Справа № 804/3569/15
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2015 р. Справа № 804/3569/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіІльков В.В.
при секретаріМофі І.В.,
представника позивача: представника відповідача: Щербатюк В.І., Каціонової О.В.,
Товариство з обмеженою відповідальністю "В.І.Ф." звернулося до суду із адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №110080000/2015/100034/1 від 31.01.2015 року;
- зобов'язати Дніпропетровську митницю Державної фіскальної служби вчинити дії щодо визначення митної вартості товару щодо якого митницею було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів від 31.01.2015 року №110080000/2015/100034/1 за методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив таке.
Судом встановлено матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «В.І.Ф.» зареєстровано 14.11.1997 року. Основний вид економічної діяльності - виробництво дорожніх виробів, сумок, лимарно-сідельних виробів зі шкіри та інших матеріалів, що підтверджується копією Виписки з Єдиного державног реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
Для декларування даного товару позивачем до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби 21.01.2015 року шляхом електронного декларування було подано вантажну митну декларацію за №110080000/2015/100619.
При цьому митна вартість товару позивачем була заявлена за ціною договору (основний метод) відповідно до ст. 58 МК України на рівні 17,46 дол.США за м2 ..
Відповідно до ч. 2 ст. 264 МК України митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.
Відповідно до положень ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до положень ст. 335 МК України під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають митному органу в паперовій або електронній формі такі документи та відомості, зокрема, при перевезенні автомобільним транспортом:
а) документи на транспортний засіб, зокрема ті, що містять відомості про його державну реєстрацію (національну належність);
б) транспортні (перевізні) документи (міжнародні товаротранспортні накладні);
в) визначений актами Всесвітнього поштового союзу документ, що супроводжує міжнародні поштові відправлення (за їх наявності);
г) комерційні документи (за наявності) на товари, що перевозяться, які містять відомості, зокрема, про найменування та адресу перевізника, найменування країни відправлення та країни призначення товарів, найменування та адреси відправника (або продавця) та отримувача товарів;
ґ) відомості про кількість вантажних місць та вид упаковки;
д) найменування товарів;
е) вага брутто товарів (у кілограмах) або об'єм товарів (у метрах кубічних), крім великогабаритних вантажів.
Незалежно від виду транспорту, яким здійснюється переміщення товарів, під час прибуття товарів у пункт пропуску через державний кордон України надаються документи (відомості) або їх реквізити, у тому числі засобами інформаційних технологій (або у вигляді електронного документа), які підтверджують дотримання заборон та/або обмежень згідно із законами України щодо пропуску товарів через митний кордон України, крім тих, що необхідні виключно для поміщення товарів у митний режим.
Разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості про:
1) документи, що підтверджують повноваження особи, яка подає митну декларацію;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або інші документи, що підтверджують право володіння, користування та/або розпорядження товарами;
3) транспортні (перевізні) документи;
4) комерційні документи, наявні у особи, яка подає декларацію;
5) у разі необхідності - документи, що підтверджують дотримання заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності;
6) документи, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв'язку із застосуванням захисних, антидемпінгових та компенсаційних заходів (за наявності таких обмежень);
7) у випадках, передбачених цим Кодексом, - документи, що підтверджують країну походження товару;
8) у разі необхідності - документи, що підтверджують сплату та/або забезпечення сплати митних платежів;
9) у разі необхідності - документи, що підтверджують право на пільги із сплати митних платежів, на застосування повного чи часткового звільнення від сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму;
10) у разі необхідності - документи, що підтверджують зміну термінів сплати митних платежів;
11) у разі необхідності - документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до статті 53 цього Кодексу.
Для підтвердження відомостей про митну вартість товару, заявленого у митній декларації за №110080000/2015/100619 позивачем були надані до митного органу документи, а саме:
- картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами від 15.10.2013 року за №110/2012/0002084;
-міжнародні автомобільні накладні (СMR) від 15.01.2015 року за №067219, №238060;
-некласифікований комерційний документ від 18.08.2014 року та від 20.08.2014 року; -банківські платіжні документи, що стосуються товару від 19.12.2014 року №7688, від 25.12.2014 року № 7744, від 15.01.2015 року №7819;
-калькуляцію транспортних витрат від 20.01.2015 року;
-документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 19.01.2015 року
-висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціальною експертною організацією від 21.01.2015 року;
-рахунки фактури (інвойси) №2RE1500002 від 07.01.2015 року, № 2RE1500019 від 15.01.2015 року;
-зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується №07/10 від 07.10.2013 року;
-доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додатки № 7 від 18.08.2014 року та № 8 від 20.08.2014 року;
-договір (контракт) про перевезення №30/07/14-01 від 30.07.2014 року
-інформація про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару;
-інформація про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару;
-інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару;
-декларація про походження товару від 15.01.2015 року №2RE1400019 та від 07.01.2015 року №2RE1500002;
-копія митної декларації країни відправлення від 07.01.2015 року та від 15.01.2015 року;
-митна деклація, за якою було відмовлено у випуску товарів від 21.01.2015 року №110080000/2015/100619.
Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 4 МК України митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Відповідно до п. 4.1 ст.54 МК України здійснено контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.
Частиною 5 ст. 54 МК України встановлено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Частиною 2 ст. 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 337 МК України перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Формато-логічний контроль - це автоматизована перевірка правильності заповнення даних митних декларацій та повернення результатів перевірки; перевірка митних декларацій та інших документів на достовірність та законність; здійснення статистичного, валютного контролю, контролю нарахованих митних платежів, контролю правильності застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Контроль співставлення - це автоматизоване порівняння даних, які містяться в митних деклараціях або інших документах, поданих для митного контролю або митного оформлення, з даними, які містяться в електронних копіях митних декларацій та інших документах, що надходять з митних та правоохоронних органів суміжних держав; в уніфікованих електронних дозвільних документах, що надходять з інших державних органів, інших електронних документах, пов'язаних з перевіркою достовірності даних, що перевіряються.
Контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
Частиною 2 ст. 57 МК України встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Частиною 3 ст. 57 МК України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно із ч. 4 ст. 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Частиною 6 ст. 57 КАС України визначено, що при цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Пунктом 2.3 наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» від 24.05.2012р. за № 599 якщо за результатами аналізу, виявлення та оцінки ризиків посадовою особою митного органу встановлено ризик заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість, у тому числі невірне визначення митної вартості, або якщо за результатом розгляду поданих декларантом або уповноваженою ним особою документів, які підтверджують митну вартість товарів, встановлені підстави для запиту документів, перелік яких визначений частинами третьою та/або четвертою статті 53 Кодексу, посадова особа митного органу у графі "Для відміток митного органу" ДМВ на паперовому носії робить запис про необхідність подання документів для підтвердження митної вартості товарів із складенням переліку таких документів, зазначає час, дату і прізвище, ставить свій підпис та проставляє відбиток особистої номерної печатки.
При електронному декларуванні посадова особа за допомогою автоматизованої системи митного оформлення створює та надсилає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів відповідно до частин третьої та/або четвертої статті 53 Кодексу для підтвердження митної вартості товарів із складанням їх переліку.
Судом встановлено, що посадовою особою Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби під час здійснення митного контролю декларації за №110080000/2015/100619 було виявлено розбіжності та відсутність повних відомостей, а саме: документів, які підтверджують відповідно до заявлених умов поставки EXW DE ODELZHAUSEN витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. Наведені відомості унеможливлюють ідентифікацію ввезеної партії товару та містять розбіжності відповідно до п. 3 ст. 53 МК України.
У зв'язку із виявленими розбіжностями посадовою особою Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби під час здійснення митного контролю відповідно до ст. 337 МК України було проведено консультацію та зобов'язано, згідно вимог ст. 53 МК України, протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
-договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
-рахунки про здійснення платежів з третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
-каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару;
-виписку з бухгалтерської документації.
Відповідно до ч. 3 ст. 337 МК України контроль співставлення - це автоматизоване порівняння даних, які містяться в митних деклараціях або інших документах, поданих для митного контролю або митного оформлення, з даними, які містяться в електронних копіях митних декларацій та інших документах, що надходять з митних та правоохоронних органів суміжних держав; в уніфікованих електронних дозвільних документах, що надходять з інших державних органів, інших електронних документах, пов'язаних з перевіркою достовірності даних, що перевіряються.
Згідно із ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно із ч. 5 ст. 55 МК України декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.
Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Відповідно до п. 2.4 наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» від 24.05.2012р. за № 599 ДМВ на паперовому носії надається декларанту або уповноваженій ним особі для ознайомлення з таким записом. Декларант або уповноважена ним особа після ознайомлення зазначає час, дату, прізвище та проставляє підпис.
При електронному декларуванні повідомлення про необхідність подання документів вважається одержаним декларантом або уповноваженою ним особою з часу надходження до митного органу повідомлення в електронній формі від декларанта або уповноваженої ним особи про одержання цього повідомлення.
Згідно з п. 2.5 наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» від 24.05.2012р. за № 599 у разі відмови подати документи декларант або уповноважена ним особа робить відповідний запис із зазначенням часу, дати, прізвища та проставлення свого підпису на зворотному боці основного аркуша ДМВ на паперовому носії.
При електронному декларуванні декларант або уповноважена ним особа надсилає повідомлення про відмову у подачі документів у складі електронного повідомлення, засвідченого електронним підписом.
Декларант у порядку здійснення консультацій надав наступні документи до митного органу:
- платіжне доручення від 21.01.2015 року №7874;
-заявку на перевезення товару від 15.01.2015 року №5 до договору 30.07.2014 року №30/07/14-01;
-рахунок від 20.01.2013 року №190015-06;
-договір від 24.03.2014 року №ЗЕ-022403;
-лист від 28.01.2015 року.
Крім того, повідомив про відсутність третіх осіб, які б могли бути пов'язані з договором постачання.
Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс), за заявлених умов поставки EXW DE ODELZHAUSEN зазначених в договорі від 07.10.2013 року №7/10 покупець зобов'язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару від названого місця та понести витрати, пов'язані з доставкою товару.
Таким чином, представник позивача направив до митного органу відповідь, у якій зазначив про надання додаткових документів, інших документів не надав.
Проаналізувавши надані у порядку консультацій додаткові документи митним органом було встановлено такі розбіжності:
- документи, які підтверджують витрати на транспортування товару не включені у вартість товару;
- інвойси №2RE1500002 від 07.01.2015 року та №2RE1500019 від 15.01.2015 року не містять даних про Додатки до контракту №№7,8, необхідні для ідентифікації ввезеного товару документи.
Судом встановлено, що між ТОВ «ТР Лоджистік» та ТОВ «В.І.Ф.» укладено договір постачання від 30.07.2014 року №30/07/14-01, згідно з умов якого (підприємство) ТОВ «ТР Лоджистік» зобов'язується надати (клієнту) ТОВ «В.І.Ф.» послуги в галузі обслуговування вантажів, а клієнт зобов'язується оплати послуги підприємству. Відповідно до умов даного договору оплата послуг здійснюється згідно рахунку. Документи, що підтверджують транспортну складову та рахунок позивачем надані не були. Проте надана довідка про транспортні витрати від 19.01.2015 року №1901/01 - не пербачена умовами даного договору, а отже, не є документом, що підтверджує витрати на транспортування товару.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем були укладено договір з третіми особами, який пов'язаний з договором постачання від 30.07.2014 року №30/07/14-01, а саме:
-договір транспортного експедирування вантажних перевезень автомобільм транспортом від 24.03.2014 року № ЗЕ-022403, згідно до умов якого експедитор 1 (ТОВ «ТР Лоджистік»), а експедитор 2 (ТОВ «ЮТС Груп Днепр») надає транспортно-експедиційні послуги, змістом яких є роботи, що безпосередньо пов'язані з організацією та забезпеченням вантажних перевезень автомобільним транспортом експортних, імпортних, транзитних та інших вантажів у міжнародному та міському сполученнях.
Пунктом 1.2 передбачено, що на виконання даного договору, та у відповідності із заявою (що є невід'ємною частиною даного договору) експедитор 2 зобов'язаний від свого імені та за рахунок експедитора 1 укласти договори транспортного перевезення з іншими учасниками (виконавцями) транспортного процесу, а також вчинити всі необхідні дії для виконання таких договорів.
Пунктом 6.1 даного договору передбачено, що вартість транспортно-екпедиційних послуг, яка включає в себе також вартість фрахту, визначається Сторонами в Заявці. Оплата здійснюється Експедитором 1 у безготівковому порядку на розрахунковий рахунок Експедитора 2 в національній валюті України протягом 5 днів з дня отримання оригіналів документів (рахунок, податкова накладна та акт надання послуг) від Експедитора 2 з доданим оригіналом СMR-накладної, яка підтверджена печатками,штампами отримувача вантажу.
У подальшому ТОВ «ЮТС Груп Днепр» укладено договір від 15.01.2015 року №ПЕ-150101 із ПП «Дока-Транс», відповідно до якого ПП «Дока-Транс» (перевізник) здійснює перевезення вантажів, наданих ТОВ «ЮТС Груп Днепр» (експедитором), а ТОВ «ЮТС Груп Днепр» бере на себе зобов'язання оплачувати послуги перевізника в порядку і на умовах, викладених у даному договорі. Відповідно до п.2.1.5 договору сума оплати зазначається у заявці на перевезення.
Рахунків на оплату послуг та заявок на здійснення перевезення за вищезазначеними договорами позивачем до митниці надано не було.
Наявні в матеріалах справи рахунки-фактури (інвойси) №2RE1500002 від 07.01.2015 року, № 2RE1500019 від 15.01.2015 року відносяться до заявки № 5 від 15.01.2015 року та не містять даних про Додатки №№7,8 до контракту №7/10 від 07.10.2013 року.
Крім того, Дніпропетровською митницею виявлено зміну митної вартості, зокрема за товарною позицією товар: шкіра ВРХ оброблена після дублення шляхом фарбування, напівшкіра, лицьовий спилок - з 22,01 дол.США/м2 до 17,46 дол.США/м2. Згідно з ч.5 ст. 54 МК України орган доходів та зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, має право застосовувати різні форми контролю, передбачені МК України. Позивач 21.01.2015 року звертався із МД №11008000/2015/100619 щодо оформлення подібного за характеристиками товару, оформленого за МД №110080000/2014/126230. Даний товар був самостійно задекларований позивачем за ціною 17,46 дол.США/м2. Однак за МД №110080000/2014/126230 від 06.11.2014 року - 22,01 дол.США/м2. Поставка надійшла від одного ж відправника на однакових умовах поставки EXW DE ODELZHAUSEN в межах того самого контракту від 07.10.2013 року №7/10. Проте позивачем не надано відповідних документів, які підтверджують причини такої зміни у ціні товару в межах одного контракту.
Також із пояснень представника відповідача вбачається, що позивачем під час декларування товару у графі 34 МД №110080000/2015/100619 вказано «код країни походження» літерний код ІТ - Італія, а у графі 11 «Торгівельна країна/Країна виробник» DE - Німеччина.
За результатами контролю співставлення - автоматизованому порівнянні даних, наявних в митній декларації, поданої до митного оформлення, з даними, які містяться в електронній копії МД №110080000/2015/100619 від 21.01.2015 року встановлено, що рівень заявленої декларантом митної вартості товару становить 17,76 дол.США/м2, а рівень митної вартості подібного товару, оформленого за МД № 110080000/2014/126230 від 06.11.2014 - 22,01 дол.США/м2.
Таким чином, у зв'язку з тим, що заявлено не повні відомості про митну вартість товарів не прийнято метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.
З урахуванням позиції підприємства, відсутності усіх необхідних додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, посадова особа митниці відповідно до ст. 55 МК України, прийняла рішення про коригування заявленої митної вартості від 31.01.2015 року №110080000/2015/100034/1, яким визначена митним органом митна вартість товару у розмірі 22,01 дол.США/м2.
Відповідно до зазначеного рішення митну вартість скориговано на підставі наявних у митниці відомостей (за вже оформленою митною декларацією, що визнана митними органами та розраховано за ціною угоди - МД №11008000/2014/126230 від 06.11.2014 року) із застосуванням другорядного методу - методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних товарів відповідно до ст. 60 МК України.
При цьому, посадовою особою Дніпропетровської митниці у графі 33 рішення про коригування заявленої митної вартості, відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів Україні від 24.05.2012р. за № 598 зазначено причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Також посадовою особою зазначено про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Митного кодексу України.
Згідно із положеннями ст. 60 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.
Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.
Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.
У разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.
Згідно із ч. 3 ст. 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно із ч. 2 ст. 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;
а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:
- у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;
- у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті";
б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Частиною 3 ст. 55 МК України встановлено, що форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.
Відповідно до ч. 7 ст. 55 МК України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.
У рішеннях про коригування заявленої митної вартості товару від 31.01.2015 року №110080000/2015/100034/1 декларанта повідомлено про те, що він має право звернутись до митного органу з проханням випустити товари, що декларуються у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу X МК України. Також, повідомлено про те, що він має право оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості митному органу вищого рівня відповідно до глави 4 МК України або до суду.
Відповідно до ст. 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.
Згідно із ст. 256 МК України відмова митного органу у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта.
Митний орган відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав:
1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу;
2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов'язкових реквізитів;
3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, зважаючи на сукупність досліджених судом доказів та встановлених обставин, рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів від 31.01.2015 року №110080000/2015/100034/1 прийнято правомірно.
У процесі проведення митного контролю підприємством не було надано всі документи, які витребовувались митним органом, для проведення коригування митної вартості товару у митного органу була відсутня достатня інформація щодо вартості подібних (аналогічних) товарів. Митним органом було застосовано другорядний метод визначення митної вартості 2-б - за ціною договору щодо подібних товарів, відповідно до наявних даних - митну вартість скориговано за наявними у митного органу відомостями про, що прийнято відповідне рішення про коригування митної вартості та картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Відповідно до ст. 264 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі, інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.
Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до положень ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до положень ст. 94 КАС України судові витрати не підлягають відшкодуванню.
Керуючись статтями 14, 70, 71, 86, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 30 квітня 2015 року.

Суддя В.В Ільков