Справа № 524/94/15-а
Суддя: Середа А. В.
Дата ухвалення: 2015-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/94/15-а
Провадження № 2а/524/109/15
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

02.04.2015 року, Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Середи А.В.

при секретарі Кот А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про визнання дій (бездіяльності) не правомірними, визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 22.12.2014 року № 42883480, зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2015 року до суду звернулося Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до ОСОБА_2 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про визнання дій (бездіяльності) не правомірними, визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 22.12.2014 року № 42883480, зобовязання вчинити дії.

Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивач просив суд визнати неправомірною бездіяльність ОСОБА_2 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області при примусовому виконанні постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.02.2014 року по справі № 524/7042/14-а про зобовязання Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука нарахувати та виплатити мені на підставі раніше поданої ним заяви від 20.06.2012 року матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати.

Визнати неправомірними дії ОСОБА_2 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області щодо прийнятті постанови про закінчення виконавчого провадження від 22.12.2014 року № 42883480 про зобовязання Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука нарахувати та виплатити мені на підставі раніше поданої ним заяви від 20.06.2012 року матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати.

Визнати незаконною постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_2 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 від 11.09.2014 року про закінчення виконавчого провадження № 42883480 про зобовязання Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука нарахувати та виплатити мені на підставі раніше поданої ним заяви від 20.06.2012 року матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати та скасувати її.

Зобовязати ОСОБА_2 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області невідкладно вчинити всі передбачені Законом України Про виконавче провадження заходи для повного виконання постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.02.2014 року по справі № 524/7042/14-а про зобовязання Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука нарахувати та виплатити мені на підставі раніше поданої ним заяви від 20.06.2012 року матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати.

Стягнути з ОСОБА_2 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області на його користь понесені судові витрати.

Позивач в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій проти задоволення позову заперечував.

Представник третьої особи Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м.Кременчука в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв.

Суд, оцінивши надані докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 21.04.2014 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області було розглянуто справу 524/7042/14-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука та винесено постанову про: визнання незаконною бездіяльність Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука при розгляді моєї заяви від 20.06.2012 року про надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань; зобовязання Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука нарахувати та виплатити мені на підставі раніше поданої ним заяви від 20.06.2012 року матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати.

На виконання вищевказаної постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука було видано виконавчий лист № 524/7042/14-а від 03.04.2014 року про примусове виконання постанови, який 04.04.2014 року нею було предявлено для примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_2 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області.

05.01.2015 року ним було отримано постанову старшого державного виконавцем Відділу примусового виконання рішень служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_4 про закінчення виконавчого провадження № 42883480 за виконавчим листом Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03.04.2014 року № 524/7042/14-а про зобовязання Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука нарахувати та виплатити мені на підставі раніше поданої ним заяви від 20.06.2012 року матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати.

Мотивована ж постанова про закінчення виконавчого провадження посиланням державного виконавця на положення ст. 89 Закону України Про виконавче провадження, за якою державним виконавцем було накладено на боржника двічі штраф та направлено повідомлення до правоохоронного органу про притягнення боржника до кримінальної відповідальності, а судом відмовлено у задоволенні подання про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали виконавчого провадження відповідно до чинного законодавства України, він дійшов висновку, що ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській області не було вжито всіх заходів для своєчасного та повного виконання рішення суду, оскільки, державним виконавцем не було виконано свої обов'язки передбачені Законом України Про виконавче провадження, чим було допущено неправомірну бездіяльність, а винесеною 22.12.2014 року постановою про закінчення виконавчого провадження було вчинено неправомірні дії, якими порушено його законні права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України Про державну виконавчу службу, завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Згідно ст. 1 Закону України Про виконавче провадження, визначає виконавче провадження як завершальну стадію судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) та є сукупністю дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цім Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 14 КАС України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обовязковою для осіб, які беруть участь у справі, для їх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов'язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов'язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.

Складовою принципу верховенства є вимога юридичної визначеності, відповідно до якої остаточне рішення суду не може піддаватись сумніву: "Принцип верховенства права, один з основоположних принципів демократичного суспільства. який є невід'ємним аспектом всіх статей Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зобов'язує державу та будь-який державний орган виконувати судові розпорядження чи рішення, ухвалені проти держави (органу)" (параграф 87 рішення Європейського Суду з прав людини: "Гасан і Чеус проти Болгарії").

Європейський суд з прав людини в пункті 74 рішення у справі ОСОБА_5 проти Італії зазначив, що орган державної влади не має права посилатися на брак коштів на виправдання неспроможності виконати судове рішення про виплату боргу.

Пілотним рішенням Європейського суду з прав людини від 15 жовтня 2009 року по справі ОСОБА_6 проти України визначено про те, що держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою, оскільки держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Відсутність коштів у боржника чи у держави на виконання взятих на себе зобов'язань не звільняє боржника від виконання рішення суду, та не є обставиною, яка ускладнює його виконання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено право на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі Горнсбі проти Греції від 19 березня 1997 року зазначив, що право на суд було б ілюзорним. - якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі Піалопулос та інші проти Греції від 15 березня 2001 року, пункт 68).

Частина 2 ст. 55 Конституції України, визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої, посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Так, вказаний строк встановлюється з моменту отримання ним 05.01.2015 року, в простому поштовому конверті з датованим 26.12.2014 року на ньому відбутком штемпеля поштового відділення м. Полтави, постанови про закінчення виконавчого провадження.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання повів про стягання заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що є всі підстави для скасування постанови, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 17, 18, 104-107, 181 КАС України, положеннями Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України Про державну виконавчу службу, Законом України Про виконавче провадження, рішеннями Європейського суду з прав людини суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну позовну заяву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про визнання дій (бездіяльності) не правомірними, визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 22.12.2014 року № 42883480, зобовязання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність ОСОБА_2 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області при примусовому виконанні постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.02.2014 року по справі № 524/7042/14-а про зобовязання Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука нарахувати та виплатити ОСОБА_1 на підставі раніше поданої ним заяви від 20.06.2012 року матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати.

Визнати неправомірними дії ОСОБА_2 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області щодо прийнятті постанови про закінчення виконавчого провадження від 22.12.2014 року № 42883480 про зобовязання Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука нарахувати та виплатити ОСОБА_1 на підставі раніше поданої ним заяви від 20.06.2012 року матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати.

Визнати незаконною постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_2 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 від 11.09.2014 року про закінчення виконавчого провадження № 42883480 про зобовязання Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука нарахувати та виплатити ОСОБА_1 на підставі раніше поданої ним заяви від 20.06.2012 року матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати та скасувати її.

Зобовязати ОСОБА_2 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області невідкладно вчинити всі передбачені Законом України Про виконавче провадження заходи для повного виконання постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.02.2014 року по справі № 524/7042/14-а про зобовязання Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука нарахувати та виплатити ОСОБА_1 на підставі раніше поданої ним заяви від 20.06.2012 року матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: