Справа № 0670/2601/12
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2012-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк М.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"29" листопада 2012 р. Справа № 0670/2601/12

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

ОСОБА_2,

при секретарі Степаненко О.О. ,

за участю представників сторін

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Житомирі Житомирської області Державної податкової служби на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "18" липня 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Свєлар" до Державної податкової інспекції у м. Житомирі Житомирської області Державної податкової служби про визнання нечинним та скасування податкових повідомлень - рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 18 липня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Свєлар» задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Житомирі Житомирської області Державної податкової служби від 17 квітня 2012 року № НОМЕР_1 та №. Присуджено ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Свєлар" понесені ним судові витрати у розмірі 3539,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 податкова інспекція у м. Житомирі Житомирської області Державної податкової служби (далі ДПІ у м. Житомирі), посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні позову. Зокрема, апелянт посилається на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи щодо фактів завищення позивачем собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг), та безпідставного включення до складу податкового кредиту суми ПДВ, які не підтверджено відповідними первинними документами.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи убачається, що за результатами проведення планової виїзної перевірки ТОВ "Свєлар" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2010 року по 31.12.2011 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2010 року по 31.12.2011 року, посадовими особами ДПІ у м. Житомирі складено акт № 6/23-1/36270165/0110 від 30.03.2012 року (а.с. 24-55 том 1).

В акті перевірки зазначено, що позивачем допущено порушення п.п.5.2.1 п.5.2, п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", п.138.8 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 130503,00грн., в т.ч.: за 2010 рік - 18396,00грн. (4 кв.2010 року); 1 кв. 2011 року - 7360,00грн.; 2 кв.2011 року - 3419,00грн.; 2-3 кв.2011 року - 3419,00грн.; 2-4 кв. 2011 року - 104780,00грн.;

Також, встановлено порушення п.п.7.4.5 п.7.4, п.п.7.2.3 п.7.2, п.п.7.2.6 п.7.2, п.п.7.4.1 п.7.4, п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", п.198.2, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість на загальну суму 374915,00грн., в т.ч.: 10.2010 р. - 71843,00грн.; 11.2010 р. - 5218,00грн.; 12.2011 р. - 47067,00грн.; 01.2011 р. - 2783,00грн.; 02.2011 р. - 1602,00грн.; 03.2011 р. - 1503,00грн.; 04.2011 р. - 1531,00грн.; 05.2011 р. - 1442,00грн.; 06.2011 р. - 47605,00грн.; 07.2011 р. - 49766,00грн.; 08.2011 р. - 97391,00грн.; 12.2011 р. - 47164,00грн.

17 квітня 2012 року, на підставі даного акту перевірки, ДПІ у м. Житомирі прийнято податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобов"язання з податку на прибуток у розмірі 135095,00грн., з яких 130503,00грн. за основним платежем та 4592,00грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, № НОМЕР_2, яким визначено суму податкового зобов"язання з податку на додану вартість в сумі 454533,00грн., з яких 374915,00грн. за основним платежем та 79618,00грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 20,21 том1).

Задовольняючи позов та скасовуючи зазначені податкові повідомлення-рішення суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що вони є протиправними оскільки товариством не було допущено порушень вимог Закону України "Про податок на додану вартість", Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" та Податкового кодексу України.

Як убачається з матеріалів справи, підставою для винесення податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 стало те, що підприємством завищено валові витрати по отриманим продуктам харчування від ПП ОСОБА_5, які не підтверджені будь-якими відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового та бухгалтерського обліку у звітному періоді в загальній сумі 102888,00грн., в т.ч. за 2010 рік - 73450,00грн. (4 кв.2010 року), 1 кв. 2011 року - 29438,00грн.

Також, на думку податкового органу товариством завищено собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг), а саме, включено до складу собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) (р.05.1) податкової декларації з податку на прибуток підприємства) витрати, які не підтверджені відповідними первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського та податкового обліку, а саме, по господарській операції з ПП ОСОБА_5, відсутні будь-які документи, що підтверджують факт отримання товарів та послуг на суму 14867,00грн. за ІІ кв. 2011 року та по господарській операції з ТОВ "Кернел-Трейд", відсутні оригінали видаткових накладних № 71834 від 27.12.2011 року на суму 214499,00грн. та № 71662 від 22.12.2011 року на суму 226199,00грн. в наявності лише факсимільні копії.

Судом першої інстанції вказані висновки податкового органу спростовано у спосіб, визначений процесуальним законом. Так, судом встановлено, що між ПП ОСОБА_5 (продавець) та ТОВ "Свєлар" (покупець) укладено договір купівлі-продажу №13 від 03.05.2010 року, згідно якого останній закуповував у ПП ОСОБА_5 кондитерські вироби (а.с.64 том 1).

На підтвердження виконання умов договору позивачем в судовому засіданні надано податкові накладні (а.с.68-71, 73-83 том 1) та видаткові накладні (а.с.84- 98 том 1). Послуги за цим договором відображені у податковому та бухгалтерському обліку позивача.

Також, згідно дистриб"ютерської угоди №768/09 від 05.01.2009 року, укладеної між ТОВ "Кернел-Трейд" (продавець) та ТОВ "Свєлар" (дистриб"ютор), продавець представляє та постачає для подальшого розповсюдження бутильовану олію із зареєстрованим знаком для товарів та послуг "Щедрий дар", "Стодар", "Чумак", "Любонька", "Орія" та консервовану продукцію із зареєстрованим знаком для товарів та послуг "Маринадо" (а.с.113-117 том 1).

Судом встановлено, що на підтвердження виконання вказаної угоди позивачем надано рахунок-фактуру №071662 від 22.12.2011 року (а.с.122 том 1), видаткову накладну №РН-071662 від 22.12.2011 року (а.с.123том 1), товарно-транспортні накладні від 22.12.2011 року (а.с.124, 125 том 1), прибуткову накладну №893 від 28.12.2011 року (а.с.126 том 1), видаткову накладну №РН-071834 від 27.12.2011 року (а.с.127 том 1), товарно-транспортні накладні (а.с.128 -129, 131-132, 134-136,138, 140, 42 том 1), видаткові накладні №РН-061932 від 10.06.2011 року, №РН-063450 від 15.07.2011 року, №РН-064677 від 15.08.2011 року, №РН-064973 від 26.08.2011 року, №РН-069027 від 23.11.2011 року (а.с.130, 133,137, 139, 141 том 1), податкові накладні №610 від 23.11.2011 року, №274 від 15.08.2011 року, №568 від 26.08.2011 року, №367 від 15.07.2011 року, №259 від 10.06.2011 року (а.с. 144-148 том 1), банківські виписки, журнал реєстрації довіреностей (а.с. 191-197 том 1), реєстр отриманих та виданих податкових накладних.

З огляду на викладене, позивачем правомірно та у відповідності до вимог Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" віднесено зазначені витрати до валових витрат, оскільки придбання позивачем кондитерських виробів у ПП ОСОБА_5, а також представлення та постачання для подальшого розповсюдження бутильованої олії та консервованої продукції, безпосередньо пов'язано з господарською діяльністю підприємства, оскільки є складовою частиною діяльності ТОВ "Свєлар", що направлена на отримання доходу.

З доданих до справи матеріалів убачається, що основними видами діяльності підприємства є оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами, діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, оптова торгівля фруктами та овочами, оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами, неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, пакування.

Судом першої інстанції повно та всебічно досліджено надані первинні документи, що підтверджують реальність та факт придбання послуг та робіт, які призначені для використання у господарській діяльності ТОВ "Свєлар", які відповідають вимогам статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні .

Так, відповідно до п.5.1 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

До складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7 цієї статті ( п.п.5.2.1 п.5.2. ст.5 вказаного Закону).

Абзацом 4 п.п. 5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" визначено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Також, п.138.2 ст.138 ПК України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Пунктом 138.8 статті 138 ПК України встановлено, що собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Згідно п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України - не включаються до складу витрат, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Доводи податкового органу про те, що господарські операції за даними договорами не відбувалися, оскільки підприємством не надано відповіді на запит № 14602 від 29.03.2012 року про надання первинних бухгалтерських документів по вказаних контрагентах не спростовують дійсність зазначених господарських операцій.

Так, з матеріалів справи убачається та не заперечується позивачем, що 29.03.2012 року, в кінці робочого дня, від податкового органу надійшов запит про надання належним чином завірених копій первинних документів по господарських операціях з ПП ОСОБА_5 та ТОВ "Кернел-Трейд". Зазначені документи податковий орган очікував до 15 год. 30.03.2012 року, однак вказані документи підприємство не встигло надати, оскільки 30.03.2012 року акт перевірки було складено та вручено товариству. В запереченнях на акт перевірки від 06.04.2012 року, товариство посилалося на вказані обставини та надало усі необхідні копії. Окрім того, в судовому засіданні представник позивача пояснила, що оригінали зазначених у запиті документів надавалися перевіряючим. Дані обставини не спростовано податковим органом, оскільки зі змісту запиту убачається, що податковий орган просить надати лише завірені копії таких документів та не посилається на те, що оригінали таких документів були відсутні під час перевірки.

Разом з тим, слід зазначити, що позивач не відмовився надати зазначені документи, оскільки доказів на підтвердження того, що відповідно до вимог п.85.5 ст.85 ПК України складався акт, яким засвідчено такий факт, відсутні.

З огляду на викладене, судом першої інстанції обґрунтовано прийнято до уваги зазначені первинні документи та надано їм належну оцінку.

Також, судом першої інстанції спростовано доводи податкового органу щодо завищення позивачем податкового кредиту за період з 01.10.2010 року по 31.12.2011 року на загальну суму 374915,00грн., в т.ч. за 10.2011 року - 71843,00грн., 11.2010 року - 5218,00грн., 12.2010 року - 47067,00грн., 01.2011 року - 2783,00грн., 02.2011 року - 1602,00грн., 03.2011 року - 1503,00грн., 04.2011 року - 1531,00грн., 05.2011 року - 1442,00грн., 06.2011 року - 47605,00грн., 07.2011 року - 49766,00грн., 08.2011 року - 97391,00грн., 12.2011 року - 47164,00грн.

Зазначених висновків податковий орган дійшов у зв"язку з тим, що підприємством включено до складу податкового кредиту суми ПДВ, які не підтверджені відповідними первинними документами, обов"язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського та податкового обліку.

Зокрема, в акті перевірки зазначено, що по господарській операції позивача з ПП ОСОБА_6, відсутні податкові накладні, що підтверджують факт отримання товарів та послуг на суму ПДВ 23550,00грн., в т.ч. 10.2010 року - 5340,00грн., 11.2010 року - 5218,00грн., 12.2010 року - 4131,00грн., 01.2011 року - 2783,00грн., 02.2011 року - 1602,00грн., 03.2011 року - 1503,00грн., 04.2011 року - 1531,00грн., 05.2011 року - 1442,00грн. Проте, вказані обставини спростовано судом першої інстанції шляхом огляду зазначених первинних документів, а також, з підстав, зазначених вище щодо відсутності таких документів.

Як встановлено судом першої інстанції, не відповідають дійсності і обставини щодо відсутні належним чином оформлених податкових накладних на суму ПДВ 241926,00грн. (в нижче наведених податкових накладних не зазначено форму цивільно-правового договору, не вказано номер та дату договору, не розшифровано підписи особи, яка підписала податкові накладні), в т.ч. 13.06.2011 року №259 - 47605,00грн.; 18.07.2011 року №367 - 49766,00грн.; 16.08.2011 року №274 - 48308,00грн.; 29.08.2011 року №568 - 49083,00грн.; 01.12.2011 року №610 - 47164,00грн., виданих ТОВ "Кернел-Трейд".

З матеріалів справи убачається, що вищезазначені податкові накладні оформлено належним чином та у них зазначено як форма цивільно- правового договору так його номер і дата. Так само, розшифровано і підписи особи, яка підписала дані накладні (а.с. 144-148 том 1).

Спростовано судом першої інстанції і доводи податкового органу щодо відсутності належним чином оформлених податкових накладних на суму ПДВ 61291,00грн., отриманих від ТОВ ВКП "ХарчПак".

На підтвердження правомірності віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту, свідчить договір купівлі-продажу автомобілів №ХП-0000006 від 28.01.2009 року (а.с. 57-58 том 1). На підтвердження вказаної господарської операції ТОВ «ХарчПак" видано податкові накладні №55 від 11.10.2010 року, №56 від 11.10.2010 року, №57 від 11.10.2010 року, №59 від 11.10.2010 року, №69 від 28.12.2010 року (а.с.59-63 том 1), які оформлені належним чином та містять усі необхідні реквізити.

Підтверджено належними доказами і факт розрахунків позивача по зазначених вище господарських операціях, суми по яких віднесено до валових витрат та податкового кредиту (а.с. 99-112, 164-165 том 1).

Не узгоджується з приписами Закону України "Про податок на додану вартість" та Податкового кодексу України і висновок податкового органу про те, що підприємством завищено податковий кредит на суму 48148,00грн. за жовтень 2010 року за рахунок включення до його складу податку на додану вартість по податкових накладних попередніх звітних періодів: від 30.09.2010 року №13942 отриману від ТОВ "Адвентіс" на суму ПДВ 302,67грн., від 30.09.2010 року №804007647 отриману від ТОВ "Корнел Трейд" на суму ПДВ 15446,70грн., від 23.09.2010 року №804007407 отриману від ТОВ "Кернел Трейд", на суму ПДВ 18819,18грн., від 20.09.2010 року №101951 отриману від ВАТ "Полтавакондитер" на суму ПДВ 12021,41грн., від 30.09.2010 року №136-9/05.05 отриману від УДППЗ "Укрпошта" на суму 1557,66грн.

Факт отримання таких накладних підтверджено реєстром отриманих податкових накладних, який досліджено судом (а.с. 198-250 том 1, а.с.1-250 том 2, а.с.1-68 том 3).

Так, підпунктом 7.2.6 пункту 7.2 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03 квітня 1997 року № 168/97-ВР, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит, відповідно до п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Аналогічні норми щодо порядку визначення податкового кредиту, права платника податку на віднесення сум ПДВ до податкового кредиту визначено і ст.198 ПК України, а тому позивачем правомірно віднесено до податкового кредиту за жовтень 2010 року суми ПДВ по податкових накладних, отриманих у попередньому періоді.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять фактів невірного застосування судом норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Житомирі Житомирської області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "18" липня 2012 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: ОСОБА_7

ОСОБА_2

Повний текст ухвали виготовлено "30" листопада 2012 р.

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Свелар" вул. Ватутіна, 79,м.Житомир,10000

3- відповідачу ОСОБА_4 податкова інспекція у м. Житомирі Житомирської області Державної податкової служби м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014