Справа № 2а-7155/11/1370
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 р. Справа № 149737/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

представника позивача Сільченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2011 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Львові, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, про стягнення коштів надміру виплаченої пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова звернулось до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Львові, яким просило стягнути кошти надміру виплаченої пенсії, яка виникла внаслідок подання недостовірних довідок про заробітну плату. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем надано нову довідку для перерахунку пенсії ОСОБА_2, у зв'язку з чим виникла переплата за період з 01 лютого 2008 року по 30 червня 2009 року на суму 4 836, 84 грн. Оскільки відповідачем було подано недостовірні відомості щодо розміру заробітної плати ОСОБА_2, сума пенсії, виплаченої надміру позивачем, повинна бути повернута.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2011 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив позивач, вважає, що суд порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Приписам наведеної норми кореспондують положення частини другої статті 21 КАС, згідно з якими вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналіз припису наведеної норми дає підстави для однозначного висновку про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватись шкоди, завданої лише суб'єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднанні з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

У даному випадку відповідач у спірних відносинах не виконував функцій суб'єкта владних повноважень, а виступав організацією, установою, яка мала надати документи, необхідні для призначення чи перерахунку пенсії органами, що призначають пенсії.

Відповідно до статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 18 червня 2013 року (справа № 21-204а13), а відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Враховуючи наведене, колегія суддів адміністративного суду приходить до висновку, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства.

Вказані обставини не враховано судом першої інстанції при ухваленні рішення.

Таким чином, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав, визначених ст. 202 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 КАС України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню, а провадження у даній справі закривається на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 197, 198, 202, 203, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2011 року у справі № 2а-7155/11/1370 за позовом Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Львові, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, про стягнення коштів надміру виплаченої пенсії - скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

В.В. Святецький

Повний текст ухвали виготовлений 24.04.2015 року.