Справа № 818/128/15
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

28 квітня 2015 року м. Київ К/800/19294/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Смокович М.І., розглянувши касаційну скаргу Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області про скасування вимоги,

в с т а н о в и в :

У січні 2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області про визнання скасування вимоги № Ф-106У від 20 травня 2014 року.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року, позовні вимоги задоволено.

Скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмку) Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області № Ф-106У від 20 травня 2014 року.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга, в якій скаржник просить скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

З оскаржуваних судових рішень вбачається, що ОСОБА_1, починаючи із 13 жовтня 1996 року зареєстрована як фізична особа-підприємець.

Разом з цим, у відповідності до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 позивач є пенсіонером за віком та являється матір'ю інваліда з дитинства.

20 травня 2014 року Сумською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Сумській області сформовано вимогу № Ф-106У про сплату боргу згідно з якою заборгованість позивача зі сплати єдиного внеску становить 4948,60 гривень.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Матеріали справи не містять доказів того, що позивач у відповідності до вимог статті 12 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" уклала з Пенсійним фондом договір про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, позивач як пенсіонер за віком, мати інваліда з дитинства, не є платником єдиного внеску.

Враховуючи зазначені обставини, суди попередніх інстанцій прийшли до висновку про скасування вимоги № Ф-106У від 20 травня 2014 року.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ та встановленій практиці Верховного Суду України (№ 21-57а14 від 15.04.2014 року), такий висновок судів попередніх інстанцій відповідає обставинам справи та положенням частини 4 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", в якій передбачено, що особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті (тобто фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування), які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновки судів першої та апеляційної інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись частинами 5, 6 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2015 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області про скасування вимоги.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого

адміністративного суду України М.І. Смокович

Суддя М.І. Смокович