Справа № 819/2703/14-а
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 р. Справа № 876/87/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Дяковича В.П.,

суддів: Онишкевича Т.В., Кухтея Р.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Борщівської районної державної адміністрації Тернопільської області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року по справі № 819/2703/14-a за позовом ОСОБА_1 до Борщівської районної державної адміністрації Тернопільської області про визнання незаконним розпорядження про застосування дисциплінарного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, яким просив визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Борщівської районної державної адміністрації Тернопільської області №195-с від 23 жовтня 2014 року про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 адміністративний позов задоволено.

Борщівська районна державна адміністрація Тернопільської області постанову суду першої інстанції оскаржило, подало апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, просить її скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі покликається на те, що не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач правомірно не надав запитувану інформацію, так як вона містись персональні дані, оскільки відповідно до положень ч. 2 ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що поширення персональних даних без згоди суб'єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Такими випадками в даній ситуації є п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про контррозвідувальну діяльність» та п. 3 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про службу безпеки України». Згідно цих законів на Службу безпеки України, зокрема, покладаються функції і повноваження щодо забезпечення державної безпеки України, складовою частиною якої є економічна (бюджетна, соціальна) безпека держави.

У зв'язку з відсутністю клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження згідно з п.1 ч.1 ст. 197 КАС України.

Суд, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 10.08.2006 року по даний час працює заступником начальника - начальником відділу праці управління соціального захисту населення Борщівської РДА (а.с.9-12).

З 8 вересня 2014 року позивач, у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю начальника управління ОСОБА_2 виконував обов'язки начальника управління (а.с.15).

Розпорядженням голови Борщівської РДА № 195-с від 23 жовтня 2014 року до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани (а.с.6-7).

Як видно з вищенаведеного розпорядження, догана оголошена за неналежне виконання службових обов'язків, що виразилось у невиконанні доручення голови райдержадміністрації від 25.09.2014 №64 щодо надання інформації на запит начальника Чортківського МРВ УСБУ в Тернопільській області від 24 вересня 2014 року №69/99/1-2902. Підставою для прийняття оскаржуваного розпорядження було те, що позивач виконуючи обов'язки начальника управління соціального захисту населення Борщівської РДА, не виконав доручення голови РДА про надання відповіді на лист Чортківського МРВ УСБУ, чим порушив вимоги п.3 ст.28, ч.2 ст.42 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про контррозвідувальну діяльність» та п.3 ч.1 ст.25 Закону України «Про службу безпеки України».

25 вересня 2014 року на адресу Борщівської РДА надійшов лист з Чортківського МРВ УСБУ у Тернопільській області від 24 вересня 2014 року №66/99/1-2902, в якому з посиланням на ст.7 Закону України «Про контрозвідувальну діяльність», містилось прохання надати списки осіб, які одержують певні види соціальних допомог із зазначенням їх прізвищ, імен, по-батькові та дат народження. Аналогічний лист з Чортківського МРВ УСБУ у Тернопільській області від 24 вересня 2014 року за № 66/99/1-2914 надійшов на ім'я начальника управління соціального захисту населення Борщівської РДА (а.с.36,39).

З метою виконання листа Чортківського МРВ УСБУ у Тернопільській області від 24 вересня 2014 року №66/99/1-2902, головою Борщівської РДА 25 версеня 2014 року було видано доручення №64 пунктом 1 якого було зобов'язано управління соціального захисту населення Борівської РДА до 26 вересня 2014 року підготувати та подати в РДА списки осіб із зазначенням їх прізвища, імені, по-батькові та дати народження, які одержували та продовжують одержувати соціальні допомоги з 2010 року по даний час (а.с.36).

На виконання даного доручення, заступником начальника управління соціального захисту населення Борщівської РДА ОСОБА_1 підготовлено відповідь від 25 вересня 2014 року №01-05/1363 якою було відмовлено в наданні запитуваної інформації (а.с.37). Відмова була мотивована тим, що в листі Чортківського МРВ УСБУ у Тернопільській області від 24 вересня 2014 року були відсутні правові підстави для витребування вказаної інформації, а відповідно до положень Закону України «Про захист персональних даних» та Закону України «Про інформацію», згода суб'єктів на поширення та передачу їх персональних даних третім особам відсутня. Аналогічна відповідь була надана управлінням соцзахисту населення Борщівської РДА на адресу Чортківського МРВ УСБУ (а.с.38).

Відповідно до п.2 ст.10 ЗУ «Про захист персональних даних» забороняється володільцю бази персональних даних ( яким в даному випадку є Управління) розголошувати відомості стосовно суб'єктів персональних даних.

Пунктом 2 статті 14 ЗУ «Про захист персональних даних» передбачено, що поширення персональних даних без згоди суб'єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини.

В свою чергу, п.2 ст.11 Закону України «Про інформацію» не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження.

Відповідно до статті 16 Закону «Про захист персональних даних» визначено порядок доступу до персональних даних третіх осіб визначається умовами згоди суб'єкта персональних даних, наданої володільцю персональних даних на обробку цих даних, або відповідно до вимог закону. Доступ до персональних даних третій особі не надається, якщо зазначена особа відмовляється взяти на себе зобов'язання щодо забезпечення виконання вимог цього Закону або неспроможна їх забезпечити.

Суб'єкт відносин, пов'язаних з персональними даними, подає запит щодо доступу (далі - запит) до персональних даних володільцю персональних даних.

