Справа № 0670/38/12
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2012-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сичова О.П.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"24" грудня 2012 р. Справа № 0670/38/12

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Моніча Б.С.

ОСОБА_2,

при секретарі Кошиль О.Ю.

за участю представників сторін та прокурора:

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "СІТ" на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "16" липня 2012 р. у справі за позовом Приватного підприємства "СІТ" до Державного інспектора охорони праці Управління Держгірпромнагляду по Житомирській області ОСОБА_3 про скасування припису форми Н-9

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 підприємство "СІТ" звернулось до суду з адміністративним позовом до Державного інспектора охорони праці Управління Держгірпромнагляду по Житомирській області ОСОБА_3 в якому просило скасувати припис відповідача від 14 грудня 2011 року № 108 форми Н-9 посилалось на те, що вказаний припис винесений з порушенням вимог чинного законодавства, є неправомірним та підлягає скасуванню.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 16.07.2012 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, позивач подав апеляційну скаргу. В своїй апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 16.07.2012 року та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при прийнятті оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що оператор лінії гранулювання ПП "СІТ" ОСОБА_5 11 серпня 2011 року під час виконання своїх трудових обов'язків відпросився з роботи у комерційного директора Приватного підприємства "СІТ" по особистим справам. Потім ОСОБА_5, у цей же день, повернувся на своє робоче місце в стані алкогольного сп'яніння. Цього ж дня о 22 год. 10 хв. ОСОБА_5 та двоє його знайомих, які не є працівниками ПП "СІТ", на вилковому навантажовичу здійснили зіткнення з березою внаслідок чого ОСОБА_6 були отримані тяжкі тілесні ушкодження.

Керівництвом ПП "СІТ" було створено комісію, яка провівши розслідування нещасного випадку склала акт №1 від 12 серпня 2011 року форми НТ, тобто про нещасний випадок невиробничого характеру. Не погоджуючись з актом комісії 09 вересня 2011 року потерпілий ОСОБА_5 звернувся до Прокуратури Олевського району Житомирської області із заявою в якій просив провести розслідування отриманої ним травми на виробництві та притягнути винних осіб до відповідальності.

Під час вищезазначеного розслідування Прокуратурою Олевського району Житомирської області на адресу Територіального управління Держгірпромнагляду у Житомирській області було направлено лист від 30.11.2011 року з вимогою провести перевірку за фактом нещасного випадку, що стався 11 серпня 2011 року з працівником ПП "СІТ" ОСОБА_6

07 грудня 2011 року відповідно до наказу №1232 від 07.12.2011 року відповідачем було проведено перевірку ПП "СІТ" за фактом нещасного випадку. В ході якої було виявлено, що керівництвом ПП "СІТ" не було виконано раніше вручений та підписаний власником підприємства припис №112 від 16.11.2010 року, згідно якого на Приватному підприємстві "СІТ" було виявлено двадцять дев'ять порушень та недоліків в галузі охорони праці в тому числі стосовно навантажувача, який є не зареєстрованим в територіальних органах спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з промислової безпеки та охорони праці та на який відсутнє ЧТО, ПТО та паспорт, відсутні накази про закріплення працівників за механізмами, верстатами та іншим.

За результатами перевірки відповідачем було винесено припис №104 від 07.12.2011 року про усунення чотирнадцяти порушень та недоліків в галузі охорони праці в тому числі на навантажувач. Зазначений припис отримала та підписала директор ПП "СІТ", якій було запропоновано підготувати виробництво до перевірки з питань охорони праці на 14 грудня 2011 року.

14 грудня 2011 року відповідачем було винесено припис №108, яким запропоновано позивачу провести розслідування нещасного випадку, визнати нещасний випадок таким, що пов'язаний з виробництвом і скласти та затвердити акти за формою Н-5 та Н-1. На виконання зазначеного припису 22 грудня 2011 року директором ПП "СІТ" був винесений наказ №18 від 22.12.2011 року, яким створена комісія з розслідування нещасного випадку до складу якої входив експерт фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. 22 грудня 2011 року комісією з розслідування нещасного випадку (далі -Комісія) було складено протокол огляду місця, де стався нещасний випадок. 06 січня 2012 року комісією було складено акт розслідування нещасного випадку, що стався 11 серпня 2011 року о 22 год. 10 хв. форми Н-5, та акт №1 про нещасний випадок, не пов'язаний з виробництвом, що свідчить про не повне виконання припису Державного інспектора охорони праці Управління Держгірпромнагляду по Житомирській області ОСОБА_4 підприємством "СІТ".

