Справа № 2-а-2675/11
Суддя: Постигач Б. А.
Дата ухвалення: 2011-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2675/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2011 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі судді Постигача Б.А

при секретарі Мацайло О.М.

розглянувши в судовому засіданні в м. Золочеві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вороняківської сільської ради , третя особа ОСОБА_2 про скасування рішення сесій ,

В С Т А Н О В И В :

рішенням № 67 сесії Вороняківської сільської ради Золочівського району Львівської області від 7 квітня 2011 року ОСОБА_1 було відмовлено у наданні дозволу на виготовленні технічної документації із землеустрою щодо складання документів , що посвідчують право на земельну ділянку площею 0, 45 га в с. Вороняки по вул. Вишневій .

Рішенням № 68 також від 7.04.2011 року сесії цієї ж сільської ради було вирішено надати дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 0,45 га , яка перебуває в його користуванні в с. Вороняки по вул. Вишнева .

Вважаючи ці обидва рішення незаконними ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом в якому просить їх скасувати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим , що він в 2009 році подав заяву в Вороняківську сільську раду про надання йому цієї земельної ділянки , яка 20 років ніким не використовувалась .

Рішенням № 452 сесії сільської ради від 15.12.2009 року було вирішено передати йому цю земельну ділянку.

Але це рішення було опротестовано прокуратурою Золочівського району з мотивів відсутності попереднього рішення про надання дозволу на розроблення проекту відведення , що було порушенням ст. 118,151 ЗК України.

За результатом розгляду протесту рішенням сесії від 26.05.2010 року рішення № 452 від 15.12.2009 року було скасовано , а земельну ділянку переведено до земель резервного фонду.

3.06.2010 року він знову звернувся з заявою до сільської ради і рішенням сесії № 614 від 26.10.2010 року йому було надано дозвіл на виготовлення техдокументації .

Але і це рішення було опротестовано прокуратурою по причині порушення ст. 47 Закону України Про місцеве самоврядування, із-за відсутності розгляду цього питання на постійній комісії сільської ради.

7.04.2011 року рішенням № 67 йому було відмовлено в наданні спірної земельної ділянки площею 0,45 а по вул. Вишневій і рішенням сесії № 68 було дано дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення техдокументації з землеустрою на цю земельну ділянку .

Причиною відмови в задоволенні його заяви став протокол від 20.05.1974 року колгоспу ім. Петровського про надання ОСОБА_2 саду розміром 0,30 га для випасання коня.

Ці рішення він вважає незаконними , оскільки протоколом не підтверджується набуття права постійного користування цією земельною ділянкою .

Згідно ст. 116 ЗК України передача земельних ділянок у власність громадянам проводиться в разі приватизації земельної ділянки , що перебуває у користуванні .

ОСОБА_2 не представив доказу про право користування даною земельною ділянкою , а таке право має бути підтверджено Державним актом .

Крім цього право власності або право користування земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядним організаціями меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості). Без цього приступати до використання земельної ділянки забороняється.

ОСОБА_2 не набув права користування земельною ділянкою і на підставі Земельного кодексу Української РСР 1970 року , оскільки тоді таке право засвідчувалося записами земельно-шнурових книг .

ОСОБА_2 було видано сертифікат на земельну частку ( пай , ) площею 1,44 га , а рішенням № 49 від 20.08.1996 року йому було надано 0,25 га землі для обслуговування жилого будинку і 0,25 га для ведення селянського господарства . Отже всього він отримав 1,94 га землі .

ОСОБА_2 не мав жодних переваг в отриманні спірної земельної ділянки . Земельна ділянка ОСОБА_2 виділена з земель резервного фонду.

Представник Вороняківської сільської ради сільський голова ОСОБА_3 позову не визнав. Він пояснив , що раніше сільська раді вирішила передати спірну земельну ділянку ОСОБА_1, але два рази рішення сесії опротестовувалось прокуратурою району. Потім ОСОБА_2 представив рішення правління колгоспу про те , що спірна земельна ділянка йому виділялась для випасання коня і тому 7.04.2011 року сесія прийняла рішення про надання йому дозволу на виготовлення техдокументації.

Третя особа ОСОБА_2 також позову не визнав . Він пояснив , що в 70 роках працював у колгоспі ім. Петровського.

Колгосп виділив йому коня і для його випасання надав земельну по вул. Вишневій , де раніше був колгоспний сад. Він довго користується цією земельною ділянкою , використовує її під сінокіс . Тому вважає , що має законне право на її приватизацію.

Оцінивши подані сторонами і третьою особою докази , суд прийшов до висновку , що позов задоволенню не підлягає з таких підстав .

У відповідності до ст. 81 ч.1 п. б) ЗК України громадяни набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель держаної і комунальної власності .

Ст.116 ч.1 ЗК України передбачає , що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень , визначених цим Кодексом.

Ст.118 ЗК України передбачає порядок безоплатної передачі земельних ділянок громадянам.

Зокрема ч.4 ст.118 ЗК передбачає ,що відповідна місцева адміністрація або сільська , селищна , міська рада розглядає заяву … і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення.

Як видно з рішення № 67 сесії Вороняківської сільської ради від 7.04.2011 року то цим рішенням сесія відмовила ОСОБА_1 в наданні дозволу на виготовлення техдокументації на спірну земельну ділянку , мотивуючи це тим , що ця земля є в користуванні ОСОБА_2

З рішення № 68 від 7.04.2011 року видно ,що сесія Вороняківської сільської ради надала дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення проекту землеустрою на спірну земельну ділянку .

Отже сільська рада дотримала процедуру надання земельної ділянки .

Діючий Земельний Кодекс України не надає жодних переваг ні ОСОБА_1 ні ОСОБА_2 на отримання спірної земельної ділянки.

Це питання належить до компетенції сільської ради . Свідок ОСОБА_4 пояснила , що вона народилася і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ще з свого у 6-ти літньому віку памятає , що спірна земельна ділянка використовувалась ОСОБА_2 для сінокосу , так як тоді вона проживала з ним по сусідству.

В 2000 році ОСОБА_2 також користувався цією земельною ділянкою , хоча по документах сільської ради ця земля за ним не рахувалася. Спочатку сесія сільської ради вирішувала надати цю земельну ділянку ОСОБА_1, але по протесту прокуратури ці рішення були сесією сільської ради відмінені.

7 квітня 2011 року сесія сільської ради вирішила дозволити ОСОБА_2 виготовити проект землеустрою на цю земельну ділянку.

Як убачається з протоколу засідання правління колгоспу ім. Петровського від 20.05.1974 року , то правління виділило ОСОБА_2 0,30 га саду для пасіння коня. Це рішення затверджено протоколом № 3 зборів уповноважених колгоспу ім. Петровського від 18.10.1974 року.

Твердження ОСОБА_1 про те , що ОСОБА_2 не мав права на приватизацію цієї земельної ділянки , оскільки не був її користувачем не ґрунтується на законі.

Так , у відповідності до ст. 116 ч. 3 п. в) ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться в разі одержання земельних ділянок із земель держаної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації , визначених цим Кодексом.

Правда в п. а) ч.3 ст.116 ЗК вказується про передачу у власності громадянам земельної ділянки , які перебувають у користуванні громадян.

Однак це не означає неможливості передачі земель у власність з земель державної і комунальної власності.

ЗК України у ст. 121 передбачає норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам.

Зокрема п. б) ст. 121 ЗК вказує , що для ведення особистого селянського господарства громадянам можуть безоплатно передаватися земельні ділянки з земель держаної або комунальної власності в розмірів не більше 2, 0 га.

Не заслуговує на увагу , як на підставу для задоволення позову , і покликання ОСОБА_1 на те, що раніше в 1996 році ОСОБА_2 вже передавалося у власність 0,25 га землі для ведення особистого селянського господарства .

У відповідності до ст. 5 Закону України Про особисте селянське господарство громадяни України , які реалізували своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства в розмірі менше 2,0 гектара , мають право на збільшення земельної ділянки в межах норм , установлених ст. 121 ЗК України для ведення особистого селянського господарства.

Крім цього , як пояснив сільський голова Вороняківської сільської ради і землевпорядник сільської ради ОСОБА_4, то на сьогодні на території сільської ради є вільна земельна ділянка , яка знаходяться на віддалі приблизно більше 500 метрів від спірної земельної ділянки і може були надана ОСОБА_1

Отже підстав для задоволення позову ОСОБА_1 суд не вбачає.

Керуючись ст. 159, 160, 162,163 КАС України , ст. 81 , 116, 121 ЗК України , ст. 5 Закону України Про особисте селянське господарство суд ,

П О С Т А Н О В И В :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Вороняківської сільської ради про скасування рішень № 67 і № 68 1V сесії V1 демократичного скликання

цієї сільської ради від 7 квітня 2011 року відмовити .

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Львівської області на протязі 10 днів з дня її проголошення .

Суддя : Б. А. Постигач