Справа № 285/1010/15-а
Суддя: Романюк Ю. Г.
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Справа № 285/1010/15-а

провадження у справі № 2-а/0285/60/15

27 квітня 2015 року 14 год. 00 хв м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Романюк Ю.Г., за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1 та осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_2,

відповідача: представник ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в місті Новоград-Волинський та Новоград-Волинському районі про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

16.03.2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача - Управління Пенсійного Фонду України в місті Новоград-Волинський та Новоград-Волинському районі, в якому просить визнати неправомірними дії УПФ України в місті Новоград-Волинський та Новоград-Волинському районі щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексацій доходів громадян; зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги та індексації заробітної плати за період з 01.03.2012 року по 28.02.2014 року, починаючи з 24.03.2014 року та довічно.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що перебуває на обліку в управлінні пенсійного фонду України в м. Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області у звязку із встановленням 2 групи інвалідності та виходом на пенсію. Управлінням Пенсійного фонду України в м. Новоград-Волинський та Новоград-Волинському районі з 24.03.2014 року йому була нарахована пенсія державного службовця на підставі довідки про заробітну плату від 20.03.2014 року № 9-1-12/152, виданих Управлінням справами Апарату Верховної Ради України. При обрахуванні пенсії відповідачем до суми заробітної плати не були включені вказані в довідці № 9-1-12/152 «інші виплати», а саме: матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати. 03.03.2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії з урахуванням вищезазначених виплат, які не було враховано при первинному призначенні пенсії. Однак відповідачем було безпідставно відмовлено у здійсненні перерахунку призначеної пенсії державного службовця з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, індексації доходів громадян, що і змусило його звернутись до суду з даним позовом.

01.04.2015 року відповідач подав до суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких просив позивачу відмовити в задоволення позовних вимог, так як вони є безпідставними, оскільки Управління Пенсійного фонду України в м. Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі на законних підставах відмовило позивачу ОСОБА_2 у перерахунку пенсії, оскільки матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, індексація доходу громадян - не включається до заробітної плати державного службовця при обчислення пенсії.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнив та просив позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві: визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови йому у здійсненні перерахунку йому пенсії державного службовця з більшого заробітку, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації доходів громадян, на які були нараховані та фактично сплачені страхові внески та зобов'язати відповідача провести перерахунок його пенсії у розмірі 80% від заробітної плати відповідно до довідки № 9-1-12/152 від 20.03.2014 року, з урахуванням всіх складових (отриманих виплат) за останні 24 місяці, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації доходів громадян, на які були нараховані та фактично сплачені страхові внески, починаючи з 24.03.2014 року.

Представник відповідача в судовому засіданні в задоволенні позовних вимог просила відмовити з підстав, викладених у запереченнях; стверджувала також, що позивач пропустив строк звернення до суду в частині позовних вимог щодо дати, з якої слід провести відповідний перерахунок його пенсії.

Під час розгляду справи, суд розяснював позивачу його право подати клопотанням про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом. Однак, позивач таким право не скористався, клопотання про поновлення строку не заявляв, тому судом у встановленому законом порядку питання поновлення строку не вирішувалось.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення позивача та представника відповідача, обєктивно, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно довідки про складові заробітної плати від 20.03.2014 року № 9-1-12/152, надана інформація про розмір заробітної плати, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати за період з 01.03.2012 року по 28 лютого 2014 року, які позивач отримував регулярно та з яких сплачувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с.5).

03.03.2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії як державному службовцю з урахуванням довідки про складові заробітної плати від 20.03.2014 року № 9-1-12/152 (а.с.6).

Рішенням Управління пенсійного фонду України в м. Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області № 38 від 04.03.2015 року відповідач відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, пославшись на те, що перерахунок раніше передбачених пенсій проводиться у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям (а.с.7).

Дані обставини підтверджують дослідженими у судовому засіданні доказами: копією довідки від 20.03.2014 року № 9-1-12/152 (а.с.5), копією заяви від 03.03.2015 року (а.с.6), копією рішення № 38 від 04.03.2015 року (а.с.7), копією відповіді № 2128/02 від 04.03.2015 року (а.с.8), копією паспорта позивача та ідентифікаційного номера (а.с.9-11), копією трудової книжки позивача (а.с.12-19), копією довідки до акту огляду МСЕК (а.с.22).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями. - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які зараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно з ч. 2 ст. 33 цього Закону, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частиною 6 статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Частина 7 ст. 33 цього Закону встановлює, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема обєктом індексації є оплата праці(грошове забезпечення), тобто заробітна плата.

Згідно частини 2 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки,премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Аналізуючи вищевикладене, суд вважає встановленим, що індексація заробітної плати входить до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку дія обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Отже, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне, відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів заробітної плати й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Згідно довідки Управління справами Апарату Верховної Ради України № 9-1-12/152 від 20.03.2014 року про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), в заробітну плату ОСОБА_2 за період з 01.03.2012 року по 28.02.2014 року входили також інші виплати: матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати. На всі виплати нараховано внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відмова відповідача щодо перерахунку пенсії позивачу з врахуванням вищевказаних виплат є неправомірною, а тому необхідно визнати такі дії неправомірними та зобовязати Управління пенсійного фонду України в м. Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області провести перерахунок пенсії позивачу з урахуванням усіх виплат, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі сум матеріальної допомоги на здоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати; а відтак позовні вимоги в цій частині слід задовольнити.

Разом з цим, при визначенні дати, з якої слід провести відповідний перерахунок пенсії позивачу ОСОБА_2, суд виходив із наступного.

Так, відповідно до положень Закону України «про пенсійне забезпечення» та Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» призначення чи перерахунок пенсії проводиться за зверненням (заявою) особи до відповідного органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи на підставі представлених документів. Пенсія призначається чи перераховується з дня звернення, крім окремих випадків, передбачених згаданими Законами.

Частиною 4 ст. 45 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсію позивачу було призначено згідно довідки Управління справами Апарату Верховної Ради України № 9-1-12/152 від 20.03.2014 року про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією).

При зверненні за перерахунком пенсії, а саме 03.03.2015 року, ОСОБА_2, крім відповідної заяви, додаткових документів не подавав. Звернення позивача не було повязано із виникненням нових обставин для підвищення пенсії, а відбулося у звязку з тим, що пенсійним органом помилково визначено розмір пенсі при її первісному призначення. Тому, у даному випадку положення ч. 4 ст. 45 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не підлягають до застосування.

Відтак, пенсійний орган при обчисленні розміру пенсії зобовязаний був врахувати всі виплати, на які було нараховано страхові внески, та з 24.03.2014 року виплачувати пенсію ОСОБА_2 у належному розмірі.

Разом з тим, частиною другою ст. 99 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом 16 березня 2015 року, поза межами встановленого для цього строку та просить задовольнити вимоги починаючи з 24.03.2014 року. Клопотання про поновлення строку звернення до суду ним не заявлялось, тому судом у встановлений законом порядку питання поновлення строку не вирішувалось.

У відповідності до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Враховуючи, що спірні правовідносини виникли з приводу перерахунку та виплати пенсії, яка за своєю правовою природою не є одноразовою виплатою, а носить щомісячний характер; про виплату пенсії у меншому розмірі позивач знав при отриманні виплати кожного місяця, суд вважає, що строк звернення до суду ОСОБА_2 пропущено без поважних причин підстави для його поновлення відсутні.

Відповідно, позовні вимоги ОСОБА_2 заявлені поза межами шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, тобто з 24.03.2014 року по 15.09.2014 року, підлягаю залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 33, 35, 37, 37-1 Закону України «Про державну службу», статтями 1, 2 Закону України «Про оплату праці», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», статтями 2, 5-12, 23, 69-71, 86, 94, 99, 100,158-163, 185, 186, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в місті Новоград-Волинський та Новоград-Волинському районі про визнання протиправною відмови у перерахунку пенсії як державному службовцю та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в м. Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області щодо відмови ОСОБА_2 у здійсненні перерахунку пенсії державного службовця з більшого заробітку, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації доходів громадян, на які були нараховані та фактично сплачені страхові внески.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в м. Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області провести перерахунок ОСОБА_2 пенсії у розмірі 80% від заробітної плати відповідно до довідки № 9-1-12/152 від 20.03.2014 року, з урахуванням всіх складових (отриманих виплат) за останні 24 місяці, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації доходів громадян, на які були нараховані та фактично сплачені страхові внески, починаючи з 16.09.2014 року.

Позовні вимоги ОСОБА_2 про перерахунок пенсії за період з 24.03.2014 року по 15.09.2014 року залишити без розгляду.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частин постанови, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанову суду складено в повному обсязі та підписано 27 квітня 2015 року.

Суддя Ю.Г. Романюк