Справа № К/9991/35999/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" квітня 2015 р. м. Київ К/9991/35999/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Заїки М.М.,
Олексієнка М.М., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації про зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2009 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від

12 травня 2011 року, -

в с т а н о в и в :

У червні 2008 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом, у якому просила зобов'язати Головне управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації зняти з обліку гуманітарний автомобіль Audi А4, 1998 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, яким був безоплатно забезпечений померлий її чоловік - інвалід ОСОБА_4, та зобов'язати відповідача надати дозвіл на перереєстрацію в органах Державтоінспекції зазначений автомобіль.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2009 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 12 травня 2011 року, позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною відмову Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації у видачі позивачеві дозволу (довідки) на перереєстрацію автомобіля Audi А4, 1998 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, що належав ОСОБА_4 Зобов'язано відповідача видати ОСОБА_4 дозвіл (довідку) на перереєстрацію автомобіля Audi А4, 1998 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_2, на її ім'я.

У касаційній скарзі Головне управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2009 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 12 травня 2011 року скасувати.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно дарчої від 18 листопада 2005 року ОСОБА_5 купив автомобіль Audi А4, 1998 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, і передав такий у дар Головному управлінню праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації з метою передачі його як гуманітарної допомоги інваліду І групи ОСОБА_4

Наказом Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації від 27 грудня 2005 року № 201, у відповідності до Закону України «Про гуманітарну допомогу» від 22 жовтня 1999 року № 1192-XIV, Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 вересня 1997 року № 999 (далі - Порядок від 8 вересня 1997 року № 999), Порядку реєстрації отримувачів гуманітарної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 березня 2000 року № 543, видано вказаний автомобіль, який надійшов як гуманітарна допомога, ОСОБА_4 Право власності ним набуте 18 листопада 2005 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер.

Позивач ОСОБА_4 звернулася до відповідача про надання дозволу (довідки) на переоформлення зазначеного автомобіля на її ім'я, оскільки вона являється дружиною померлого ОСОБА_4, проживала з ним однією сім'єю та є його спадкоємицею.

Головним управлінням праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації позивачеві було відмовлено у наданні вищевказаного дозволу (довідки) з посиланням на положення пункту 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999 (далі - Порядок від 19 липня 2006 року № 999), яким передбачено, що після смерті інваліда автомобіль, отриманий як гуманітарна допомога, повертається (вилучається) головному управлінню соціального захисту і здається підприємству, що здійснює заготівлю та переробку металобрухту, або видається в порядку черговості інваліду, який перебуває на обліку.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що спірний автомобіль не може бути вилучений на підставі пункту 41 Порядку від 19 липня 2006 року № 999, оскільки на час ввезення цього транспортного засобу на територію України, тобто на грудень 2005 року, діяв Порядок від 8 вересня 1997 року № 999, яким не було передбачено вилучення автомобіля, отриманого як гуманітарна допомога, після смерті інваліда, а тому позивач ОСОБА_4 у відповідності до пункту 37 Порядку від 8 вересня 1997 року № 999 має право на перереєстрацію спірного автомобіля.

Так, згідно з частиною 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, відповідно до пункту 2 якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У справі, що розглядається, такою подією (фактом) є смерть інваліда ОСОБА_4

Порядок від 8 вересня 1997 року № 999 був затверджений у зв'язку з прийняттям Законів України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 грудня 1995 року № 488/95-ВР та «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 6 червня 1996 року № 230/96-ВР, з метою впорядкування забезпечення автомобілями різних категорій інвалідів та спрямований на захист інтересів інвалідів.

Згідно з пунктом 37 Порядку від 8 вересня 1997 року № 999 у редакції, чинній на час надання спірного автомобіля, після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений безплатно або на пільгових умовах, залишається його сім'ї та знімається з обліку в органах соціального захисту населення.

Відповідно до статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі.

Частиною 4 статті 4 Цивільного кодексу України визначено, що актами цивільного законодавства є також постанови Кабінету Міністрів України.

Порядок від 8 вересня 1997 року № 999 був визнаний таким, що втратив чинність, постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999.

Таким чином, питання про вилучення після смерті інваліда у його сім'ї автомобіля, отриманого інвалідом як гуманітарна допомога, має вирішуватись на підставі нормативно-правових актів, чинних на час смерті інваліда, якому автомобіль надавався як гуманітарна допомога.

У справі, що розглядається, таким нормативно-правовим актом є Порядок від 19 липня 2006 року № 999, відповідно до пункту 41 якого у редакції, чинній на час смерті ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 року, автомобіль, отриманий інвалідом як гуманітарна допомога, після його смерті повертається (вилучається) головному управлінню соціального захисту і здається підприємству, що здійснює заготівлю та переробку металобрухту, або видається в порядку черговості інваліду, який перебуває на обліку.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що оскільки права та обов'язки у членів сім'ї інваліда щодо спірного автомобіля виникли після смерті інваліда, а не в момент забезпечення інваліда автомобілем, застосуванню до спірних правовідносин підлягає Порядок від 19 липня 2006 року № 999.

Отже, висновок судів першої та апеляційної інстанцій у справі, що розглядається, про протиправність відмови Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації у наданні дозволу на перереєстрацію автомобіля, ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, а тому постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2009 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 12 травня 2011 року слід скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Відповідно статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації - задовольнити.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2009 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 12 травня 2011 року - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації про зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Заїка М.М.

Олексієнко М.М.