Справа № 2а-4758/10/1370
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" березня 2015 р. м. Київ К/9991/1215/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу

ОСОБА_2

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2011 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2011

у справі №2а-4758/11/1370

за позовом Державної податкової інспекції у Стрийському районі Львівської області

до ОСОБА_2

про стягнення податку з власників транспортних засобів, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2011, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2011, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь місцевого бюджету Дулібської сільської ради Стрийського району Львівської області 113476,00 грн. податку з власників транспортних засобів.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду першої та апеляційної інстанції, з підстав невірного застосування норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що підставою для звернення податкового органу з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості з податку з власників транспортних засобів в сумі 113476 грн. слугувала несплата останнім податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час здійснення першої реєстрації 4 автомобілів марки Volkswagen T4 та 1 автомобіля марки Mercedes-Benz Vito.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимоги, виходили з того, що відповідач є власником 4 автомобілів Volkswagen T4 та автомобіля Mercedes-Benz Vito. Згідно з розрахунком суми податку з власників транспортних засобів під час здійснення першої реєстрації транспортних засобів в Україні сума податку, що підлягає сплаті, становить 113476 грн., однак оплата податку не здійснена (за даними інформації щодо фізичних осіб, якими проведено сплату податку з власників транспортних засобів через відділення ЗГРУ КБ Приватбанк не знайдено в базі прийнятих платежів). Оскільки сума податку з власників транспортних засобів не надходила до бюджету, тому відповідачем не виконаний обов'язок щодо сплати цього податку, який підлягає стягненню в дохід місцевого бюджету.

Однак таких висновків суди попередніх інстанцій дійшли без повного та всебічного з'ясування обставин справи.

Згідно ст.1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до ст. 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Відповідно до ч. 1 статті 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» від 11.12.1991 № 1963-XIІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) (далі - Закон) податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні транспортних засобів.

Відповідно до ч.4 ст. 5 Закону фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Відповідно до ч. 6 Закону у разі відсутності документів про сплату податку або документів, що дають право на користування пільгами, перша реєстрація в Україні, реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку і технічний огляд транспортних засобів не провадяться.

У відповідності до абз.13 п.8 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» від 07.09.1998 № 1388 державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Системний аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що платником податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, які вперше реєструються в Україні, є юридичні та фізичні особи, які здійснюють першу їх реєстрацію. Так, передумовою першої реєстрації транспортних засобів закон визначає пред'явлення особами, які здійснюють першу реєстрацію, органам, які здійснюють таку реєстрацію, квитанцій або платіжних доручень про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки. Відсутність документів про сплату податку є умовою, за якою перша реєстрація в Україні транспортних засобів не може бути здійснена.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з даними управління ДАІ відповідачем проведено першу реєстрацію в Україні вищезазначених транспортних засобів, але при цьому за інформацією ЗГРУ КБ Приватбанк, наданою до податкового органу, податку до місцевого бюджету не сплачено.

Проте судами попередніх інстанцій не було досліджено питання щодо здійснення першої реєстрації транспортного засобу таким органом без належної сплати податку з власників транспортних засобів, враховуючи, що така реєстрація є порушенням вимог законодавства.

З огляду на викладене, суди мали вжити заходів для належного з'ясування обставин справи, зокрема витребувати з відповідного реєстраційно-екзаменаційного підрозділу Державтоінспекції, яким здійснювалася реєстрація, докази щодо звернення особи із письмовою заявою про реєстрацію транспортних засобів, щодо переліку документів, поданих цією особою для такої реєстрації, в т.ч. документів, що посвідчують особу заявника, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (правомірність придбання) транспортних засобів, які визначаються як обов'язкові п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388.

Судами також не досліджено питання щодо належного повідомлення податковим органом відповідача про наявність несплаченого податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів у спірній сумі у порядку, передбаченому Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 № 2181-ІІІ.

Порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, згідно із ч. 2 ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судового рішення і направлення справи на новий розгляд.

При новому розгляді справи судам слід врахувати викладене, всебічно і повно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

З огляду на те, що з матеріалів доданих до касаційної скарги вбачається проведення досудового слідства Прокуратурою Львівської області у кримінальній справі, порушеній щодо службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС за фактом зловживання ними службовим становищем та перевищення службових повноважень, суди також повинні перевірити наведену інформацію.

Керуючись ст. ст. 222, 223, 227 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2011 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2011 скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун