Справа № 459/1239/15-а
Суддя: Рудаков Д. І.
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 459/1239/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" квітня 2015 р. Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Рудакова Д.І.,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м.Червонограді Головного управління Міністерства доходів і зборів у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 31.03.2015р., -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 31.03.2015 року, справу про адміністративне правопорушення надіслати на новий розгляд у Державну податкову інспекцію у м. Червонограді Головного управління Міністерства доходів і зборів у Львівській області. Вимоги обґрунтовані тим, що постановою від 31.03.2015 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.165-1 КУпАП та накладено штраф у сумі 510 грн. за порушення ч.2 ст.7, ч.2, 3 ст.9, п.3 ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування». З даною постановою не згідний, оскільки головний державний ревізор-інспектор ОСОБА_4 не наділений повноваженнями складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.165-1 КУпАП. Крім цього, своєї вини у вчиненні такого правопорушення не визнає, так як являється платником єдиного внеску як фізична особа-підприємець на загальній системі оподаткування. Визначення бази нарахування єдиного внеску для платників єдиного внеску фізичних осіб-підприємців регулюється п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», а не ч.2 ст.7 вказаного Закону. У 2011-2014 роки обчислення єдиного внеску позивачем здійснювалось на підставі бухгалтерських документів. Водночас відповідач у протоколі про адміністративне правопорушення та оскарженій постанові покликається на те, що невідповідності обчислення ним єдиного внеску бухгалтерським документам перевіркою не встановлено. Також перевіркою встановлено, що зазначена ним у звітах про єдиний внесок за 2014 рік сума чистого доходу (прибутку) відповідає сумі його чистого доходу, згідно даних Книги обліку доходів і витрат та чистому доходу, задекларованому ним в податкових деклараціях про майновий стан і доходи. Тобто, ним не було порушено ч.2 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування». Крім цього вказує, що не міг порушити ч.3 ст.9 вказаного Закону, оскільки є платником єдиного внеску, а вказана норма стосується обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів. Також вказує, що не порушував п.3 ч.8 ст.9 зазначеного вище Закону, оскільки строки сплати єдиного внеску ним не порушувались, про що свідчить акт перевірки, у якому відсутні висновки про порушення строків сплати єдиного внеску. Крім цього вказує, що відповідач в акті перевірки зазначив про заниження ним розміру єдиного соціального внеску за 2014 рік на суму 331507,01 грн. Вважає, що такі твердження відповідача суперечать вимогам п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» та п.п.177.1, 177.2 ст.177 ПК України. За результатами вказаної вище документальної перевірки, оформленої ОСОБА_1 перевірки № 154/17-2/НОМЕР_1 від 20.03.2015 року відповідачем скеровано йому вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-271 від 20.03.201 року на суму 50243,22 грн. та рішення № НОМЕР_2 від 31.03.2015 року про застосування штрафних санкцій за донарахування не донарахованого єдиного внеску. Вказані рішення та вимога ним оскаржені до Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області. Однак, усупереч ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» відповідачем винесено оскаржувану постанову, яка є явно передчасною.

Представник відповідача подала заперечення на позовну заяву, у якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідно до ст.234-2 КУпАП органи доходів і зборів мають право розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.165-1 ч.1 КУпАП. Стверджує, що ОСОБА_3 порушено ст.165-1 ч.1 КУпАП, ч.2 ст.7, ч.ч. 2, 3 ст.9, п.3 ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI із змінами та доповненнями, що призвело до заниження за 2014 рік суми доходу, на який нараховується єдиний внесок з урахуванням максимальної величини бази нарахування єдиного внеску в сумі 90798,38 грн., що спричинило заниження суми єдиного внеску за 2014 рік в сумі 31507,01 грн. З урахуванням наведеного вважає, що оскаржувана постанова винесена у відповідності з нормами закону т а є обґрунтованою.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з підстав, вказаних у позовній заяві. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявилася, у запереченні на позовну заяву просить справу розглядати за відсутності представника відповідача. Заперечення підтримує в повному обсязі, просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши обставини справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом установлено, що 20.03.2015 року у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 проводилась документальна планова виїзна перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 року по 31.12.2014 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2014 року, з врахуванням вимог п.3 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України від 28.12.2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», за результатами якої було встановлено, що ОСОБА_3 порушено ч.2 ст.7, ч.2, 3 ст.9, п.3 ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування в сумі 50243,22 грн., в тому числі за 2011 рік в сумі 4867,24 грн., за 2012 рік в сумі 4303,74 грн., за 2013 рік в сумі 9565,23 грн., за 2014 рік в сумі 31507,01 грн. (а.с. 37-42).

23.03.2015 року головним державним ревізором інспектором ДПІ у м. Червонограді ОСОБА_4 складено протокол №24 про адміністративне правопорушення серії АА № 488374, згідно з яким ОСОБА_3 ставиться у провину те, що він вчинив правопорушення щодо порядку нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за 2014 рік. (а.с. 6).

На підставі вказаного протоколу 31.03.2015 року в.о. начальника ДПІ у м. Червонограді ГУ Міндоходів у Львівській області ОСОБА_5 винесено постанову серії АВ № 138826, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч.1 ст. 165-1 КУпАП у виді штрафу у сумі 510 грн., а саме: за порушення вимог ч.2 ст.7, ч.2, 3 ст.9, п.3 ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI із змінами та доповненнями (а.с. 7-8).

Враховуючи строки давності притягнення до адміністративної відповідальності, вказаний протокол та постанова виносились за заниження єдиного внеску за 2014р.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Органи державної податкової служби України розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з ухиленням від подання декларації про доходи (стаття 164-1), порушенням порядку припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця (частини третя - сьома статті 166-6). Від імені органів державної податкової служби України розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право начальник ОСОБА_1 державної податкової інспекції України та його заступники, начальники державних податкових інспекцій Автономної Республіки Крим, областей, районів, міст і районів у містах та їх заступники (ст. 234-2 КУпАП).

Відповідно до ч.1 ст. 165-1 КУпАП порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" і "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України, - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від тридцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

П. 177.10 ст.177 та п. 178.6 ст.178 Податкового кодексу України визначено, що фізичні особи-підприємці, крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, та особи, які забезпечують себе роботою самостійно, зобовязані вести Книгу обліку доходів та витрат, на підставі якої здійснюється заповнення облікових даних Податкової декларації про майновий стан і доходи.

Форма Книги обліку доходів та витрат передбачає заповнення платником, зокрема, графи №1 «Період обліку (день, місяць, квартал, рік)» та графи № 12 «Чистий дохід».

Згідно з п.177.5 ст.177 та п. 178.4 ст.178 Податкового кодексу України фізичні особи-підприємці та фізичні особи, які проводять незалежну професійну діяльність, подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї адреси за результатами календарного року у строки, встановлені Податковим кодексом України для річного звітного податкового періоду. Разом з тим приватні підприємці, які перебувають на загальній системі оподаткування, в обовязковому порядку разом з Податковою декларацією подають додаток 5 до розділу III Податкової декларації.

Оскільки обчислення сум єдиного внеску платників загальної системи здійснюється, зокрема, на підставі даних річних податкових декларацій (річної звітності), що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб (п.4.5 Інструкції про порядок нарахування сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міндоходів від 09.09.2013 року № 455), тому дані, вказані за 2014 рік в додатку 5 до розділу III Податкової декларації, повинні збігатися з даними, наведеними в розділі III Податкової декларації та з даними, зазначеними у звітності з єдиного внеску (Додаток 5 таблиця 1 «Нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування фізичними особами-підприємцями»).

У рядку 01 Розділу II додатку 5 до розділу III Податкової декларації про майновий стан і доходи вказується розмір середньомісячного річного оподатковуваного доходу, який розраховується як отриманий загальний річний оподатковуваний дохід, зменшений на суму документально підтверджених річних витрат та поділений на кількість календарних місяців, протягом яких отримано такий дохід (прибуток).

У графі 2 таблиці 1 додатка 5 до Звіту з єдиного внеску сума чистого доходу зазначається як середньомісячний річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом ділення річного чистого доходу на кількість календарних місяців, протягом яких він отриманий.

Нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом (ч.3 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI із змінами та доповненнями).

Як видно з акту перевірки від 20.03.2015 року № 154/17-2/НОМЕР_1 позивачем у таблиці 1 додатка 5 до звіту з єдиного внеску за 2014 рік відображено загальну суму чистого доходу в розмірі 334390,85 грн. та суму доходу, на яку було нараховано єдиний внесок, з урахуванням максимальної величини 116261,62 грн., єдиний внесок 34,7% становив 40342,79 грн.

Водночас, позивач в податковій декларації зазначив суму чистого доходу за 2014 рік 308250,74 грн. отже середньомісячний оподатковуваний дохід позивача у 2014 році становив 30825,07 грн. (308250,74 грн. / 10 міс.). Таким чином, сума доходу, на яку необхідно нарахувати єдиний внесок з урахуванням максимальної величини складає 207060 грн. і єдиний внесок у розмірі 34,7% повинен становити 71849,80 грн.

З урахуванням наведеного, суд вважає доведеним порушення позивачем ч.1 ст.165-1 КУпАП, а отже позов є необґрунтованим і таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 70, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Державної податкової служби у м.Червоноград Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д. І. Рудаков