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та п. 2 "Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві" затвердженого постановою КМУ від 25.08.2004р. №1112 (який діяв на момент настання нещасного випадку, далі - Порядок) дія зазначеного закону та порядку поширюється на осіб які працюють на умовах трудового договору (контракту).

Відповідно до п.10 Порядку, роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок (крім випадків, передбачених пунктом 41 цього Порядку), зобов'язаний негайно повідомити з використанням засобів зв'язку про нещасний випадок робочий орган виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства за встановленою Фондом формою; утворити наказом комісію з розслідування нещасного випадку (далі - комісія) у складі не менше ніж три особи та організувати розслідування.

Згідно з п.11 Порядку, до складу комісії включаються керівник (спеціаліст) служби охорони праці або посадова особа, на яку роботодавцем покладено виконання функцій спеціаліста з питань охорони праці (голова комісії), керівник структурного підрозділу підприємства, на якому стався нещасний випадок, представник робочого органу виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства (за згодою), представник первинної організації профспілки, членом якої є потерпілий, або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці, якщо потерпілий не є членом профспілки, інші особи. У разі настання нещасного випадку з тяжкими наслідками, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого, до складу комісії обов'язково включається представник робочого органу Фонду за місцезнаходженням підприємства. До складу комісії не може включатися керівник робіт, який безпосередньо відповідає за стан охорони праці на робочому місці, де стався нещасний випадок. На підприємствах, де немає структурних підрозділів, до складу комісії включається представник роботодавця.

Потерпілий або особа, яка представляє його інтереси, не включається до складу комісії, але має право брати участь у її засіданнях, висловлювати свої пропозиції, додавати до матеріалів розслідування документи, що стосуються нещасного випадку, давати відповідні пояснення, в тому числі викладати в усній і письмовій формі особисту думку щодо обставин і причин нещасного випадку та одержувати від голови комісії інформацію про хід проведення розслідування.

Члени комісії мають право одержувати письмові та усні пояснення від роботодавця, посадових осіб та інших працівників підприємства, а також проводити опитування потерпілих та свідків нещасного випадку.

Відповідно до п.13 Порядку, комісія зобов'язана протягом трьох діб:

- обстежити місце нещасного випадку, одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб;

- визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці;

- з'ясувати обставини і причини нещасного випадку;

- визначити, чи пов'язаний цей випадок з виробництвом;

- установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, розробити заходи щодо запобігання подібним нещасним випадкам;

- скласти акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 згідно з додатком 2 у трьох примірниках (далі - акт форми Н-5), а також акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 згідно з додатком 3 у шести примірниках (далі - акт форми Н-1), якщо цей нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом, або акт про нещасний випадок, не пов'язаний з виробництвом, за формою НПВ згідно з додатком 4, якщо цей нещасний випадок визнано таким, що не пов'язаний з виробництвом (далі - акт форми НПВ), і передати їх на затвердження роботодавцю;

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції, проаналізувавши зазначене, прийшов до правильного висновку, що склад комісії, якою було складено 12 серпня 2011 року акт №1 про нещасний випадок невиробничого характеру, був неправомірним оскільки до її складу не було залучено представника фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Україні. Крім того в матеріалах справи відсутні докази проходження зазначеною комісією навчання з охорони праці.

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності " - нещасним випадком на виробництві є обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть.

Відповідно до п. 14 "Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві" розслідування визнаються пов'язаними з виробництвом нещасні випадки, що сталися з працівниками під час виконання трудових обов'язків, у тому числі у відрядженні, а також ті, що сталися у період, зокрема, перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці, пов'язаному з виконанням роботи, починаючи з моменту прибуття працівника на підприємство до його відбуття, який повинен фіксуватися відповідно до вимог правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або виконання завдань роботодавця в неробочий час, під час відпустки, у вихідні, святкові та неробочі дні, виконання дій в інтересах підприємства, на якому працює потерпілий, тобто дій, які не належать до трудових обов'язків працівника (подання необхідної допомоги іншому працівникові, дій щодо запобігання аваріям або рятування людей та майна підприємства, інших дій за розпорядженням або дорученням роботодавця).

Відповідно до п.18 "Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві" не визнаються пов'язаними з виробництвом нещасні випадки, що сталися з працівниками у разі підтвердженого відповідним медичним висновком алкогольного, токсичного чи наркотичного сп'яніння, не зумовленого виробничим процесом, яке стало основною причиною нещасного випадку за відсутності технічних та організаційних причин його настання.

