Справа № 754/15806/14-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2015 року м. Київ К/800/6834/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової О.В., Леонтович К.Г.,

розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м.Києва від 5 грудня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2015 року у справі №754/15806/14-а за позовом ОСОБА_1 до Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання незаконними дій органу місцевого самоврядування та зобов'язання повторно розглянути звернення, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просила визнати незаконною дію органу місцевого самоврядування - Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, а саме: відмову у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, згоду на відведення якої надано рішеннями Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №1152 від 30.09.2010 року, №54 від 18.02.2011 року та №406 від 25.09.2012 року, з підстав, викладених у листі №234 від 18 серпня 2014 року, та зобов'язати Годовицько-Басівську сільську раду повторно розглянути звернення щодо погодження проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновок посадових осіб сільської ради щодо способу використання земельної ділянки виділеної для садівництва є необґрунтованим і безпідставним.

Постановою Деснянського районного суду м.Києва від 5 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2015 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями ОСОБА_1 звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач звернулася до Годовицько - Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області з клопотанням про погодження меж місця розташування земельної ділянки згідно Акту погодження меж земельної ділянки, що є частиною Проекту землеустрою щодо ведення земельної ділянки, наданої їй для ведення індивідуального садівництва, згідно з рішенням сільської ради № 1152 від 30 вересня 2010 та №54 від 18 лютого 2011 року.

Листом вих. № 234 від 18 серпня 2014 року Годовицько-Басівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області відмовила позивачу у погоджені проекту землеустрою, враховуючи те, що на земельних ділянках для ведення садівництва згідно законодавства можливе зведення необхідних будинків, господарських споруд тощо, та непредставлення містобудівної документації, на підставі якої в подальшому і повинен розроблятися проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва, в межах населеного пункту, поряд із кварталом житлової забудови.

Рішенням 28 сесії 5 Демократичного скликання Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №1152 від 30 вересня 2010 року вирішено дати дозвіл позивачу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки (яка межує з присадибною ділянкою) для ведення садівництва та передачі у приватну власність орієнтовною площею 0,1000 га в АДРЕСА_1 за рахунок земель сільської ради та після погодження відповідних служб представити проект на затвердження Годовицько-Басівської сільської ради.

Рішенням 6 сесії 6 Демократичного скликання Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №54 від 18 лютого 2011 року вирішено: 1) Внести зміни до рішення сесії №1152 від 30 вересня 2010 року та уточнити площу земельної ділянки в АДРЕСА_1 для ведення садівництва гр.ОСОБА_1, орієнтовною з площі 0,1000 га на площу 0,1100 га.; 2) ОСОБА_1 звернутися у відділ містобудування та архітектури Пустомитівської РДА для внесення змін у технічну документацію.

Рішенням 20 сесії 6 Демократичного скликання Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №406 від 25 вересня 2012 року вирішено: 1) Внести зміни до рішення сесії №1152 від 30.09.2010 року та №54 від 18 лютого 2011 року, доповнити словосполученням "індивідуального садівництва"; 2) ОСОБА_1 звернутися у відділ містобудування та архітектури Пустомитівської РДА для внесення змін у технічну документацію.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 01.06 для ведення садівництва, земельна ділянка, яка розташована на території с.Годовиця Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1:, м. Пустомити, 2014 року, виконаний державним підприємством "Центр Державного земельного кадастру" Пустомитівського районного виробничого відділу Державного агентства Земельних ресурсів України без урахування доповнення "індивідуального".

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди першої і апеляційної інстанцій виходили з того, що статтею 186-1 Земельного кодексу України не передбачені повноваження органу місцевого самоврядування погоджувати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а ст.ст.118,186 цього кодексу передбачено затвердження (а не погодження) органом місцевого самоврядування погодженого проекту землеустрою.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Згідно ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до ч.8 ст.118 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно п."в" ч.1ст. 186 ЗК України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому цим Кодексом, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, встановлених цим Кодексом, розпоряджаються земельними ділянками або приймають рішення про зміну їх цільового призначення.

Статтею 186-1 Земельного кодексу України передбачені повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Так, відповідно до частин 1 та 2 ст. 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Згідно з частиною 3 ст. 186-1 цього Кодексу проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки: природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, земельної ділянки, розташованої на території чи в межах об'єкта природно-заповідного фонду або в межах прибережної захисної смуги, підлягає також погодженню з органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері охорони навколишнього природного середовища, структурним підрозділом обласної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища; розташованої на території пам'яток культурної спадщини національного значення, їх охоронних зон та охоронюваних археологічних територіях, підлягає також погодженню з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини; розташованої на території земель історико-культурного призначення, пам'яток культурної спадщини місцевого значення, їх охоронних зон, в історичних ареалах населених місць та інших землях історико-культурного призначення, крім випадків, зазначених в абзаці третьому цієї частини, підлягає також погодженню з органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері охорони культурної спадщини, відповідним структурним підрозділом обласної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері охорони культурної спадщини; лісогосподарського призначення підлягає також погодженню з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, а на території Автономної Республіки Крим - з органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань лісового господарства; водного фонду підлягає також погодженню з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, а на території Автономної Республіки Крим - з органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань водного господарства.

За вимогами ч.9 ст.118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Виходячи з наведених законодавчих норм не передбачені повноваження органу місцевого самоврядування погоджувати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, при цьому ст.ст.118,186 Земельного кодексу передбачені повноваження саме затвердження, а не погодження органом місцевого самоврядування погодженого проекту землеустрою.

Враховуючи викладене суди першої і апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку про відсутність підстав задоволення позовних вимог, оскільки діючим законодавством не передбачені повноваження сільської ради погоджувати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Деснянського районного суду м.Києва від 5 грудня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: