Справа № 808/3781/14
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2015 рокусправа № 808/3781/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14 липня 2014 року у справі № 808/3781/14 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеренергосервіс" до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтеренергосервіс" (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому просило скасувати податкові повідомлення-рішення від 27.05.2014 № та №.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 14 липня 2014 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеренергосервіс" задоволено.

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14 липня 2014 року скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги, прохав залишити рішення суду першої інстанції без змін. Відповідач не направив у судове засідання свого представника, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що в період з 24.04.2014 по 30.04.2014 відповідачем була проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "Раквере" (ПП "Валга") за період травень, червень, жовтень 2012 року.

За результатами перевірки 12.05.2014 відповідачем був складений акт перевірки, у висновках якого відображено виялені порушення позивачем:

1. пп. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.2 ст. 138, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податку на прибуток за 3 квартали 2012 року на суму 122276,00 грн., за 2012 рік на суму 122276,00 грн.;

2. пп. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України в результаті чого завищено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту за травень 2012 року у сумі 79417,00 грн. за червень 2012 року на суму 34036,00 грн., занижено податок на додану вартість на суму 116453,00 грн., в т.ч. у вересні 2012 року у сумі 113453,00 грн., в жовтні 2012 року 3000,00 грн..

На підставі Акту перевірки 27.05.2014 відповідачем були прийняті повідомлення-рішення:

- №, яким позивачу було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 145566,25 грн,. з яких 116453,00 грн. - за основним платежем, 29113,25 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями;

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у загальному розмірі 152845,00 грн., з яких 122276,00 грн. - за основним платежем, 30569,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Вважаючи зазначені рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з вимогами про їх скасування.

Суд першої інстанції, з висновками якого погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з наступного.

Відповідач в Акті перевірки посилається на недотримання, позивачем вимог: пп. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.2 ст. 138, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України.

Так, зі змісту Акту перевірки вбачається, що позивачем було включено до складу собівартості придбаних та реалізованих товарів (робіт, послуг) витрати на транспортні послуги від постачальника ТОВ "Раквере" (ПП "Валга"), по якому не підтверджується фактична поставка продукції. Позивачем безпідставно сформовані витрати та податковий кредит по операціях з придбання транспортних послуг у зазначеного контрагента.

Судом першої інстанції встановлено, що за період з 01.01.2012 по 31.12.2012 позивачем задекларовано податкового кредиту на загальну суму 4090043,00 грн., в тому числі по операціях з ТОВ "Раквере" (ПП "Валга") 116453,00 грн..

Також, позивачем задекларовано витрати, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за період з 01.01.2012 по 31.12.2012 у розмірі 33602504,00 грн., в тому числі по операціях з ТОВ "Раквере" (ПП "Валга") 582265,00 грн..

12.10.2011 між позивачем та ТОВ "Бетонярня "Будмастер" був укладений договір №333/10-11/273, за яким останній зобов'язався поставити у власність покупця продукцію та обладнання виробничо-технічного призначення в асортименті, кількості, в строки, за ціною та з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в договорі та специфікаціях, що є невід'ємною частиною договору, а покупець прийняти та сплатити їх вартість. Умови поставки продукції - EXW, згідно "Інкотермс-2000".

На виконання договору ТОВ "Бетонярня "Будмастер" поставило позивачу товар, згідно із специфікаціями №1, №2, №3 від 12.10.2011р..

16.11.2011 між позивачем та ТОВ "ЦОФ "Курахівська" був укладений договір зберігання №336/11-11, за яким ТОВ "ЦОФ "Курахівська" зобов'язався зберігати майно та будівельні матеріали на своїй території, передані йому позивачем і повернути майно за першою вимогою. Найменування, кількість та вартість майна зазначається в Актах приймання-передачі майна на зберігання. Вартість зберігання майна 100,00 грн. на місяць. Строк дії договору до 31.12.2012.

На виконання зазначеного договору за Актами прийому-передачі майна на збереження від 31.05.2012, від 15.06.2012, 27.09.2011, 10.10.2012 плити дорожні, фронтальний автонавантажувач МОАЗ-40484 були передані на зберігання ТОВ "ЦОФ "Курахівська".

23.11.2011 між позивачем та ТОВ "Бетонярня "Будмастер" був укладений договір зберігання №413, за яким ТОВ "Бетонярня "Будмастер" зобов'язався зберігати майно, передане йому позивачем і повернути майно в термін обумовлений договором. Предметом зберігання є: плити дорожні ПАГ-14 Ат800 та 2П30-20-30. Вартість зберігання майна 13650,00 грн. Строк дії договору до 31.03.2012р..

На виконання зазначеного договору за актами прийому-передачі майна на збереження плити були передані на зберігання ТОВ "Бетонярня "Будмастер".

Відповідно до акту передачі-прийому майна зі зберігання від 15.05.2012 №3 та №4 зазначені товарно-матеріальні цінності були зняті зі зберігання.

25.04.2012 між позивачем та ПП "Валга" було укладено договір №35/04-12 на надання транспортних послуг, за яким останній зобов'язався надавати послуги автомобільним транспортом, необхідні для ведення виробничо-господарської діяльності позивача, а позивач зобов'язався прийняти надані послуги та сплатити їх вартість. Зазначені послуги надаються на підставі письмових заявок. Перед початком здійснення поїздок та по їх завершенню, водій та представник перевізника мають вести облік маршрутів та фактичного пробігу автомобіля на підставі даних яких сторонами щомісячно складаються акти наданих послуг, що є підставою для проведення взаєморозрахунків. Орієнтовна вартість договору 680580,10 грн. Замовник сплачує перевізнику аванс для придбання паливно-мастильних матеріалів в розмірі 70% об'єму робіт, залишок вартості сплачується з моменту підписання Акта про надані послуги на протязі 10 календарних днів.

Сторонами договору було затверджено форму заявки на надання послуг, калькуляцію вартості 1 км при перевезенні вантажів автотранспортом ПП "Валга" вантажопідйомністю більш 20 тон, калькуляцію вартості 1 години вантажно-розвантажувальних робіт автокрану ПП "Валга" на базі автомобілю КрАЗ, калькуляцію вартості 1 км при перевезенні вантажів автотранспортом ПП "Валга" вантажопідйомністю 22 тони Рено "Магнум", Даф ХF95, МАЗ, КамАЗ.

Листом від 10.05.2012 №156 позивач звернувся до директора ПП "Валга" з проханням надати послуги спец транспорту 22.05.2012 на перевезення фронтального автовантажника МОАЗ на ТОВ "ЦОФ "Курахівська".

Листом від 11.05.2012 №157 позивач звернувся до директора ПП "Валга" з проханням надати послуги автокрану для розвантаження дорожніх плит на ТОВ "ЦОФ "Курахівська" з 18.05.2012 по 15.06.2012р..

Листом від 08.10.2012 №2941 позивач звернувся до директора ПП "Валга" з проханням надати послуги спец транспорту 10.10.2012 на перевезення фронтального автовантажника МОАЗ на ТОВ "ЦОФ "Курахівська".

Позивачем 11.05.2012, 15.05.2012, 01.06.2012, 10.10.2012 було складено заявки на надання послуг за договором №35/04-12.

За наслідками надання транспортних послуг позивачем та ПП "Валга" складено акт надання послуг від 31.05.2012 №1876, відповідно до якого останнім були надані транспортні послуги, загальна вартість яких склала 168650,00 грн., в тому числі ПДВ у розмірі 28108,33 грн.; акт надання послуг від 15.06.2012 №2460, відповідно до якого останнім були надані транспортні послуги, загальна вартість яких склала 512070,00 грн., в тому числі ПДВ у розмірі 85345,00 грн.; акт надання послуг від 10.10.2012, відповідно до якого останнім були надані транспортні послуги, загальна вартість яких склала 18000,00 грн., в тому числі ПДВ у розмірі 3000,00 грн..

За наслідками надання транспортних послуг позивачу видана податкова накладна від 10.05.2012 №235, від 15.06.2012 №109, від 02.10.2012 №183, від 10.10.2012 №184 на загальну суму 698720,00 грн. у тому числі ПДВ у сумі 116453,33 грн. та рахунок від 25.04.2012 №2504/12 та від 01.10.2012 №1001 на зазначену суму.

Розрахунок із ПП "Валга" за виконання зазначеного договору здійснювався у безготівковій формі, шляхом переказу коштів на банківський рахунок ПП "Валга", що підтверджується платіжними дорученнями №30 від 10.05.2012, №93 від 17.06.2012, №7 від 02.10.2012, №71 від 23.10.2012.

Суд встановив, що на підтвердження факту транспортування ПП "Валга" плит дорожніх позивач надав товарно-транспортні накладні та талони замовника №11 - 64, що визначають кількість поїздок, кількість ТТН, пробіг та розрахунок вартості наданих послуг. Зазначені товарно-транспортні накладні оформлені належним чином, містять всю необхідну інформацію щодо транспортування плит дорожніх, а саме: найменування вантажовідправника, вантажоодержувача, замовника, автопідприємства; пункт навантаження/розвантаження; найменування автомобілю; прізвище та підпис водія; номер причепу; відомості про вантаж; маса товару; підпис та печатка перевізника.

В травні 2012 були передані дорожні плити від позивача транспортом ПП "Валга". Передача плит здійснювалась згідно акта приймання-передачі майна на відповідальне зберігання від 15.06.2012 та акту приймання-передачі від 31.05.2012. Крім того, згідно довідки позивача від 23.06.2014 за період травень-жовтень 2012 року авторозвантажувач МОАЗ-40484 рахувався на обліку у позивача.

Тобто, факт наявності на обліку позивача фронтального навантажувача МОАЗ-40484 підтверджено належними доказами.

Договором №35/04-12, укладеним 25.04.2012 між позивачем та ПП "Валга" сторонами були визначені істотні умови договору, в тому числі ціна договору, що складає 680580,10 грн. Конкурентним листом на виконання робіт позивачем було визначено ціну договору - 680580,10 грн., кількість ходок - 88, загальний кілометраж - 35200 км, а також кілометраж однієї ходки, що складає 400 км..