У запиті зазначаються: 1) прізвище, ім'я та по батькові, місце проживання (місце перебування) і реквізити документа, що посвідчує фізичну особу, яка подає запит (для фізичної особи - заявника); 2) найменування, місцезнаходження юридичної особи, яка подає запит, посада, прізвище, ім'я та по батькові особи, яка засвідчує запит; підтвердження того, що зміст запиту відповідає повноваженням юридичної особи (для юридичної особи - заявника); 3) прізвище, ім'я та по батькові, а також інші відомості, що дають змогу ідентифікувати фізичну особу, стосовно якої робиться запит; 4) відомості про базу персональних даних, стосовно якої подається запит, чи відомості про володільця чи розпорядника персональних даних; 5) перелік персональних даних, що запитуються; 6) мета та/або правові підстави для запиту

З врахуванням викладеного, судом встановлено, що у дорученні голови Борщівської РДА та листі Чортківського МРВ УСБУ не вказано мети та/або правових підстав для отримання конфіденційної інформації, тому володілець персональних даних (яким в даному випадку є Управління) мав законні підстави відмовити у наданні запитуваної інформації або надати лише знеособлену інформацію.

При цьому судом не приймаються до уваги посилання відповідача в оскаржуваному розпорядженні на п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про контррозвідувальну діяльність» та п.3 ч.1 ст.25 Закону України «Про службу безпеки України», оскільки зазначеними нормами визначено функції та повноваження органів, підрозділів та співробітників СБУ, а не визначено правові підстави для отримання конфіденційної інформації.

Крім того, слід зазначити, що відповідь управління соцзахисту населення від 25 вересня 2014 року №01-05/1363 якою було відмовлено в наданні запитуваної інформації, жодним чином не позбавляла можливості Чортківський МРВ УСБУ на отримання запитуваної інформації у разі надіслання запиту (листа) оформленого у відповідності до вимог чинного законодавства.

Безпідставним суд вважає посилання голови Борщівської РДА в розпорядженні від 23 жовтня 2014 року №195-с на невиконання управлінням соцзахисту населення доручення голови РДА від 18 серпня 2014 року №01-1224/2-17, оскільки дане доручення жодним чином не стосується позивача.

Також суд не приймає до уваги твердження відповідача, що про вину позивача свідчить той факт, що супровідним листом від 26.08.2014 року за №05-10/1164 за його підписом Управління соціального захисту населення направило голові райдержадміністрації списки окремих категорій одержувачів державних соціальних допомог та допомог малозабезпеченим сім'ям із зазначенням їх прізвищ, імен, по-батькові, дати народження та адреси місця проживання, оскільки як видно з копії даного супровідного листа, він підписаний начальником Управління ОСОБА_2 (а.с.16).

Статтею 14 Закону України «Про державну службу» визначено, що дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Як встановлено судом позивачем не було допущено невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків (про що зазначено в оскаржуваному розпорядженні), а тому у голови Борщівської РДА не було підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, суд враховує ту обставину, що 22.10.2014 року президією ради Тернопільської обласної профспілкової організації профспілки працівників соціальної сфери України за поданням Борщівської РДА прийнята постанова про відмову в наданні згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника - начальника відділу праці управління праці соціального захисту населення райдержадміністрації, голови первинної профспілкової організації управління соціального захисту населення Борщівської РДА, члена ради Тернопільської обласної профспілкової організації профспілки працівників соціальної сфери України ОСОБА_1 (а.с.45-47).

Як видно з оскаржуваного розпорядження, в ньому не має жодного посилання на вищезазначену постанову від 22 жовтня 2014 року та жодним чином не спростовано її обґрунтованості. Більше того, постанова від 22 жовтня 2014 року була направлена на адресу Борщівської РДА поштовим відправленням і не могла бути отримана ними 23 жовтня 2014 року (наступного дня), що свідчить про той факт, що оскаржуване розпорядження голови Борщівської РДА 23 жовтня 2014 року було винесено без інформації про те, чи надана чи не надана згода профспілковою організацією на притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача.

Частина перша статті 252 КЗпП України формулює загальне положення, яке покладає на власника або уповноважений ним орган обов'язок створення для працівників підприємства, установи, організації обраних до складу виборної профспілкової організації, можливості для здійснення їхніх повноважень.

Частиною другою статті 252 КЗпП України і частиною другою статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачено, що однією з гарантій можливості здійснення такими особами своїх повноважень є заборона притягнення їх до дисциплінарної відповідальності без попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є.

Згідно із частиною шостою статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору з працівником має бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у такій згоді, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що власник має право звільнити працівника без згоди профспілкового органу за відсутності обґрунтування профспілковим органом такої відмови, а не з мотивів її відмови.

За аналогією правило частини шостої статті 39 Закону України «Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності» слід застосовувати й до передбачених частиною другою статті 252 КЗпП України та частиною другою статті 41 цього Закону випадків отримання згоди профспілкового органу на притягнення працівників - членів виборних профспілкових органів до дисциплінарної відповідальності. Саме така правова позиція міститься в постанові Верховного суду України від 22 жовтня 2014 року (справа №6-163цс14), а відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність у відповідача права на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності без згоди виборного органу профспілки.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваного розпорядження та порушення ним трудових прав позивача, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, обов'язок доказування того, що позивача правомірно було притягнуто до дисциплінарної відповідальності покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень.

Отже, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов до вірних висновків, приймаючи рішення по суті спірних правовідносин.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Борщівської районної державної адміністрації Тернопільської області - залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року по справі № 819/2703/14-a - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Т.В. Онишкевич

Р.В. Кухтей