Справа № 553/447/15-а
Суддя: Кононенко С. Д.
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/447/15-а
Провадження № 2-а/553/34/2015
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30.03.2015м. м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави Кононенко С.Д., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, Управління Пенсійного фонду України Ленінського району м. Полтави про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, Управління Пенсійного фонду України Ленінського району м. Полтави про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про закінчення виконавчого провадження ВП №44233006 від 28.01.2015 року.

З оскаржуваною постановою позивач незгоден з підстав її винесення в супереч вимогам закону.

У судове засідання позивач не з»явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача УПФ в Ленінському районі м.Полтави в судове засідання не з»явився, але на адресу суду надійшли письмові заперечення проти позову, в яких управління повністю заперечує проти позову, та просить суд проводити розгляд справи без участі їх представника.

Представник відповідача ОСОБА_2 примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області в судове засідання не з»явився, але на адресу суду надійшли письмові заперечення проти позову, в яких просить відмовити в задоволенні позову, справу розглянути без участі їх представника.

Виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

З матеріалів справи та наявних в ній доказів, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області від 28.01.2015 року закінчено виконавче провадження ВП№44233006 з примусового виконання виконавчого листа №2/553/55/14, виданого 23.07.2014 року Ленінським районним судом м. Полтави про зобовязання УПФУ Ленінського району в м. Полтаві здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсії за віком відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і щіальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та додаткової пенси розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний іхист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.01.2014 року, виходячи з встановленої законом мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати з урахуванням положень ч. 3 ст. 28 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок орнобильської катастрофи".

Вищезгадані виконавче провадження закінчено на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження з посиланням на те, що ОСОБА_2 примусового виконання рішень управління ержавної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області відповідно до вимог акону України Про виконавче провадження (загальні умови виконання рішень зобовязального характеру) жито вичерпних заходів для примусового виконання рішення.

Відповідно до положень пункту 11 частини 1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження иконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи ішого органу (посадовій особі), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 ього Закону.

Частиною 3 ст. 75 вказаного Закону зазначено, що у разі якщо виконати рішення без участі боржника еможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до стані 89 цього Закону та носить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності гідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка атверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, овертає виконавчий документ до суду чи іншому органу (посадової особи), що його видав.

У разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк іішення відповідно до ст. 49 Закону України Про виконавче провадження, що зобов'язує боржника монати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про укладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів юходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів юходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний шонавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до)авоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної цповідальності відповідно до закону.

Відповідачем не винесено актів перевірки, вчинених в порядку частин 1, 2 статті 75 Закону сраїни "Про виконавче провадження", чи будь - яких інших доказів про фактичну відсутність оджетних коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких іунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Таким чином в дміністративному процесі запроваджено концепцію презумпції вини субєкта владних повноважень, з огляду а що фізична особа - позивач не повинен доводити, що його законні права та інтереси порушено.

Саме субєкт владних повноважень, в даному випадку відповідач, зобовязаний довести, що зкінчуючи виконавче провадження на підставі положень пункту 11 частини 1 ст. 49 Закону України Про монавче провадження, старший державний виконавець діяв у межах, установлених законом, відповідно до звноважень і у спосіб, що визначені законом. Таких доказів стороною відповідача у матеріалах виконавчого зовадження відсутні.

Крім того слід прийняти до уваги і ту обставину, що стороною відповідачем в супереч положенням г. 71 КАС України, у матеріалах виконавчого провадження відсутні жодні докази того, що старший державний монавець у виконавчому провадженні перевіряв поважність причин невиконання судового рішення, акладав штрафи та вносив подання правоохоронним органам.

Частиною 5 статті 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обовязковими до виконання на всій територій України.

Ці положення також відображені у ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", із уточненням по колу осіб, а саме: судові рішення,що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та лужбовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Аналогічне правило міститься і в статях 7, 14 та частині 1 ст. 255 КАС України.

З матеріалів виконавчого провадження не вбачається, що неможливість виконання судового ішення підтверджується будь-якими доказами. Відповідачем не винесено актів перевірки, вчинених в орядку частин 1, 2 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження", чи будь-яких інших іоказів про фактичну відсутність бюджетних коштів.

Таким чином, висновки старшого державного виконавця про наявність підстав для закінчення иконавчого провадження без фактичного прийняття будь - яких заходів для виконання постанови суду, є необгрунтованими.

Старшим державним виконавцем не вжито усіх дії, передбачених чинним законодавством для іабезпечення виконання судового рішення, натомість винесена постанова про закінчення виконавчого іровадження, яка позбавляє мене права повторно предявити виконавчий лист до виконання.

Статтею 50 Закону України "Про виконавче провадження" передбачені наслідки закінчення іиконавчого провадження. У разі закінчення виконавчого провадження скасовуються інші здійснені іержавним виконавцем заході примусового виконання рішення, а також інші дії, необхідні у зв'язку із іакінченням виконавчого провадження.

Закриття виконавчого провадження є фактично відмовою у повному виконанні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини (справа "Кечко проти України" від 08.11.2005 року) реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке Зазується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно - правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, гобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобовязань, мною не приймається до уваги.

Швидке виконання рішення суду є запорукою ефективності правосуддя. Адміністративні органи є складовою держави, яка керується верховенством права, а відтак інтереси цих органів збігаються в необхідності належного здійснення правосудця. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 Конвенції стороні на судовому етапі, втрачають сенс.

Системний аналіз норм Закону України Про виконавче провадження та наведеного рішення Європейського суду з прав людини, яке я зобовязаний застосувати щодо правовідносин, які виникли між мною та відповідачем, виходячи з приписів ч. 2 ст. 8 КАС України, дає підстави зробити висновок про те, що ;інчення виконавчого провадження ВП№44233006 від 28.01.2015 року за виконавчим листом №2-а/554/55/14 старшим державним виконавцем, як представником адміністративних органів держави, здійснено орушення моїх прав.

Таким чином, відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обовязковими до конання на всій території України, а старший державний виконавець, всупереч вимогам ч. 2 ст. 19 нституції України, ч. З ст. 2, ст. 71 КАС України не довів правомірності прийнятого рішення щодо несення постанов про закінчення виконавчого провадження.

ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі частини 1 пункту 10 статті 5

Закону України «Про судовий збір" від 08 липня 2011 року №3674-//І.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7,14, 71,181, 255 КАС України, ст.ст. 11, 75, 82, 83, 89 Закону України "Про виконавче провадження", рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Кечко проти України" від 08.11.2005 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, Управління Пенсійного фонду України Ленінського району м. Полтави про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про закінчення виконавчого провадження ВП№44233006 від 28.01.2015 року.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_3