Справа № 813/3075/14
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року Справа № 876/7835/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі :

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи МСЕК № 2, головного лікаря Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи Решоти Володимира Йосиповича про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

09 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив:

- визнати протиправними дії головного лікаря-головного експерта Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи Решоти В.Й. в неповному та не в обґрунтованому розгляді заяви від 18.12.2013 року №656, заяви від 18.11.2013 року №89-02, заяви від 12.02.2014 року №63 та зобов'язати Решоту В.Й. розглянути зазначені заяви з врахуванням ультразвукового обстеження серця від 15.11.2013 року та консультативного висновку кардіохірурга Аверчука В.Г., який зазначає вроджену ваду серця та переглянути рішення Обласної МСЕК №2 в частині переосвідченнн ОСОБА_1 із загального захворювання на інваліда з дитинства та встановлення інвалідності без строку переогляду - по життєво;

- визнати протиправними дії головного лікаря-головного експерта Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи Решоти В.Й. щодо відмови в надані повної інформації у відповідності із інформаційним запитом від 11.03.2014 року, неналежним чином ведення мед-експертної справи позивача ОСОБА_1 та зобов'язати Решоту В.Й надати позивачу повний перелік відправлених документів та копії даних документів з мед-експертної справи ОСОБА_1 у відповідності із інформаційним запитом від 11.03.2014 року вх.№112;

- зобов'язати головного лікаря-головного експерта Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи п. Решоту В.Й. упорядкувати належним чином мед-експертну справу ОСОБА_1 шляхом долучення до неї документів, а саме копії з трудової книжки, завіреної копії виписки медичної комісії вих. №89-02, оригінал консультативного висновку кардіохірурга ЛОКЛКВ від 15.11.2013 року, копія ультразвукового обстеження серця від 15.11.2013 року копія заяв від 18.12.2013 року та від 12.02.2014 року №63, створивши зміст то перелік документів даної справи і пронумерувати її;

- визнати протиправними дії Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи Обласної МСЕК № 2 щодо відмови в задоволені заяви від 18.11.2013 року в частині перекваліфікації (переосвідчення) захворювання позивача ОСОБА_1 із інваліда загального захворювання на інваліда з дитинства;

- скасувати частково акт огляду серія 10 ААВ № 682029 від 28.08.2013 року Львівської обласної медико-соціальної експертизи Обласної МСЕК № 2 в частині причини інвалідності - загальне захворювання;

- зобов'язати Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи Обласну МСЕК № 2 переглянути рішення в частині щодо причин встановлення інвалідності та встановити позивачу ОСОБА_12 інвалідність з дитинства;

- визнати протиправними дії Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи Обласної МСЕК № 2 щодо у відмові в розгляді та задоволенні заяви від 18.11.2013 року в частині переогляду рішення щодо встановлення позивачу ОСОБА_1 групи інвалідності без строку переогляду;

- скасувати частково акт огляду серія 10 ААВ № 682029 від 28.08.2013 року Львівської обласної медико-соціальної експертизи Обласної МСЕК №2 в частині встановлення інвалідності позивачу ОСОБА_1 на строк до 01.08.2014 року з датою чергового переогляду 05.07.2014 року;

- зобов'язати Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи Обласну МСЕК № 2 переглянути рішення в частині щодо строку переогляду та встановити позивачу ОСОБА_1 групу інвалідності без строку переогляду;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов'язання головного лікаря-головного експерта Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи Решоти В.Й. та Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи Обласну МСЕК № 2 подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Постановою від 23 липня 2014 року Львівський окружний адміністративний суд відмовив в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на його доводи про допущенні відповідачами порушення під час розгляду його звернень та розгляду питання про встановлення інвалідності.

Також позивач подав заперечення на ухвалу суду першої інстанції від 23 липня 2014 року щодо відхилення його заяви про зміну позовних вимог, оскільки вважає, що має право в будь-який час до закінчення судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитись від адміністративного позову.

З огляду на викладене позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Оскільки особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до п. 2 ч.1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає можливим здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що 28.08.2013 року Обласна МСЕК № 2 видала довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії ААВ № 682029 про встановлення ОСОБА_1 вперше третьої групи інвалідності загального захворювання на строк до 01.08.2014 року з черговою датою переогляду 05.07.2014 року (том I а.с.8).

15.11.2013 року позивач, пройшовши медичне обстеження, отримав консультативний висновок про те, що у нього наявна міксоматозна дегенерація мітрального клапана (вроджена), тобто висновок про те, що у нього вроджена вада серця.

18.11.2013 року №656 ОСОБА_1 звернувся до голови Львівського обласного Центру медико-соціальної експертизи МСЕК №2 Левченка Я.І. з заявою про перекваліфікацію причини встановлення інвалідності з загального захворювання на причину захворювання вроджену (том I а.с.9).

Листом за №89-02 від 02.12.2013 року позивачу надана відповідь про те, що висновок від 28.08.2013 року Обласної МСЕК № 2 ґрунтується на результатах об'єктивного дослідження та документів наданих на день проведення такого обстеження. Для надання більш повної відповіді на заяву від 18.11.2013 року в підтвердження причин вродженої хвороби як для підстав змін інвалідності позивачу запропоновано надати копії військового квитка та медичні документи про встановлення діагнозу до 16-18 річного віку (том I а.с.12).

18.12.2013 року позивач, вважаючи відповідь необґрунтованою, звернувся до головного лікаря, головного експерта Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи Решоти В.Й про перегляд рішення від 28.08.2013 року Обласної МСЕК № 2, котрим йому була встановлена вперше третя група інвалідності загального захворювання. В заяві зазначив, що не може представити документи про встановлення діагнозу до 16-18 річного віку, оскільки такі у нього відсутні (том I а.с. 124).

Листами від 15.01.2014 року №21, від 06.02.2014 року №62 позивачу надана відповідь на заяву від 18.12.2013 року, в котрій Решота В.Й. зазначив, що рішення МСЕК від 28.08.2013 року про встановлення вперше III групи інвалідності, по причині загального захворювання, є правомірним, та не може переглядатись, оскільки таке встановлене за результатами медичного огляду позивача членами МСЕК, та після вивчення наданих комісії медичних документів (том I а.с. 128).

12.02.2014 року позивач знову звернувся до головного лікаря Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи Решоти В.Й з заявою про повний та об'єктивний розгляд його заяви від 18.02.2013 року №656 ( том I а.с. 129-131).

03.03.2014 року позивачу надана відповідь за №91, що за результатом розгляду заяви від 12.02.2014 року та за наслідками неодноразових звернень позивача та його представника про перегляд рішення МСЕК від 28.08.2013 року, котрим позивачу вперше було встановлено III групу інвалідності, мед експертну справу направлено було до науково-дослідного інституту реабілітації інвалідів м. Вінниця для надання консультативного висновку ( том-I а.с. 143).

11.03.2014 року позивач направив відповідачу Решоті В.Й. інформаційний запит про ознайомлення з мед-експертною справою (том-I а.с. 144).

Листом №123 від 25.03.2014 року позивачу надали відповідь про те, що з матеріалами мед-експертної справи від може ознайомитись, звернувшись в Обласний МСЕК каб.28.( том I а.с. 145).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що під час встановлення позивачу групи інвалідності та розгляду його заяв відповідачі діяли в межах своїх повноважень та у відповідності до вимог законодавства.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права та є вірними.

Так, частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 15 Закону України від 02.10.1996 року № 393/96-ВР ,,Про звернення громадян" встановлено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань) (ч.1).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки (ч.3).

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання.

На підставі викладеного, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності дій відповідачів під час розгляду заяв позивача, оскільки заяви ОСОБА_1 розглянуті та у визначений строк надані відповіді.

Згідно ст. 69 Основ законодавства України про охорону здоров'я експертиза тривалої або стійкої втрати працездатності здійснюється медико-соціальними експертними комісіями, які встановлюють ступінь та причину інвалідності, визначають для інвалідів роботи і професії, доступні їм за станом здоров'я, перевіряють правильність використання праці інвалідів згідно з висновком експертної комісії та сприяють відновленню працездатності інвалідів. Порядок організації та проведення медико-соціальної експертизи встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року №1317 затверджено Положення про медико-соціальну експертизу (далі - Положення №1317).

Положенням №1317 передбачено, що медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності (п. 3).

Медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров'я при Міністерстві охорони здоров'я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (п. 4).

Медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності (п. 17).

Положенням про порядок та умови встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року №1317 встановлено, що медико-соціальна експертиза проводиться з метою встановлення інвалідності хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, інвалідам (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи(п.3).

Лікарсько-консультативна комісія лікувального профілактичного закладу охорони здоров'я направляє осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, на огляд комісії за формою, затвердженою МОЗ (п.4).

Згідно пункту 22 зазначеного Положення повторний огляд інвалідів з нестійкими, оборотними змінами та порушеннями функцій організму з метою визначення ефективності реабілітаційних заходів, стану здоров'я і ступеня соціальної адаптації проводиться раз на один - три роки.

Повторний огляд інвалідів, а також осіб, інвалідність яких встановлено без зазначення строку проведення повторного огляду, проводиться раніше зазначеного строку за заявою такого інваліда, інших заінтересованих осіб у разі настання змін у стані здоров'я і працездатності або за рішенням суду чи прокуратури.

Особам, що звертаються для встановлення інвалідності, група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду у разі наявності вроджених вад розумового чи фізичного розвитку, анатомічних дефектів, стійких необоротних морфологічних змін та розладу функцій органів і систем організму, неефективності реабілітаційних заходів, неможливості відновлення соціальної адаптації, несприятливого прогнозу відновлення працездатності з урахуванням реальних соціально-економічних обставин у місці проживання інваліда, а також інвалідам, у яких строк переогляду настає після досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України ,,Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Виходячи з системного аналізу наведених нормативно-правових актів, колегія суддів визнає вірними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо безпідставності позовних вимог в частині зміни причин встановлення інвалідності, перегляду рішення щодо встановлення групи інвалідності без строку переогляду, оскільки 28.08.2013 року Обласна МСЕК № 2 у повній відповідності до затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року №1317 Положень встановила позивачу вперше третю групу інвалідності загального захворювання на строк до 01.08.2014 року з черговою датою переогляду 05.07.2014 року.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що у відповідачів не було правових підстав для повторного огляду позивача раніше визначеного строку - 05.07.2014 року, оскільки такий проводиться за заявою інваліда тільки у випадку встановлення інвалідності без зазначення строку проведення повторного огляду.

Крім того, в силу ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 24.10.2013 року у справі №813/6840/13-а, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.03.2014 року, встановлено законність акту огляду серія 10 ААВ №682029 від 28.08.2013 року Львівської обласної медико-соціальної експертизи Обласної МСЕК № 2 та висновку щодо причини інвалідності позивача за загальним захворюванням. (том I а.с.211-215, 216-221).

Суд першої інстанції також обґрунтовано відхилив вимоги щодо упорядкування належним чином мед-експертної справи ОСОБА_1 та надання повного переліку відправлених документів та копій даних документів з мед-експертної справи, оскільки внаслідок ретельного дослідження мед-експертної справи позивача суд не встановив жодного порушення вимог діловодства з оформлення такої. Справа була належним чином підшита та пронумерована, і містила усі документи, що стосуються стану здоров'я позивача. З матеріалами справи позивач мав право ознайомитись та зняти копії необхідних йому документів, про що він був повідомлений. Суд також встановив, що таким правом позивач скористався.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність постанови суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги,.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2014 року у справі № 813/3075/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов