Справа № 826/670/15
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/670/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко В.А. Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

30 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Печерськ-2006» на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 10 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Печерськ-2006» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 10 березня 2015 року у задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Печерськ-2006» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю. Свої вимоги апелянт обгрунтовує тим, що висновки, які викладені в акті перевірки, є безпідставними та неправомірними, оскільки позивачем були надані первинні документи, які свідчать про реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Компані Інвест ЛТД», ТОВ «Еско Трейн». Апелянт вважає, що оскільки спірні договори у встановленому законом порядку недійсними не визнано, господарські операції відбулись, сторонами виконані свої обов'язки за договорами, позивачем правомірно віднесено сплачені кошти до складу податкового кредиту.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 02 грудня 2014 року по 08 грудня 2014 року ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м.Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Печерськ-2006» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Компані Інвест ЛТД», ТОВ «Еско Трейн» за період з 01 січня 2014 року по 31 жовтня 2014 року, за результатами якої складено акт від 15 грудня 2014 року №1231/26-55-22-08/34414872, в якому встановлено порушення позивачем ст.185, п.п.198.1, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на суму 441728,00 грн., у тому числі за березень 2014 року - 254758,00 грн., квітень 2014 року - 103629,00 грн. та вересень 2014 року - 83341,00 грн.

На підставі акту перевірки №1231/26-55-22-08/34414872 від 15 грудня 2014 року ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м.Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 26 грудня 2014 року №08, згідно якого за порушення ст.185, п.п.198.1, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 662592,00 грн., у тому числі 441728,00 грн. за основним платежем та 220864,00 штрафних (фінансових) санкцій.

Враховуючи, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 10 березня 2015 року - визнано нечинною в частині відмови у позові ТОВ «Печерськ-2006» до ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення №08 від 26 грудня 2014 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 537580,50 грн., в тому числі основний платіж 358387,00 грн., штрафна санкція - 179193,50 грн.; закрито провадження у справі за позовом ТОВ «Печерськ-2006» до ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення №08 від 26 грудня 2014 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 537580,50 грн., в тому числі основний платіж 358387,00 грн., штрафна санкція - 179193,50 грн. у зв'язку із досягненням податкового компромісу (по взаємовідносинах з ТОВ «Компані Інвест ЛТД»), предметом розгляду в порядку апеляційного провадження є податкове повідомлення-рішення №08 від 26 грудня 2014 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 125011,50 грн., у тому числі основний платіж 83341,00 та штрафна санкція 41670,50 грн., внаслідок правовідносин, що виникли між позивачем та ТОВ «Еско Трейн».

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та скасуванню не підлягає, оскільки за відсутності факту придбання послуг (робіт) або в разі якщо придбані послуги (роботи) не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту, навіть, за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне:

Згідно п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, серед іншого, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.3 ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст.201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

В силу п.201.10 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З аналізу положень податкового законодавства вбачається, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наступних умов: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв'язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної, яка має усі обов'язкові реквізити.

Під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (ст.3 ГК України).

Згідно пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як вбачається з вищенаведених норм, обов'язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб'єктами господарювання у сфері суспільного виробництва, яка спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг; результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження. Господарська діяльність здійснюється у загальній економічній сфері, а тому має економічні властивості, що неможливе без вартісної оцінки і взаємооцінки, еквівалентності обміну, відповідних обчислень і розрахунків.

За таких обставин, аналіз реальності господарської діяльності має здійснюватись на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту господарських операцій.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем (замовник) та ТОВ «Еско Трейн» (підрядник) було укладено договір №01-09/14 від 01 вересня 2014 року, відповідно до умов якого замовник доручає, а підрядник зобов'язується виконати роботи по модернізації приміщень (м.Київ, вул.Димитрова 5, корпус 11, літера Щ1), згідно з договірною ціною та локальним кошторисом. Замовник зобов'язується прийняти цю роботу та оплатити її згідно з умовами виконання робіт (п.1.2). Здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за актом здачі-приймання виконаних робіт, в якому визначаються якість виконаних робіт і ймовірні претензії, які повинні бути задоволенні підрядником (п.5.1).

На підтвердження реальності господарських операцій за вище зазначеним договором позивачем надано договірну ціну, локальний кошторис №2-1-1, акт №2909/011 від 30 вересня 2014 року приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2014 року, довідку про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати/ за вересень 2014 року, підсумкову вартість ресурсів (витрати-за прийнятими нормами), банківські виписки на підтвердження проведення оплати за виконанні роботи, журнал-ордер і відомості по рахунку 631 розрахунки з вітчизняними постачальниками за вересень 2014 року, податкову накладну №119 від 29 вересня 2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що висновки відповідача ґрунтуються на протоколі допиту свідка ОСОБА_2 від 10 жовтня 2014 року, яка значилась як директор ТОВ «Еско Трейн», в якому зазначено, що ОСОБА_2 не здійснювала фінансово-господарську діяльність на підприємстві ТОВ «Еско Трейн», не мала за мету займатись підприємницькою діяльністю та отримувати прибуток від діяльності товариства, ніяких товарів (робіт, послуг) від постачальників ТОВ «Еско Трейн» ніколи не отримувала та нікому не постачала, підприємство на своє ім'я не реєструвала, печатку не отримувала та не використовувала, банківських рахунків не відкривала, бухгалтерських документів не підписувала.

Суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги посилання відповідача на вищезгаданий протокол допиту свідка, оскілки згідно ч.4 ст.70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. При цьому, протокол допиту свідка ОСОБА_2 про непричетність до здійснення фінансово-господарської діяльності ТОВ «Еско Трейн» не може бути належним доказом у даній справі, оскільки є одним з доказів в кримінальній справі та оцінку йому має дати суд в порядку кримінального судочинства.

Юридична відповідальність має індивідуальний характер, тому позивач не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб. Крім того, порушення контрагентом позивача вимог законодавства про порядок здійснення господарської діяльності не може бути підставою для висновку щодо безтоварності відповідних господарських операцій.

Разом з тим, колегія суддів дійшла погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані позивачем документи не є належними доказами надання ТОВ «Еско Трейн» послуг (виконання робіт), оскільки, враховуючи вимоги ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», для підтвердження правомірності включення витрат на виконання робіт (надання послуг) до складу валових витрат та податкового кредиту підприємством має бути складено первинний бухгалтерський документ, який повинен містити необхідні відомості, у тому числі про зміст господарської операції та її обсяги. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності підстав вважати надані позивачем документи первинними бухгалтерськими документами, які б підтверджували фактичне придбання позивачем послуг (робіт) у ТОВ «Еско Трейн», оскільки у первинному документі має бути конкретизовано, які саме послуги були надані (зміст та обсяг господарської операції) із зазначенням їх вартості (вартісний вираз), годин виконання робіт (одиниця виміру господарської операції), однак позивачем не надано до суду податкові накладні із зазначенням, які саме послуги були надані, їх видів та опису, конкретних об'ємів та напрямків, за якими вони проводились, кількість відпрацьованих годин, перелік використаних ресурсів та частина їх вартості, що включена до вартості послуг, що робить неможливим встановлення змісту та обсягу господарської операції і факту використання її результатів у господарській діяльності позивача.

Крім того, із наданих позивачем документів не вбачається, які критерії використовувались для визначення вартості послуг та, відповідно, необхідність та доцільність використання їх в господарській діяльності позивача і правомірність формування податкового кредиту. Позивачем не доведено економічну доцільність витрат без визначення конкретних послуг та причинного зв'язку між придбаними послугами та отриманням економічної вигоди, а також наміру придбання позивачем робіт для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Матеріали справи не містять доказів факту виконання робіт з модернізації приміщень та виконання таких робіт безпосередньо ТОВ «Еско Трейн», зокрема, доказів, які б дозволили ідентифікувати участь вказаного підприємства при виконанні будь-яких робіт, позивач не надав доказів збільшення вартості основних фондів у зв'язку із модернізацією, не надав доказів безпосереднього впливу придбаних робіт на результати господарської діяльності, у тому числі щодо здавання в оренду нежитлових приміщень. Судом не встановлено, а позивачем не доведено, що здійснені ним господарські операції з ТОВ «Еско Трейн» носять реальний характер, а придбані роботи використані в межах господарської діяльності або придбавались з такою метою.

За таких обставин колегія суддів дійшла до висновку щодо правомірності податкового повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м.Києві від 26 грудня 2014 року №08 в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 125011,50, у тому числі основний платіж - 83341,00 грн., штрафних (фінансових) санкцій 41670,50 грн., яке прийнято відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, натомість, позивачем не доведено реального виконання господарських зобов'язань за договором з ТОВ «Еско Трейн» та використання їх в господарській діяльності позивача, внаслідок чого відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Печерськ-2006» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 10 березня 2015 року в частині вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві від 26 грудня 2014 року №08 в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 125011,50, у тому числі основний платіж - 83341,00 грн., штрафних (фінансових) санкцій 41670,50 грн. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 05 травня 2015 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.