Справа № 826/4204/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

29 квітня 2015 року 09:46 справа №826/4204/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кузьменка В.А., суддів Арсірія Р.О., Огурцова О.П., за участю секретаря Калужського Д.О. та представників:
позивача: Осадчука В.В.;

відповідача: Шовкуна С.І.

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доАдміністрації Державної прикордонної служби України
провизнання дій протиправними, скасування пункту наказу
На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 29 квітня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України (далі по тексту відповідач), в якому просить: 1) визнати протиправними дії керівництва відповідача; 2) скасувати пункт 1 наказу від 26 січня 2015 року №30 Про результати службового розслідування, як такий, що суперечить вимогам законодавства.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/4204/15, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 30 квітня року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до пункту 1 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 26 січня 2015 року №30 Про результати службового розслідування за порушення статей 11, 17, 36, 66, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно з пунктом в пункту 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на підполковника ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення сувора догана.

Позивач вважає незаконним притягнення до дисциплінарної відповідальності, оскільки не вчиняв дисциплінарних правопорушень, не порушував військової дисципліни та належним чином виконував свої посадові обов`язки.

Відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що, згідно висновку службового розслідування в діях позивача наявні ознаки дисциплінарного правопорушення.

Окружний адміністративний суд міста Києва частково погоджується із позовними вимогами ОСОБА_1 , виходячи з наступних мотивів.

Матеріали справи підтверджують, що на час прийняття оскаржуваного наказу ОСОБА_1 обіймав посаду коменданта Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України, яка виконує завдання зокрема щодо організації та забезпечення охорони, оборони, пропускного і об`єктового режиму на об`єктах Адміністрації Держприкордонслужби України відповідно до вимог керівних документів з цих питань; організації всебічного забезпечення діяльності Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до керівних документів за встановленими нормами; організації та ведення роботи щодо забезпечення реалізації проектів міжнародної технічної допомоги в інтересах органів прикордонної служби України.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі по тексту Дисциплінарний статут), дія якого поширюється у тому числі на Державну прикордонну службу України.

За визначенням статті 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Відповідно до статті 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Стаття 45 Дисциплінарного страту передбачає, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Вирішуючи наявність підстав для накладення на позивача дисциплінарного стягнення, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування за фактами невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцями своїх службових обов`язків, порушення військової дисципліни, порядку несення служби або громадського порядку визначає Інструкція про порядок проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України, затверджена наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 14 лютого 2005 року №111 (далі по тексту - Інструкція).

Згідно з пунктом 17 Інструкції розслідування має встановити:

наявність чи відсутність події, з приводу якої було призначено розслідування, та її обставини (час, місце) і наслідки;

осіб, з вини яких трапилася подія, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли шкідливим наслідкам або створювали загрозу для їх спричинення;

наявність причинного зв`язку між подією, з приводу якої було призначено службове розслідування, та неправомірними діями військовослужбовця;

конкретні неправомірні дії або бездіяльність військовослужбовця, який вчинив правопорушення;

вимоги законів чи інших нормативно-правових актів та керівних документів або посадових інструкцій, які було порушено;

ступінь провини кожної з осіб, причетних до правопорушення;

форму провини (навмисно чи з необережності) та мотиви протиправної поведінки військовослужбовця і його ставлення до скоєного;

причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню;

чи вчинено правопорушення під час виконання військовослужбовцем службових обов`язків.

Пункт 18 Інструкції передбачає, що за результатами службового розслідування складається висновок, у якому, крім положень, визначених пунктом 17 цієї Інструкції, обов`язково зазначаються:

посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді особи, стосовно якої проведено службове розслідування;

підстави службового розслідування;

час, місце, суть порушення;

які вимоги законів чи інших нормативно-правових актів та керівних документів або посадових інструкцій, які було порушено кожним із військовослужбовців;

обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність чи знімають вину;

заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення;

висновок щодо наявності чи відсутності в діянні військовослужбовця складу дисциплінарного правопорушення та в чому воно (за наявності такого) полягало;

пропозиції щодо притягнення винних осіб до відповідальності правами відповідного начальника (командира) без зазначення конкретного виду стягнення;

інші заходи, які пропонується здійснити для усунення причин правопорушення та умов, що йому сприяли;

дата складання висновку.

Висновки щодо допущених військовослужбовцем порушень в обов`язковому порядку повинні підтверджуватися посиланнями на наявні докази.

Як свідчать матеріали справи, дисциплінарне стягнення накладено на ОСОБА_1 за результатами службового розслідування за фактом виявлених несправностей землекопних машин ПЗМ на базі екскаватора ХТЗ Т-150.

Так, відповідно до висновку службового розслідування за фактом виявлених несправностей землекопних машин ПЗМ на базі екскаватора ХТЗ Т-150, затвердженого т.в.о. Голови Державної прикордонної служби України Серватюком В.М. 05 січня 2015 року (далі по тексту висновок службового розслідування) встановлено, що представником Міністерства оборони США передано Державній прикордонній службі України в особі коменданта Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України Осадчука В.В. землекопні машини (ПЗМ) на базі екскаватора ХТЗ Т-150 в кількості 2 одиниць, що підтверджується актом прийняття-передачі основних засобів від 16 вересня 2014 року №86.

У висновку службового розслідування встановлено, що завдяки поверхневому, формальному підходу з боку посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході прийому-передачі інженерної техніки не було визначено реальний стан техніки, яка приймалась, та не встановлено можливості її використання за призначенням; зазначене призвело направлення до Донецького та Харківського прикордонного загонів не готової до використання за прямим призначенням техніки та такої, що потребує ремонту, а також зазначення невірних облікових даних у фінансовій та іншій документації, що потребує внесення змін в усі облікові дані.

Разом з тим, у висновку службового розслідування не вставлено, коли саме мали місце несправності землекопних машин ПЗМ на базі екскаватора ХТЗ Т-150, та що ці несправності трапились з вини саме ОСОБА_1 ; не вказано конкретних неправомірних дій або бездіяльності позивача, ступінь його провини та вимоги законів чи інших нормативно-правових актів та керівних документів або посадових інструкцій, які було порушено ОСОБА_1 .

Висновок службового розслідування також не містить заперечень, заяви та клопотання ОСОБА_1 , мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення, а також висновку про наявність у діях чи бездіяльності позивача складу дисциплінарного правопорушення та в чому воно полягало.

При цьому суд не приймає до уваги посилання в оскаржуваному наказі на порушення позивачем статей 11, 17, 36, 66, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, оскільки відповідачем не визначено конкретної норму, яку порушив ОСОБА_1 .

Наприклад, відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

У свою чергу відповідач не навів, яких саме обов`язків, встановлених у статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України не дотримано ОСОБА_1 .

Так само відповідач не вказав конкретні норми статей 17, 36, 66, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, які начебто порушив позивач та в чому це проявилось.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 та факту невиконання (неналежного виконання) ним своїх службових обов`язків або порушення військової дисципліни, що призвели до несправностей землекопних машин ПЗМ на базі екскаватора ХТЗ Т-150.

Таким чином, висновки Адміністрації Державної прикордонної служби України про порушення ОСОБА_1 статей 11, 17, 36, 66, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України нормативно та документально не підтверджуються, а тому накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення є протиправним.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірності накладення дисциплінарного стягнення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у свою чергу позивач не довів обставин, на яких ґрунтуються його вимоги, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 в частині скасування пункту наказу підлягає задоволенню.

Між тим, суд не погоджується із позовними вимогами про визнання протиправними дій керівництва Адміністрації Державної прикордонної служби України через необґрунтованість, адже позивачем не зазначено, які дії він вважає протиправними та в чому проявилась їхня протиправність, а також не конкретизує винних осіб.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 163, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 26 січня 2015 року №30 Про результати службового розслідування в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.

3. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.А. Кузьменко

Судді Р.О. Арсірій

О.П. Огурцов