Справа № 522/2203/15-а
Суддя: Донцов Д. Ю.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/2203/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеса в складі:

головуючого одноособово судді Донцова Д.Ю.,

при секретарі судового засідання Кінгольц М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання незаконним та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 14 від 26 січня 2015 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати дії Адміністративної комісії Виконавчого комітету Одеської міської ради незаконними та скасувати постанову Виконавчого комітету Одеської міської ради № 14 від 26 січня 2015 року.

Позивача у судове засідання не зявилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви представник позивача просить справу розглядати у відсутності позивача та її представника, адміністративний позов підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання відповідач повідомлявся належним чином, причин неявки свого представника суду не повідомив, заяви про розгляд справи у відсутності представника відповідача до суду не надходило.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги адміністративного позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

З урахуванням положення ч.4 ст. 128 КАС України суд ухвалив про розгляд справи за відсутності відповідача.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення адміністративною комісією фізичної особи ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства, з особливостями, встановленими КУпАП.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку дотримано не було.

Постановою № 14 від 26 січня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення виконавчого комітету Одеської міської ради, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафів на загальну суму 1700,00 грн. за порушення п.7.9 Правил благоустрою території міста Одеси (текстової частини) у новій редакції, затверджених рішенням ОМР №1631-IV від 23.12.2011 року.

Зазначена постанова винесена на підставі протоколу № 001032 серія омр-ДМБ про адміністративне правопорушення за ст. 152 КУпАП від 15.01.2015 року, яким визначено, що 15.01.2015 року о 15.00 годині за адресою: м. Одеса, вул. Кнатна, 68, встановлено факт порушення, а саме несвоєчасне прибирання снігу та льоду на прилеглій території.

Статтею 152 КУпАП встановлено, що відповідальність за порушення правил благоустрою територій міст та інших населених пунктів, а також недодержання правил щодо забезпечення чистоти і порядку в містах та інших населених пунктах є бланкетною нормою, тобто при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за цією статтею потрібно звертатись до нормативних актів, які регламентують відповідні правовідносини.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого коментованою статтею, полягає у порушенні правил благоустрою територій міст та інших населених пунктів, а також недодержанні правил щодо забезпечення чистоти і порядку в містах та інших населених пунктах.

Судом встановлено, що відповідач у постанові, що оскаржується, посилається на порушення позивачем конкретної норми Правил благоустрою території міста Одеси (текстової частини) у новій редакції, затвердженого Рішенням Одеської міської ради №1631-VI від 23.12.2011 року, а саме на п.7.9.

Як зазначає позивач, в її діях відсутні події та склад адміністративного правопорушення, оскільки вона не є відповідальною особою за прибирання прилеглої території зазначеного приміщення, адже вона займає посаду продавця непродовольчих товарів у магазині, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. М. Арнаутська,30, на підставі укладеного трудового договору з ФОП ОСОБА_3

Як вбачається з норми п. 7.9 Правил благоустрою території міста Одеси, затвердженого Рішенням Одеської міської ради №1631-VI від 23.12.2011 р. та ПКМУ №313, вони застосовується до балансоутримувачів або до осіб, які утримують відповідні території.

До жодної з категорії таких осіб позивач не відносяться, що свідчить про хибність висновків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та винесення на його підставі Адміністративною комісією ОМР постанови №14 від 26.01.2015 року.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають юридичне значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз'яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов'язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Суд при розгляді даної категорії адміністративних справ перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та її поважність згідно з вимогами п.3 ч.1 ст. 293 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У спірних правовідносинах відповідачем було порушено принцип обґрунтованості рішення субєкта владних повноважень, так як не було всебічно, повно і обєктивно зясовано обставин справи, та не вирішено її в точній відповідності з законом.

Враховуючи ту обставину, що відповідач в судове засідання не зявився та не виконав покладеного на нього обовязку доказування правомірності свого рішення, суд дійшов висновку про відсутність належних та достатніх доказів для констатування факту вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 152 КУпАП.

Тому суд приходить до висновку, про необхідність скасування постанови № 14, яка була винесена 26 січня 2015 року адміністративною комісією Виконавчого комітету Одеської міської ради у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 152 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафів в розмірі 1700,00 гривень, та необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 статті 11 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи ту обставину, що у адміністративному позові міститься вимога про визнання незаконними дії адміністративної комісії Виконавчого комітету Одеської міської ради, яка є не чітко визначеною, тобто не передбачає які саме дії адміністративної комісії Виконавчого комітету Одеської міської ради необхідно визнати незаконними, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для її задоволення.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов є частково обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 38, 152, 247, 280, 288, 289, 293 КУпАП, ст.ст. 11, 128, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання незаконним та скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення № 14 від 26 січня 2015 року - задовольнити частково.

Скасувати постанову № 14 від 26 січня 2015 року винесену адміністративною комісією Виконавчого комітету Одеської міської ради про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та стягнення штрафу у розмірі 1700,00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.

В задоволенні іншої частини вимог адміністративного позову відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

21.04.2015