Таким чином, згідно приписів Територіального управління Держгірпромнагляду у Житомирській області №112 від 16.11.2010 року, №104 від 07.12.2011 року, в даному випадку мали місце організаційні, а також технічні причини настання нещасного випадку. Актом №1 затвердженого директором ПП "СІТ" 06 січня 2012 року, встановлено, що останнім було допущено порушення вимог ст.13 Закону України "Про охорону праці".

Твердження позивача стосовно того, що нещасний випадок з ОСОБА_6 стався за межами підприємства, внаслідок перебування ОСОБА_5 в стані алкогольного сп'яніння, внаслідок неправомірного заволодіння наватажувачем та не на робочому місці суд не може взяти до уваги, так як вони спростовуються наведеними вище обставинами та тим, що позивачем не надано доказів відсутності ОСОБА_5 на роботі, якими можуть бути заяви з відповідними резолюціями, письмові накази чи розпорядження, відмітки у журналах приходу на роботу, що у свою чергу виключає можливість не включення ОСОБА_5 у табель відпрацьованого часу за відповідний робочий день. Відсутні докази на підтвердження протиправного заволодіння навантажувачем, якими можуть бути повідомлення до правоохоронних органів. Крім того у справі відсутні відомості з приводу меж території підприємства, які б стверджували обставини того, що нещасний випадок стався не на території підприємства.

Встановлення обставин перебування ОСОБА_5 у стані алкогольного сп'яніння не можуть бути підставою для не визнання нещасного випадку таким, що не пов'язаний з виробництвом. Зазначені обставини можуть випливати на розмір виплат, які ОСОБА_5 має отримати внаслідок виробничої травми та відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності ". Зазначене врегульовано ст.34 зазначеного Закону відповідно до якої слідує, що якщо комісією з розслідування нещасного випадку встановлено, що ушкодження здоров'я настало не тільки з вини роботодавця, а й внаслідок порушення потерпілим нормативних актів про охорону праці, розмір одноразової допомоги зменшується на підставі висновку цієї комісії, але не більш як на 50 відсотків.

Таким чином судова колегія прийшла до висновку, що у в даному випадку відсутні підстави вважати, що нещасний випадок з ОСОБА_6 зумовлений не виробничим процесом. ОСОБА_5 отримав виробничу травму внаслідок організаційних причин його настання, тобто не забезпечення керівництвом підприємства виконання законних вимог приписів Територіального управління Держгірпромнагляду у Житомирській області та законодавства України з охорони праці.

Судова колегія вважає, що висновок суду першої інстанції, що спірний припис Державного інспектора охорони праці Управління Держгірпромнагляду по Житомирській області ОСОБА_3 має рекомендаційний характер, оскільки в приписі останній пропонує позивачу здійснити відповідні дії є хибним, але не впливає на правильність прийнятого ним рішення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 22. Закону України "Про охорону праці" . У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Статтею 39 Закону України "Про охорону праці" Посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право видавати в установленому порядку роботодавцям, керівникам та іншим посадовим особам юридичних та фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, ОСОБА_5 міністрів Автономної Республіки Крим, місцевим державним адміністраціям та органам місцевого самоврядування обов'язкові для виконання приписи (розпорядження) про усунення порушень і недоліків в галузі охорони праці, охорони надр, безпечної експлуатації об'єктів підвищеної небезпеки.

Отже у зазначених нормах Закону визначено, що рішення, приписи чи розпорядження посадової особи органу державного нагляду за охороною праці є обов'язковими до виконання. Таким чином позивачу необхідно було обов'язково та в повному обсязі виконати припис Державного інспектора Територіального управління Держгірпромнагляду у Житомирській області №108 від 14.12.2011 року.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.

З урахуванням наведеного, постанова суду першої інстанції у даній справі є обґрунтованою та законною, а тому її слід залишити без змін, доводи позивача є не переконливими, спростовуються наведеним вище та відповідно, не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "СІТ" залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "16" липня 2012 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) І.Г. Охрімчук

судді: (підпис)

(підпис) ОСОБА_7

ОСОБА_2

З оригіналом згідно: суддя ________________________________ І.Г. Охрімчук

Повний текст Ухвали виготовлено "27" грудня 2012 р.

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 підприємство "СІТ" бульвар Воїнів Афганців,17,м.Олевськ,Житомирська область,11002

3- відповідачу ОСОБА_8 інспектор охорони праці Управління Держгірпромнагляду по Житомирській області ОСОБА_3 вул.Шевченка,18А,м.Житомир,10000