Справа № 804/4706/15
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 р. Справа № 804/4706/15

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1

розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Марганець Дніпропетровської області про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

01 квітня 2015 року Управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Марганець Дніпропетровської області (далі відповідач) з вимогами:

- зобовязати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Марганець Дніпропетровської області прийняти до заліку суми виплачених пенсій по інвалідності за період з 01.12.2014р. по 31.12.2014р. в розмірі 152,34грн. та включити їх до актів звірки.

Представник позивача в судове засідання не зявився, в адміністративному позові просив суд розглянути справу без участі уповноваженого представника. В обґрунтування позову, посилаючись на положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», Закону України «Про пенсійне забезпечення», Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України та Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань від 4 березня 2003 року № 5-4/4, позивачем вказано, що на відповідача нормами чинного законодавства покладено обовязок своєчасно та в повному обсязі відшкодувати витрати пенсійного фонду по виплаті пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання. Проте, відповідач відмовляється відшкодувати понесені пенсійним фондом витрати за період грудень 2014 р. по виплаті пенсії гр. ОСОБА_2, який отримав каліцтво на території колишнього СНД та якому призначена та виплачується пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, станом на день звернення до суду сума яких складає 152,34грн. У звязку з чим просить задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, відповідач надав письмові заперечення на адміністративний позов. В обґрунтування своєї позиції відповідачем зазначено, що діючим законодавством не встановлений обовязок Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України включати до актів щомісячної звірки витрати пенсійного фонду на виплату пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, отриманих на території країн СНД. Відповідач зауважив увагу суду на тому, що гр. ОСОБА_2 отримав каліцтво на території Російської Федерації (республіка Соха). Пенсії особам, які отримали травму на території колишнього СРСР та країн СНД, або які отримали каліцтво поза межами України і переїхали на постійне місце проживання, не є застрахованими в Україні і за них не сплачувались страхові внески до Фонду, тому відповідач не має підстав відшкодовувати виплачені пенсії; таке відшкодування законом не передбачено. Відповідач вважає, що обраний позивачем у даній справі спосіб захисту (відновлення) порушеного права є неналежним, тобто таким, що не відповідає змісту прав Управління Пенсійного Фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області щодо понесених ними витрат.

З урахуванням положень ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає можливим розглянути справу у порядку письмового провадження, оскільки, немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Управлінням Пенсійного фонду в Томаківському районі Дніпропетровської області протягом грудня 2014 року було проведено виплату пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (СНД) та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання в грудні 2014 року 29-ти особам-пенсіонерам, а тому числі пенсіонеру ОСОБА_2 (список від 15.01.2015 р. №53/05/17).

Як вбачається з Акту щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання по Томаківському районі грудень 2014 року, а також з таблиці розбіжностей до означеного Акту відповідачем не враховано:

- суми витрат по виплату пенсій громадянам держав-учасниць СНД та членам їх сімей, які отримали каліцтво в державах СНД і переїхали на постійне місце проживання в Україну, а саме: 1 пенсіонеру, у розмірі 152,34грн.

Згідно з позовом, всього за період грудень 2014 р. відповідачем не включено до заліку 152,34грн.

Правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі, врегульовані нормами Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій в зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (надалі - Порядок), який затверджено постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003р. № 5-4/4, та зареєстровано у Міністерстві Юстиції України 16.05.2003р. за №376/7697, нормами постанови Кабінету Міністрів України №265 від 26.03.2008р. «Про деякі питання пенсійного забезпечення громадян».

Статтею 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", який набрав чинності з 01 квітня 2001 року, передбачено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсію в зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Згідно ч.2 ст.2 Закону "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" особи, право яких встановлено раніше було встановлено згідно зі законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди внаслідок травмування на виробництві та професійного захворювання мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

Відповідно до п. 2 ст. 7 Закону України "Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" Фонд соціального страхування від нещасних випадків сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 01 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду соціального страхування від нещасних випадків документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку.

Потерпілі, документи яких не передані до Фонду соціального страхування від нещасних випадків, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом соціального страхування від нещасних випадків в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які призначені особам, що застраховані згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (крім осіб, зазначених у п. 2 ст. 8 цього Закону), у тому числі добровільно застраховані, та потерпілим особам, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язані з виконанням ними трудових обов'язків визначено Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій в зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (надалі - Порядок), який затверджено постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003р. № 5-4/4, та зареєстровано у Міністерстві Юстиції України 16.05.2003р. за №376/7697.

Відповідно до п. 3 порядку, відшкодуванню підлягають пенсії, призначені відповідно до пунктів "а", "в", "г" статті 26, статей 37, 38, та пенсії, виплачені відповідно до статей 91, 92 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в разі настання страхових випадків, визначених переліком обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1094 від 21.01.2001р. "Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві".

А пунктом 4 Порядку передбачено, що відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та інших нормативно-правових актів, а саме:

- сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

- щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію;

- допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію;

- сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

При цьому слід зазначити, що перелік сум, що виплачуються відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та інших нормативно-правових актів та підлягають відшкодуванню відповідно до Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій в зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, встановлений п. 4 цього Порядку, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Тобто наведені вище норми чинного законодавства дають можливість зробити висновок про відсутність правових підстав та визначеного чинним законодавством механізму відшкодування відповідними відділеннями Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України понесених Управленнями Пенсійного фонду України витрат на виплату державної адресної допомоги та витрат на її виплату та доставку.

В той же час, згідно п. 4 Порядку, суми витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки основного розміру пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання підлягають відшкодуванню Управлінню Пенсійного фонду України, а тому суд приходить до висновку, що відповідач зобовязаний відшкодовувати суми витрат на виплату і доставку основного розміру пенсії по інвалідності особам, настання нещасного випадку з якими стались на території та/або за часів колишнього СРСР.

Згідно правової позиції, викладеної в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 02.12.2010 року по справі К 24861/10, органи Фонду соціального страхування від нещасних випадків, як самостійні юридичні особи зобов'язані відшкодовувати витрати по виплаті та доставці пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві органам Пенсійного фонду, які проводять відповідні виплати пенсій.

Зазначена позиція відображена також у постанові Верховного Суду України від 18.06.2013 р. у справі №21-199а13.

Згідно з ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Оцінюючи усі докази, надані суду, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

У даній адміністративній справі Управлінням Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області заявлено вимоги про зобовязання Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Марганець Дніпропетровської області прийняти до заліку суми виплаченої за період з 01.12.2014р. по 31.12.2014р. пенсії по інвалідності громадянину ОСОБА_2 та включити такі витрати до актів звірки.

Між тим, спосіб захисту (відновлення) порушеного права, обраний позивачем, суд вважає таким, що не відповідає змісту прав Управління Пенсійного фонду в Томаківському районі Дніпропетровської області щодо відшкодування понесених ним витрат.

Спір про відшкодування Пенсійному фонду України понесених витрат може вирішуватися у судовому порядку в судах адміністративної юрисдикції шляхом предявлення на централізованому рівні вимоги про стягнення коштів, а не шляхом пред'явлення вимог про зобовязання прийняти до заліку понесені витрати та включити їх до актів щомісячної звірки.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги Управління Пенсійного фонду в Томаківському районі Дніпропетровської області необґрунтованими та такими, які не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 10, 11, 69, 71, 86, 158-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі Дніпропетровської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Марганець Дніпропетровської області про зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис)

Постанова не набрала законної сили станом на 27.04.2015

Суддя

З оригіналом згідно

Помічник судді ОСОБА_1

ОСОБА_1

ОСОБА_3