Отже, сторони договору, з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, за взаємною згодою визначили умови надання ПП "Валга" послуг з транспортування, встановивши пробіг автотранспорту з урахуванням дороги на повернення.

Також, на підтвердження факту використання придбаних дорожніх плит у господарській діяльності позивачем надавався попередній договір від 26.12.2011, укладений між позивачем та ТОВ "ЦОФ "Курахівська".

На виконання умов зазначеного договору було затверджено технічне завдання на розміщення технологічного обладнання для проведення робіт з очищення діючого ілонакопичувача ТОВ "ЦОФ "Курахівська" з вилученням вугільної складової, згідно якого позивач, серед іншого, мав передбачити покриття промислової площадки дорожніми плитами.

Таким чином суд встановив, що придбані дорожні плити, транспортування яких здійснене ПП "Валга", в подальшому реалізовувались ТОВ "ЦОФ "Курахівська".

Зазначене підтверджується договором від 24.09.2012 №59/09-12 укладеним між позивачем та ТОВ "ЦОФ "Курахівська".

На виконання договору позивач поставив ТОВ "ЦОФ "Курахівська", товар, згідно із специфікаціями №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7 від 24.09.2012, в тому числі плити дорожні ПАГ-14 Ат800, ПАГ-14 АТ800, 2П 30-20-30. За наслідками виконання поставки плит дорожніх видавалась ТОВ "ЦОФ "Курахівська" видаткова накладна від 27.09.2012 №24 на суму 2747496,98 грн. у тому числі ПДВ у сумі 457916,16 грн. При цьому транспортні витрати по послугах наданих ПП "Валга" були включені до вартості цих плит.

В обґрунтування висновку про порушення позивачем вимог податкового законодавства відповідач посилається на Акт ДПІ у м. Полтава про неможливість проведення зустрічної звірки від 08.04.2013 №417/22.5-10/30285569 по ПП "Валга", згідно якого не підтверджено реальність господарських відносин із позивачем за лютий 2010 - лютий 2013 року.

В апеляційній скарзі відповідач також зваертав увагу суду, що згідно інформації Полтавського ВРЕР ГУМВС України в Полтавській області від 26.02.2013 №627 про відсутність зареєстрованих автотранспортних засобів за ПП "Валга". Відповідно до відповіді Полтавського МУЮ від 29.03.2013 №1229373 за ПП "Валга" не зареєстровано нерухоме майно. Крім того, відповідь ДАІ ГУ МВС України у Запорізькій області від 05.05.2014 свідчить, що в перевіряємий період власником автотранспортного засобу DAF 95ХF480 (АЕ 9208ЕВ) було ТОВ "Атма Преса", автотранспортного засобу - MAN 26463 (НОМЕР_2) є ОСОБА_1, автотранспортного засобу Renault Premium V 400 (НОМЕР_1) був ОСОБА_2 Власники транспорту не декларували фінансово-господарських взаємовідносин у перевіряємому періоді з ПП "Валга".

Проте, надаючи оцінку вказаним доводам та доказам відповідача слід зазначити наступне.

З наданих позивачем первинних документів вбачається, що зобов'язання за договорами були виконані у повному обсязі, тобто було надано та отримано послуги згідно актів прийняття виконаних робіт в кількості, за ціною, в строки і на умовах згідно з вказаними правочинами. Протягом дії угоди сторонами було підписано ряд видаткових та податкових накладних, в яких визначались вид, ціна та кількість (об'єм), виконаних робіт. Розрахунки були здійснені шляхом перерахування грошових коштів.

Фактичність виконання вказаних договорів та рух активів підтверджено первинними документами: договорами, податковими накладними, платіжними дорученнями, рахунками-фактурами, актами приймання виконаних робіт, тощо.

Позивач виконав вимоги чинного законодавства України і правомірно, на підставі даних бухгалтерського обліку (первинних бухгалтерських документів), відобразив у даних податкового обліку операції із контрагентами.

Слід зазначити, що будь-яка неправомірна діяльність контрагентів не може впливати на результати діяльності позивача і не може бути підставою для притягнення до відповідальності платника податку, оскільки згідно ч. 2 ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Посадові особи відповідача зробили висновок про незаконність віднесення позивачем витрат з виконання договорів до податкового кредиту на підставі актів перевірки підприємств-контрагентів та непрямих доказів, що перевірці не піддавалися, а тому такі докази не можуть розцінюватися як належні.

Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або, якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідач, приймаючи оскаржені податкові повідомлення - рішення, не міг керуватися лише припущеннями щодо фіктивності (нікчемності) укладених договорів, його позиція про те, що ці договори суперечать інтересам держави та суспільства, не підтверджена належними доказами чи рішенням суду про визнання їх такими.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо не доведеності відповідачем правомірності прийнятих податкових повідомлень-рішень, а тому заявлені позивачем вимоги про їх скасування підлягали задоволенню.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14 липня 2014 року у справі № 808/3781/14 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 30.04.2015р..

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак