Справа № 459/1307/14-а
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року Справа № 876/7960/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області на постанову Червоноградського міського суду Львівської області від 27 червня 2014 року у справі за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області до Відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

20 березня 2014 року управління Пенсійного фонду України (УПФУ) у м. Червонограді Львівської області звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 42332071 від 05.03.2014 року.

Червоноградський міський суд Львівської області постановою від 27 червня 2014 року в задоволенні позову відмовив в повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, УПФУ в м. Червонограді подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що строк пред'явлення виконавчого листа до виконання пропущено, а тому, відповідач протиправно відкрив виконавче провадження з його виконання.

З огляду на викладене, позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Оскільки особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до п. 2 ч.1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає можливим здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 було пропущено строк звернення виконавчого документу до виконання з поважних причин, а в решті виконавчий лист відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, не відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є помилковими.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Матеріалами справи підтверджується, що Червоноградським міським судом Львівської області видано виконавчий лист № 2-а-204/11 від 30 червня 2011 року про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 03.08.2010 року по 03.02.2011 р. у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" і в подальшому проводити нарахування та виплату відповідно до чинного законодавства.

На підставі вищенаведеного виконавчого листа, 05.03.2014 року постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції ВП 42332071 відкрито виконавче провадження.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч.2 ст. 14 КАС України постанови суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Повноваження, права та обов'язки державного виконавця при виконанні судових рішень визначені Законом України від 21.04.1999 року № 606-XIV ,,Про виконавче провадження".

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, в тому числі, виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) у виконавчому документі повинні бути зазначені: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Виконавчий документ має бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплений печаткою.

Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів.

Згідно з ч.1 ст. 25 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання.

Згідно ч.1 ст.22 Закону № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно п.1 ч.2 ст.22 Закону № 606-XIV строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що 07.02.2014 року ОСОБА_1 звернулася до Червоноградського міського суду Львівської області із заявою про видачу виконавчого листа по справі № 2а-204/11.

Постанова Червоноградського міського суду Львівської області від 30.06.2011р. у справі №2а-201/11, згідно постанови державного виконавця та виконавчого листа, набрала законної сили 18.02.2013р. Заява про примусове виконання подана 03.03.2014р.

Враховуючи викладене, пропущено строк пред'явлення даного виконавчого листа до виконання.

При цьому, апеляційний суд визнає необґрунтованими висновки суду першої інстанції про поважність причин пропуску пред'явлення виконавчого листа до виконання, оскільки вказане не є предметом спору у даній справі та може досліджуватися судом у випадку подання заяви про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання в порядку, передбаченому ст. 261 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, річний строк пред явлення виконавчого листа до виконання пропущено.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про підставність позовних вимог УПФУ в м. Червонограді про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження ВП 42332071 від 05.03.2014 року.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки суд першої інстанції допустився помилки в частині застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, апеляційний суд визнає правильним апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 203, 205, 207, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області задовольнити.

Ппостанову Червоноградського міського суду Львівської області від 27 червня 2014 року у справі № 459/1307/14-а скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження ВП №42332071 від 05.03.2014 року.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов