Справа № 807/387/15
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 рокум. Ужгород№ 807/387/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С. І.

при секретарі судового засідання - Шмідзен І.Ю.

за участю: представники сторін в судове засідання не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 28 квітня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини Постанови. Постанова в повному обсязі складена 05 травня 2015 року.

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою (а.с.4) до управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області (далі - відповідач, УМВС України в Закарпатській області), яким просить визнати протиправною бездіяльність УМВС України в Закарпатській області щодо розгляду запиту на інформацію ОСОБА_1 від 16.02.2015 року № 14зі та зобов'язати УМВС України в Закарпатській області розглянути у відповідності до Закону України "Про доступ до публічної інформації" запит на інформацію ОСОБА_1

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем з формальних підстав не надано відповіді на запит про надання інформації позивача. Зокрема, підставою для відмови у розгляді запиту є не відповідність такого положенням Закону України "Про доступ до публічної інформації" та вказує на те, що тлумачення норм законів (на думку відповідача, зміст запиту полягає у наданні роз'яснення певних норм Закону України "Про міліцію" та КУпАП) не входить до компетенції міліції та є одним із повноважень Конституційного суду України. Позивач вважає, що в діях суб'єкта владних повноважень вбачаються ознаки порушення законодавства у сфері доступу до публічної інформації.

Ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 5 березня 2015 року (а.с.1) відкрито провадження у справі в порядку скороченого провадження, однак, за результатами розгляду наданого відповідачем заперечення та у відповідності до ч. 4 ст. 183 - 2 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою судді від 25 березня 2015 року (а.с.15) призначено справу до судового розгляду.

6 квітня 2015 року до суду надійшла заява позивача від 31.03.2015 року (а.с.18), якою просить розглянути справу за його відсутності, відтак, у відповідності до ст. 122 КАС України, справу розглянуто за відсутності позивача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідач надав письмове заперечення проти позову (лист УМВС України в Закарпатській області від 16.03.2015 року № 20/53, а.с.11-12), в якому зазначає, що УМВС України в Закарпатській області було розглянуто запит на інформацію ОСОБА_1 та надіслано відповідь за вих. № 18/3зі від 20.02.2015 року. В той же час, вказує, що позивач фактично звернувся із запитом про надання роз'яснення певних норм Закону України "Про міліцію" та КУпАП, однак, помилково називає це звернення з інформаційним запитом з вимогою надання інформації. Враховуючи наведене, УМВС України в Закарпатській області позивачу надано роз'яснення, що офіційне тлумачення Конституції та законів України є одним із повноважень Конституційного суду України.

Відповідач свого представника в судові засідання не направляв, при цьому, суд констатує, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (а.с.17, 25) Відтак, судом вжито достатніх заходів щодо належного повідомлення відповідача про відкриття провадження, про дату, час і місце судового розгляду даної адміністративної справи, та у відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України, справа розглянута за відсутності представника відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, та докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову, виходячи з наступного:

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 10.02.2015 року на електронну адресу УМВС України в Закарпатській області було надіслано запит на інформацію позивачем - ОСОБА_1 (а.с.6).

Згідно тексту запиту, останній просив надати наступну інформацію:

1.Чи можуть працівники міліції затримувати осіб без складання протоколу про адміністративне затримання? За яких обставин таке затримання можливе?

2.Чи є адміністративним правопорушенням ненадання працівнику міліції документів, що посвідчують особу, без попередньо вчиненого адміністративного правопорушення, або відсутності підозри у працівника міліції про вчинення такого?

3.Чи є адміністративним правопорушенням відео фіксація діяльності працівників ДАІ під час несення ними служби на стаціонарному посту ДАІ? Санкцією якої статті КУпАП передбачено покарання за вчинення такого правопорушення?

20.02.2015 року УМВС України в Закарпатській області позивачу направлено лист за № 18/3зі (а.с.5), зі змісту якого вбачається, що позивач звернувся із запитом про надання роз'яснення певних норм Закону України "Про міліцію" та КУпАП, однак, помилково називає це звернення інформаційним запитом з вимогою надання інформації. Позивачу надано роз'яснення, що згідно п.2 ст. 150 Конституції України та п.4 ст.13 Закону України "Про Конституційний Суд України" офіційне тлумачення Конституції та законів України є одним із повноважень Конституційного суду України.

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до УМВС України в Закарпатській області щодо визнання протиправною бездіяльність УМВС України в Закарпатській області щодо розгляду запиту на інформацію ОСОБА_1 від 16.02.2015 року № 14зі та зобов'язання УМВС України в Закарпатській області розглянути у відповідності до Закону України "Про доступ до публічної інформації" запит на інформацію ОСОБА_1

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи із цих положень закону, суб'єкти владних повноважень повинні діяти на виконання закону, приймати рішення, вчиняти дії у межах своїх повноважень, а також і таких, які не передбачені законом, але безпосередньо випливають із положень закону і є необхідними для реалізації своїх функцій з дотриманням встановленої законом процедури прийняття.

Гарантії забезпечення права на доступ до публічної інформації, визначені в ст. 3 Закону України від 13.01.2011 року № 2939-VІ "Про доступ до публічної інформації" та полягають у обов'язку розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; доступом до засідань колегіальних суб'єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації", публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно статті 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію. Розпорядники інформації зобов'язані надавати достовірну, точну і повну інформацію (п. 6 ч.1 ст. 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації").

Відповідно до частини 1 та 2 статті 19 вказаного Закону, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться в його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Зі змісту наявної в матеріалах справи копії запиту, що направлений позивачем відповідачеві, вбачається, що запитувана позивачем інформація не є інформацією, що була отримана або створена УМВС України в Закарпатській області у процесі виконання ним своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, та вказана інформація не знаходиться в його володінні у розумінні Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Суд констатує, що згідно змісту запиту від 10.02.2015 року - запитувана позивачем інформація є правовою інформацією, якою позивач просить УМВС України в Закарпатській області роз'яснити окремих норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та Закону України "Про міліцію", оскільки позивач в своїх запитах фактично просив надати роз'яснення та консультації з правових питань, що підпадає під дію Закону України "Про безоплатну правову допомогу".

Згідно ч. 2 ст. 7 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" безоплатна первинна правова допомога включає такі види правових послуг: 1) надання правової інформації; 2) надання консультацій і роз'яснень правових питань; 3) складання заяв, скарг та інших документів правового характеру (крім документів процесуального характеру); 4) надання допомоги в забезпеченні доступу особи до вторинної правової допомоги та медіації.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування у разі письмового звернення осіб про надання будь-якого з видів правових послуг, передбачених частиною другою статті 7 цього Закону, з питань, що віднесені до їх повноважень, зобов'язані надати такі послуги протягом 30 календарних днів з дня надходження звернення.

Виходячи з наведеного, судом відхиляються доводи позивача стосовно бездіяльності відповідача щодо не розгляду запиту позивача, оскільки, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, запит ОСОБА_1 від 10 лютого 2015 року розглянуто УМВС у Закарпатській області та надано відповідь заявнику 20 лютого 2015 року, при цьому, суд погоджується з відповідачем про відсутність підстав для розгляду інформаційного запиту позивача у порядку, визначеному Законом України "Про доступ до публічної інформації", в зв'язку з чим відповідь надана у строки, визначені Законом України "Про звернення громадян" (ст. 20 цього Закону, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем доведено відсутність бездіяльності щодо надання відповідача на запит, як і доведено відсутність порушення щодо строку надання відповіді, в зв'язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими, суперечать вимогам закону та не відповідають обставинам справи, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами та задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

У відповідності до ч. 5 ст. 94 КАС України та в зв'язку з відсутністю судових витрат відповідача, судові витрати по справі не стягуються та за рахунок бюджету не компенсуються.

Керуючись ст. ст. 2, 17, 71, 86, 94, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

2. Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд в порядку та строки, встановлені ст. 186 КАС України. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови (копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції).

Суддя С.І. Рейті