Справа № 2а/0612/2546/11
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2012-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 2а/0612/2546/11
Головуючий у 1-й інстанції: Бичківська К.Г.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"10" лютого 2012 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області на постанову Лугинського районного суду Житомирської області від "07" червня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Лугинського районного суду Житомирської області від 07.06.2011р. позов задоволено. Визнано протиправними дії ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області. Зобов'язано ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області провести нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, передбаченої ст.39 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із застосуванням відповідної мінімальної заробітної плати згідно зі ст.53 ЗУ "Про державний бюджет на 2010 рік", ст.22 ЗУ "Про державний бюджет на 2011 рік" з урахуванням фактично виплачених коштів по доплаті до пенсії за період з 12.11.2010р. по 30.04.2011р. Зобов'язано ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області провести нарахування та виплату позивачу додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам віднесеним до категорії 1, передбаченої ст.50 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (надалі - Закону України №796-ХІІ) із застосуванням мінімальної пенсії за віком згідно зі ст.28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням фактично виплачених коштів по доплаті за період з 12.11.2010р. по 30.04.2011р.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та відмовити у задоволенні позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Позивач звернулася до суду із позовом у травні 2011 року, як особа, яка потерпіла від наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії, проживає у зоні гарантованого добровільного відселення. Позивач отримує підвищення до пенсії, передбачене ст.39 Закону України №796-ХІІ, але у розмірах, встановлених постановою КМУ ( а.с.9).

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на соціальний захист визначені Законом України №796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до статті 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати. Непрацюючим пенсіонерам доплата до пенсії проводиться в такому ж розмірі.

Водночас суми, з яких здійснювався розрахунок виплати позивачу, передбаченої Законом № 796-XII, визначалися згідно постанови Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зазначеною постановою, всупереч вимогам Закону України №796-ХІІ, який встановлює розмір доплати як величину, кратну відносно до розміру мінімальної заробітної плати або пенсії, визначеної Законом на час здійснення виплати, установлено конкретний розмір доплати в твердій грошовій сумі та у розмірі до прожиткового мінімуму.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру доплати до пенсії застосуванню підлягає саме стаття 39 Закону №796-ХІІ, а не постанова КМУ за №836 від 26.07.1996 р., яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

З приводу позовних вимог щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, інвалід 2-ї групи (а.сп.1,6). Позивач отримує додаткову пенсію відповідно до ст.50 Закону України №796-ХІІ.

Матеріали справи свідчать, що виплата додаткової пенсії позивачу проводилася відповідно до постанови КМУ від 28.05.2008р. №530 у значно менших розмірах, які не відповідають розмірам, визначеним ст.50 Закону України №796-ХІІ

Проте, Законом України „Про державний бюджет на 2010 рік та Законом України „Про державний бюджет на 2011 рік, на час постановлення судового рішення, норми цих статей не зупинено і не змінено. Тому, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що у 2010 - 2011 роках відповідач був зобовязаний перерахувати пенсію позивачу, виходячи із розмірів, визначених ст.50 ЗУ „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не керуватися постановами Кабінету Міністрів України, які є підзаконним нормативними актами.

Вихідним критерієм обрахунку державної і додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком, згідно ст.28 ЗУ „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм вирахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд І інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при розрахунку додаткової пенсії, передбачених ст.50 Закону України №796-ХІІ застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави та її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195,197,198, 200, 205,206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Лугинського районного суду Житомирської області від "07" червня 2011 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: ОСОБА_5

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1,11301

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області вул.К.Маркса, 2-а,смт.Лугини,Лугинський район, Житомирська область,11301