Справа № 0670/3772/12
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2012-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Літвин О.Т.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"06" листопада 2012 р. Справа № 0670/3772/12

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

ОСОБА_2,

при секретарі Хаюк Т.В. ,

за участю сторін:

розглянувши апеляційну скаргу Житомирської митниці, Державної митної служби України на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "17" серпня 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної митної служби України, Житомирської митниці про визнання протиправними та скасування наказів від 21 травня 2012 року №1038-к, №185-к, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 13.06.2012 року звернувся до суду з позовом до Державної митної служби України, Житомирської митниці, в якому просив визнати протиправними та скасувати накази Державної митної служби України №1038-к "Про припинення перебування на державній службі", Житомирської митниці №184-к від 21 травня 2012 року, поновити його на посаді начальника сектору митного оформлення №4 митного поста "Виступовичі" Житомирської митниці, а також стягнути з Житомирської митниці середню заробітну плату за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 17.08.2012 року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано наказ Державної митної служби України №1038-к від 21 травня 2012 року щодо перебування на державній службі в митних органах та наказ Житомирської митниці №184-к від 21 травня 2012 року щодо звільнення з посади начальника сектору митного оформлення №4 митного поста "Виступовичі" Житомирської митниці ОСОБА_3.

Поновлено ОСОБА_3 на посаді начальника сектору митного оформлення №4 митного поста "Виступовичі" Житомирської митниці з 21 травня 2012 року.

Зобов'язано Житомирську митницю нарахувати та виплатити ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21 травня 2012 року по 17 серпня 2012 року.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачі подали апеляційні скарги. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати постанову суду та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст.195 КАС України, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_3 працював в митних органах з 01 жовтня 1993 року, а на посаді начальника сектору митного оформлення №4 митного поста "Виступовичі" Житомирської митниці з 17 лютого 2012 року.

Відповідно до наказу Державної митної служби України від 24 квітня 2012 року № 233, було проведено службове розслідування для з'ясування правомірності дій чи бездіяльності посадових осіб Житомирської митниці під час здійснення митного оформлення вивезення за межі митної території України товару "горіхи волоські" протягом 2012 року, а також під час проведення службової перевірки, відповідно до наказу Житомирської митниці від 12 березня 2012 року №101 "Про проведення службової перевірки".

В ході службового розслідування було встановлено, що з 19 лютого 2012 року по 10 березня 2012 року на митному посту "Виступовичі" Житомирської митниці ОСОБА_3 було здійснено митне оформлення у митному режимі "експорт" та пропуск за межі митної території України 50 вантажних транспортних засобів з вантажами "горіхи волоські у шкаралупі" та "горіхи волоські без шкарлупи". Дані вантажі слідували на адресу фізичних осіб - громадян ОСОБА_4 Білорусь.

Згідно висновку службового розслідування (а.с.24), позивачем порушено вимоги п.п. 2.12, 2.21 посадової інструкції начальника сектору митного поста "Виступовичі", затвердженої начальником Житомирської митниці 14 лютого 2012 року, відповідно до яких начальник сектору зобов'язаний визначити митну вартість товарів та код за УКТ ЗЕД (2.12) та виявляти порушення митних правил з боку громадян і суб'єктів ЗЕД (2.21). Встановлено факти неналежного виконання ОСОБА_3 посадових обов'язків начальника сектору митного оформлення №4 митного поста "Виступовичі" Житомирської митниці, а саме: недостатній контроль за документами, які подавались до митного оформлення, що стало підставою для проведення такого оформлення по митній декларації громадян, без подання ВМД. Вказані дії призвели до викривлення статистичного обліку товарів та невірного декларування експортних вантажів. При цьому недобори митних платежів відсутні, економічних збитків Державному бюджету не нанесено (а.с.24).

21 травня 2012 року ОСОБА_5 митною службою України видано наказ № 1038-к "Про припинення перебування на державній службі"(а.с.6-8), яким за порушення ОСОБА_6 державних службовців, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України "Про державну службу" (далі - Закон №3723), припинено 21 травня 2012 року перебування на державній службі в митних органах ОСОБА_3, начальника сектору митного оформлення №4 митного поста "Виступовичі" Житомирської митниці. Підставою для прийняття вказаного рішення став акт службового розслідування від 28 квітня 2012 року (а.с.7-9, 17-26).

На підставі зазначеного наказу, 21 травня 2012 року було видано наказ Житомирської митниці № 184-к "По особовому складу", яким звільнено позивача з посади начальника сектору митного оформлення №4 митного поста "Виступовичі" Житомирської митниці 21 травня 2012 року (а.с.10).

Припиняючи перебування позивача на державній службі в митних органах та звільняючи його з посади, відповідачі виходили з того, що несумлінне та неналежне виконання ним службових обовязків, передбачених посадовою інструкцією свідчить про порушення ОСОБА_6 державного службовця в частині суворого дотримання Конституції України та законів України та сумлінного виконання своїх обовязків.

Суд першої інстанції задовольняючи позов, виходив з безпідставності припинення перебування позивача на державній службі в митних органах та його звільнення з посади начальника сектору митного оформлення №4 митного поста "Виступовичі" Житомирської митниці.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п. 22 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються діяння, які є дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них.

Закон України "Про державну службу" визначає загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті.

Громадяни України, які вперше зараховуються на державну службу, приймають ОСОБА_6 (ст. 17 Закону України "Про державну службу").

Позивач 06 червня 1995 року прийняв присягу державного службовця.

Закон не містить чітких ознак діяння, яке слід кваліфікувати як порушення ОСОБА_6. Вищий адміністративний суд України неодноразово висловлював правову позицію, що суть порушення ОСОБА_6 пов'язана з такими істотними проступками (вчинками) службовця, які повністю суперечать тому, що на нього покладено, підривають довіру до нього як носія влади та унеможливлюють подальше виконання ним своїх функцій (Постанови від 09.09.2010 р. № П-95/10, 28.10.2010 р. №П-96/10, 08.06.2011 р. № П/9991/45/11); незначні факти порушення, які суттєво не впливають на роботу органу, не можуть бути підставою для припинення державної служби за порушення ОСОБА_6 (Ухвала ВАС України від 18.01.2007 р., справа № К-29167/06).

З обєктивної сторони порушення ОСОБА_6 передбачає дію (дії) або бездіяльність державного службовця, які порушують одне або декілька зобовязань, які складають зміст ОСОБА_6, найчастіше - недотримання Конституції України та законів України, несумлінне виконання своїх обовязків.

Як порушення ОСОБА_6 може бути кваліфіковано лише недотримання Конституції України та законів України, а не будь-яких нормативно-правових актів взагалі. Тому недотримання, в тому числі невиконання, порушення підзаконних нормативних актів (указів Президента України, постанов Кабінету міністрів України, наказів та розпоряджень Державної митної служби України та її органів) не становить порушення ОСОБА_6.

У разі порушення підзаконних нормативних актів дії посадової особи митних органів можуть бути кваліфіковані як дисциплінарне правопорушення, оскільки відповідно до п. 22 ДСМС України до діянь, які є порушеннями службової дисципліни, належать, зокрема:

1) порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів України з питань митної справи, державної служби, а також наказів та розпоряджень безпосередніх та/або прямих керівників;

2) порушення порядку здійснення митного контролю та митного оформлення предметів, що переміщуються через митний кордон України.

ОСОБА_6 є порушення державним службовцем зобовязання сумлінно виконувати свої обов'язки, тобто несумлінне їх виконання. Водночас, порушення службової дисципліни - це протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння (дія чи бездіяльність) посадової особи митної служби, тобто невиконання урочистого зобов'язання посадових осіб митної служби, зокрема невиконання або неналежне виконання нею своїх службових обов'язків, перевищення повноважень, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в митних органах, або вчинення інших дій які дискредитують не тільки посадову особу митної служби, а й митну службу України (п. 21 ДСМС України).

Таким чином, невиконання або неналежне виконання посадовою особою митного органу своїх службових обов'язків є дисциплінарним порушенням, а несумлінне виконання обовязків - порушенням ОСОБА_6. Різниця між цими складами правопорушень полягає в колі обовязків (основні чи службові) та ставленні до них правопорушника (сумлінному чи несумлінному).

Основними обов'язками державних службовців, серед інших, є: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі (ст. 10 Закону України "Про державну службу"). Основні обов'язки державних службовців, які є спільними для всіх службовців, незалежно від посади, яку вони посідають.

Конкретні обов'язки та права державних службовців визначаються на основі типових кваліфікаційних характеристик і відображаються у посадових положеннях та інструкціях, що затверджуються керівниками відповідних державних органів у межах закону та їх компетенції (ст. 11 Закону України "Про державну службу").

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про державну службу" посада - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень. Таким чином, конкретне коло службових повноважень (прав та обовязків) визначається посадою державного службовця.

Відповідно до вимог Митного кодексу України, під час проведення митного контролю митні органи самостійно визначають форму та обсяг контролю, достатні для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи та міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку, контроль за дотриманням яких покладено на митні органи.

Згідно акту службового розслідування, під час здійснення митного контролю та оформлення пропуску вантажів за межі митної території України громадянами ОСОБА_4 Білорусь надавались однотипний пакет документів, а саме: примірник митної декларації на вивезення товарів громадянами ОСОБА_4 Білорусь, примірник митної декларації на ввезення іноземної валюти в України, рахунки фактури на придбання продукції та фітосанітарні сертифікати Державної карантинової служби України у Волинській області. В рахунках фактури містились посилання на контракти, які відсутні у матеріалах митного оформлення, додаткові документи стосовно підтвердження митної вартості товарів не витребовувались.

Суд вважає, що посилання відповідача на ст. 274 Митного кодексу України, яка регулює визначення митної вартості товарів, що вивозяться (експортуються) з України є в даному випадку недоречними, так як митна вартість товару "горіхи волоські без шкарлупи" і "горіхи волоські у шкарлупі" була визначена вірно, що підтверджено у акті службового розслідування від 28 квітня 2012 року, де зазначено, що недобори митних платежів відсутні, економічних збитків Державному бюджету не нанесено (а.с.24). Крім того, позивач не мав сумніву, що визначив митну вартість товару вірно, адже скористався наявною на митному посту ціновою інформацією, відомостями з цього питання, які містилися у ВМД № 204020001/2011/01010017 від 24.11.2011 року.

Колегія суддів згодна з висновком суду першої інстанції, щодо хибності посилання відповідача на ту обставину, що рахунки-фактури виявилися такими, що отримані незаконними шляхом, так як на час митного оформлення позивач не мав інформації про те, що рахунки фактури українськими резидентами не надавались у 9 випадках білоруським громадянам, а також на день звільнення позивача були відсутні постанови суду у справах про адміністративні правопорушення за ст. 352 Митного кодексу України, тому відповідно до ч. 4 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України не має підстав стверджувати, що порушення митних правил мало місце.

Тож твердження відповідача про порушення позивачем посадової інструкції, є безпідставними, оскільки позивач, на думку суду, діяв у межах повноважень, визначених посадовою інструкцією.

Відповідно до положень статті 408 Митного кодексу України правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обов'язки визначаються Конституцією України, Митним кодексом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України "Про державну службу". Тобто норми Закону України "Про державну службу" можуть застосовуватись щодо посадових осіб митної служби лише у тій частині, що не урегульовано спеціальним митним законодавством, у тому числі і нормами Дисциплінарного статуту митної служби України, затвердженого Законом України від 06 вересня 2005 року.

В преамбулі Дисциплінарного статуту митної служби України зазначено, що цей Статут визначає суть службової дисципліни, права та обов'язки посадових осіб митної служби України, яким присвоєно спеціальні звання, у тому числі керівників митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій, щодо забезпечення та додержання дисципліни, а також види та порядок застосування заохочень і дисциплінарних стягнень. Регулювання правового становища державних службовців, що працюють у митних органах, здійснюється з урахуванням вимог Закону України "Про державну службу".

Тобто і в частині регулювання правового становища державних службовців при застосуванні положень Дисциплінарного статуту митної служби України вимоги Закону України "Про державну службу" враховуються, але здійснюється таке регулювання за нормами спеціальних законів, зокрема, Дисциплінарного статуту митної служби України.

Статтею 21 Дисциплінарного статуту митної служби України встановлено що порушення службової дисципліни - протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння (дія чи бездіяльність) посадової особи митної служби, тобто невиконання урочистого зобов'язання посадових осіб митної служби, зокрема невиконання або неналежне виконання нею своїх службових обов'язків, перевищення повноважень, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в митних органах, або вчинення інших дій які дискредитують не тільки посадову особу митної служби, а й митну службу України.

Відповідно до положень пункту 1 статті 22 Статуту до діянь, які є порушеннями службової дисципліни, зокрема, належать порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів України з питань митної справи, державної служби, а також наказів та розпоряджень безпосередніх та/або прямих керівників.

Зазначені у наказі відповідачів про звільнення позивача з посади та припинення перебування на державній службі порушення, які кваліфіковані як несумлінне виконання позивачем своїх посадових обов'язків, прямо підпадають під порушення службової дисципліни, визначені у пункті 1 статті 22 Дисциплінарного статуту митної служби України, за вчинення яких можуть бути застосовані види дисциплінарних стягнень, визначених статтею 23 цього Статуту, у тому числі й звільнення з митного органу.

Припинення державної служби на підставі пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України "Про державну службу" (порушення присяги), є крайнім заходом відповідальності державного службовця, який виходить за межі дисциплінарної відповідальності, а тому, якщо підставою для припинення державної служби є порушення посадовою особою митної служби службової дисципліни, неможливість застосування за таке порушення до посадової особи заходів дисциплінарного впливу, аж до звільнення з митного органу, повинно бути мотивовано.

Суд вважає, що ОСОБА_5 митна служба України, застосувавши за вчинення дій, які кваліфіковані як неналежне виконання позивачем своїх посадових обов'язків, тобто є порушенням службової дисципліни відповідно до визначення статті 21 Дисциплінарного статуту митної служби України, положення пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України "Про державну службу" (порушення присяги), позбавила позивача права на належний захист своїх законних прав та інтересів відповідно до положень розділу 4 Дисциплінарного статуту митної служби України. При цьому неможливість застосування щодо позивача положень Дисциплінарного статуту митної служби України ОСОБА_5 митною службою України не мотивовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судова колегія вважає, що відповідачами не надано доказів того, що позивач умисно не виконував належним чином свої обов'язки або не виконував свої обов'язки належним чином внаслідок недбалого, безвідповідального ставлення до них. Недоліки, допущені позивачем, про які йдеться в оспорюваному наказі та в акті службового розслідування, не можуть бути кваліфіковані як порушення ОСОБА_6 державного службовця позивачем. Крім того, наказом Житомирської митниці №165-к від 20 квітня 2012 року позивачу було оголошено догану за порушення службової дисципліни, які вказані в оспорюваному позивачем наказі Держмитслужби України від 21 травня 2012 року (а.с.11-12).

Про надуманість підстав припинення перебування позивача на державній службі в митних органах та звільнення з посади, упередженість та недобросовісність відповідачів свідчать і ті обставини, що на посаду начальника сектора митного оформлення №4 митного поста "Виступовичі" позивача було призначено 17 лютого 2012 року, перед звільненням, 26 лютого 2012 року, він отримав підсумкову оцінку "добра" за результатами щорічного оцінювання виконання покладених на нього обов'язків(а.с.42).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення про скасування наказів та поновлення позивача на державній службі в митних органах України та на посаді, з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З дотриманням вимог ст. 235 Кодексу законів про працю України зобов'язано Житомирську митницю нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Державної митної служби України, Житомирської митниці залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "17" серпня 2012 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: ОСОБА_7

ОСОБА_2

Повний текст Ухвали виготовлено "12" листопада 2012 р.

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,11500

3- відповідачу ОСОБА_5 митна служба України вул. Дегтярівська, 11-Г,м.Київ,04119 Житомирська митниця вул. Перемоги, 25,м.Житомир,10014