Справа № 803/2278/14
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2015-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року м. ЛуцькСправа № 803/2278/14

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

судді Смокович В.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Надія» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пільгових пенсій,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області (далі позивач, управління, УПФ України в Ківерцівському р-ні) звернулося в суд з адміністративним позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Надія» (далі позивач, підприємством, СВК «Надія») про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за період з січня по жовтень 2014 року в сумі 9 098,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (далі - ОСОБА_1 № 1788-ХІІ), частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІУ (далі - ОСОБА_1 № 1058-1V), пункту 6.8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663 (далі - Інструкція №21-1) зобов'язаний щомісяця до 25-го числа вносити до Пенсійного фонду України зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. В результаті недотримання порядку відшкодування витрат Пенсійному фонду України на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, заборгованість відповідача за період з січня по жовтень 2014 року становить 9 098,40 грн. На підставі вищевикладеного, УПФ України в Ківерцівському р-ні просить суд стягнути з СВК «Надія» заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з січня по жовтень 2014 року в сумі 9 098,40 грн.

Ухвалою суду від 05 грудня 2014 року позовну заяву залишено без розгляду в частині позовних вимог про стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з січня 2014 року по квітень 2014 року включно у розмірі 3 639,36 грн (а.с.44-47).

Постановою суду від 05 грудня 2014 року адміністративний позов задоволено. Стягнуто з Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Надія» на користь Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області (заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за період з травня по жовтень 2014 року включно у розмірі 5 459,04 грн (а.с.48-51).

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2015 року ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2014 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду (а.с.98-102).

Позивач, субєкт владних повноважень, свого представника у судове засідання не направив, проте у заяві від 05 травня 2015 року просить суд розгляд справи провести за відсутності представника управління, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач свого представника до суду не направив, заперечення на позовну заяву не подав, не повідомив про причини неявки та не подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи повісткою, надісланою за його місцезнаходженням, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, яка вручена поштою 25 квітня 2015 року.

Згідно з частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні. Частиною першою статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ОСОБА_1 в судове засідання сторони не прибули (при цьому, позивач просить суд розглядати справу за відсутності його представника, що є його правом), зазначене не перешкоджає судовому розгляду, а дану справу можливо розглянути і вирішити на основі наявних матеріалів, судовий розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши подані суду письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення з наступних підстав.

Частиною другою Прикінцевих положень Закону № 1058-IV визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ.

Відповідно до статті 13 Закону № 1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зазначені в пункті "б"- "з" цієї статті.

ОСОБА_1 України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ був прийнятий до набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV, тому на підставі частини другої Прикінцевих положень Закону №1058 відшкодування пільгових пенсій громадянам, які зазначені у пунктах «б» - «з» статті 13 Закону № 1788-ХІІ здійснюється за рахунок підприємств, установ та організацій, на якому працював пенсіонер.

Зазначене спростовує доводи представника відповідача, що СВК «Надія» не повинно відшкодовувати пільгові пенсії пенсіонерам, які підпадають під дію пунктів «б» - «з» статті 13 Закону № 1788-ХІІ.

Відповідно до пункту «ж» частини першої статті 13 Закону №1788-XІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що Сільськогосподарський виробничий кооператив «Надія» 20 квітня 2000 року зареєстрований як юридична особа Ківерцівською районною державною адміністрацією Волинської області, що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а.с.5)

Матеріалами справи підтверджено, що підприємство підпадає під дію частини другої Прикінцевих положень Закону № 1058-ІУ та пункту б-з статті 13 Закону № 1788-ХІІ та перебуває на обліку в УПФ України в Ківерцівському р-ні, що випливає з протоколу від 11 березня 2005 року про призначення пільгової пенсії громадянці ОСОБА_2, як жінці, яка працювала у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей (а.с.9). Вказані відомості також підтверджується поданням СВК «Надія» від 17 грудня 2004 року про присвоєння пільгової пенсії ОСОБА_2 (а.с.11-13).

При цьому суд не бере до уваги протокол СВК «Надія» від 28 лютого 2005 року №2 в якому вирішено відкликати вищенаведене подання, оскільки це не позбавляє ОСОБА_2 статусу пільговика, який встановлений пунктом «ж» статті 13 Закону № 1788-ХІІ.

Як слідує з графи 16 розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах СВК «Надія» повинно було відшкодувати 909,84 грн як відшкодування пільгової пенсії ОСОБА_2 (а.с.15). Таким чином заборгованість за період з січня 2014 року по квітень 2014 року включно становить 3 639,36 грн

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії був направлений лише у жовтні 2014 року, оскільки відповідно до пункту 6.7 Інструкції №21-1, суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Це означає, що незалежно від дати направлення розрахунку фактичних витрат, підприємство зобовязано відшкодувати пільгову пенсію за період, що передували надсиланню розрахунку.

Також суд не бере до уваги посилання представника підприємства на порушення пенсійним органом норм Податкового кодексу України, оскільки на розглядувані правовідносини норми податкового законодавства не поширюються.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Проаналізувавши подані позивачем письмові докази, суд дійшов висновку, що УПФ України в Ківерцівському районі належними та допустимими письмовими доказами довело наявність у СВК «Надія» заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з січня 2014 року по квітень 2014 року включно у розмірі 3 639,36 грн.

Доказів, які б спростовували доводи позивача відповідачем суду не надано.

ОСОБА_1 у Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Надія» наявна заборгованість по виплаті та доставці пільгових пенсій за період з січня 2014 року по квітень 2014 року включно у розмірі 3 639,36 грн, яка підтверджена матеріалами справи, добровільно підприємством не сплачена та доказів її погашення на день розгляду справи суду не надано, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись частиною шостою статті 128, статтями 162-163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, Закону України Про пенсійне забезпечення, Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Надія» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пільгових пенсій задовольнити повністю.

Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Надія» (45240, Волинська обл., Ківерцівський район, с. Жидичин, вул. 17 Вересня, буд.61, ідентифікаційний код юридичної особи 03735759) на користь Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області (45200, Волинська область, Ківерцівський район, м. Ківерці, вул. Жовтнева, буд.3, корп.А, ідентифікаційний код юридичної особи 20124833) заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за період з січня 2014 року по квітень 2014 року включно у розмірі 3 639,36 грн (три тисячі шістсот тридцять девять гривень тридцять шість копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.І. Смокович