трейд" ( ), не підтверджуються з урахуванням реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, виробничио-складських приміщень, персоналу тощо.

Позаплановою перевіркою встановлено порушення позивачем: п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України, абз. 5 п. 6 ст. 128 Господарського кодексу України, п. 3 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали незалежну професійну діяльність, затвердженого наказом ДПА України від 24.12.2010 № 1025, перевіркою встановлено неналежне ведення ФОП ОСОБА_1 обліку доходів та витрат за період з 01.01.2011 по 31.12.2012 (в гр. 3 книги не відображено отриману суму доходу від здійснення діяльності із сумарним підсумком за місяць, квартал, рік); порушення ст.. 177 ПК України заниження податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на суму 37659,03грн; п. 198.6 ст. 198 ПК України що призвело до заниження податку на додану вартість на суду 54560грн; ст..ст. 4,7,9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», донараховано внесок на суму 83675,93грн.

За результатами позапланової перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.05.2014 № (форма "Р"), за яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів у розмірі 68200,00 грн., з яких 54560,00 грн. - за основним платежем, 13640,00 грн. - за штрафними санкціями.

Предметом оскарження у даній справі є податкове повідомлення-рішення від 21.05.2014 № (форма "Р"), за яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів у розмірі 68200,00 грн., з яких 54560,00 грн. - за основним платежем, 13640,00 грн. - за штрафними санкціями.

Суд першої інстанції скасовуючи вказане податкове повідомлення-рішення про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість не звернув уваги, що відповідачем було встановлено, що з підстав відсутності реальності операції між ФОП ОСОБА_1 та постачальниками послуг ПП "Джевел Стайл" (), ТОВ "Сільвер Груп" (), ТОВ "Арніта Трейд" ( ), позивачем завищені витрати та занижено податок на доходи фізичних осіб, що також призвело до заниження податку на додану вартість.

Підставою для прийняття податкових повідомлень рішень за результатами перевірки послугував єдиний висновок відповідача щодо взаємовідносин позивача з одними і тими ж контрагентами за той самий період, що перевірявся.

За результатами перевірки також приймалось податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 21.01.2014р. № яким позивачеві донараховано грошове зобо0432'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 47073,79грн. (а.с. 73 Т1).

Вказане податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 21.01.2014р. № яким позивачеві донараховано грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 47073,79грн. є узгодженим.

Представником відповідача в суді апеляційної інстанції зазначено про наявність рішення суду за яким стягнуто з ФОП ОСОБА_1 податковий борг за податковим повідомленням-рішенням форми «Р» від 21.01.2014р. № в сумі 47073,79грн. (справа №804/12367/14) та про наявність ухвали суду апеляційної інстанції від 15.12.2014р. про повернення апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1 у вказані справі.

Такі доводи представника податкового органу підтверджуються інформацією системи Діловодство - постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №804/12367/14, ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.12.2014р. справа №804/12367/14.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання;назву підприємства від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів.

Відповідно до п.198.1. ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно до п.п.198.2, 198.3 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пункт 198.6 ст.198 Податкового кодексу України встановлює, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Враховуючи зазначені норми, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідач визначаючи порушення формування позивачем податкового кредиту зазначив про відсутність здійснення операцій позивачем з придбання послуг у ПП «Джевел Стайл», ТОВ «Сілвер Груп», ТОВ «Арніта Трейт», у тому числі неналежне оформлення податкових накладних отриманх від ПП «Джевел Стайл» та відсутності податкової накладної від ТОВ «Сапсан 322».

Позивачем в свою чергу не оскаржене податкове повідомлення-рішення яким визначені зобов'язання з підстав завищення витрат з придбання послуг у ПП «Джевел Стайл», ТОВ «Сілвер Груп», ТОВ «Арніта Трейт».

Колегія суддів вважає, що не відповідає обставинам справи висновки суду першої інстанції щодо підтвердження отримання робіт позивачем від ПП «Джевел Стайл», ТОВ «Сілвер Груп», ТОВ «Арніта Трейт».

Між позивачем та вказаними контрагентами укладені договори про виконання робіт з технічного обслуговування та ремонту агрегатів та вузлів від 01.09.2011 № 10904, 01.07.2011 № 10904, №040912 від 03.09.2012, відповідно, за умовами яких замовник (позивач) доручив, а виконавець зобов'язався виконати роботи з технічного обслуговування та ремонту агрегатів, вузлів та їх складових частин.

Згідно відомостей щодо таких контрагентів, у таких відсутній вид діяльності - технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, відсутні виробничі потужності, складські приміщення та недостатня кількість кваліфікованого персоналу для ведення фінансово-господарської діяльності ( а.с.109-116 Т1)

Позивачем не спростовано доводів відповідача щодо можливості надання таких робіт контрагентами та не надано доказів ким надавались такі роботи з урахуванням того, що такі роботи є технічними, можливість їх надання, а також не визначено місце надання таких робіт тощо.

Крім того вищезазначені договори про виконання робіт є ідентичними та містять вимогу п.1.1 договорів наявність заказів - нарядів, які є невід'ємною частиною договорів та містять перелік робіт, строк виконання, вартість тощо. Такі документи позивачем не надано.

Також слід зазначити, що відповідачем встановлено формування податкового кредиту за податковою накладною 24 травня 2012р. №78 ТОВ «Сапсан 322» на суму ПДВ 551,42грн. яка відсутня у позивача.

Позивач та його представники не спростовували обставини щодо її відсутності проте суду апеляційної інстанції зазначили, що позивачем помилково зазначено таку податкову накладну, позивач отримував податкову накладну від ПП «Омега-Техносервіс» від 24.05.2012р. №78 на суму ПДВ 551,42грн.

Проте позивач не подавав уточнюючої декларації з ПДВ з цих підстав, що також не спростовувалось сторонами, а тому є не спростованим і довід відповідача щодо формування позивачем податкового кредиту за податковою накладною 24 травня 2012р. №78 ТОВ «Сапсан 322» яка відсутня у позивача.

Посилання представника позивача на наявність п/н ПП «Омега-Техносервіс» від 24.05.2012р. №78 на суму ПДВ 551,42грн. та квитанцію щодо її реєстрації не є належним доказом, оскільки такі дії вчинялись підприємством, що її видавала, а позивач не подавав уточнюючої декларації з ПДВ виявивши таку помилку.

З огляду на те, що позивачем не було надано належних доказів, які б спростовували викладені в акті перевірки порушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга, підлягає задоволенню.

Щодо посилання на неналежне оформлення податкових накладних ПП «Джевел Стайл», то такі доводи відповідача є додатковими, окрім відсутності отримання робіт ві контрагентів.

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до ухвалення помилкового рішення, апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржена постанова - скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову за наведених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державна податкова інспекція у Кіровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року у справі № 804/8222/14 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного Управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - скасувати.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення. Відповідно до ст. 254 КАС України може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст рішення складено 06 травня 2015року.

Головуючий: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак

Суддя: Н.П. Баранник