Справа № 822/1387/15
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1387/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіФелонюк Д.Л.
при секретаріСтадніку Д.М.
за участі:представника позивача - Бондара В.О. за довіреністю №4566/06 від 22.04.2015 представника відповідача - Рощина О.К. за довіреністю №28 від 27.03.2015
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в м.Шепетівці та Шепетівському районі до товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля+" про стягнення 14411,14 грн., -

У судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини постанови згідно ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в м.Шепетівці та Шепетівському районі (далі - позивач) звернулось в суд з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля+" (далі - відповідач, ТОВ "Поділля+") заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах працівникам за Списком №2 в сумі 14411,14 грн. за лютий-березень 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), абз.4 п.1 ст.2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР (далі - Закон №400/97-ВР), ч.1 п.п.6.1 п.6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/8663 (далі - Інструкція), відшкодуванню підлягають фактичні витрати Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які працювали або працюють на роботах з шкідливими, особливо шкідливими, важкими і особливо важкими умовами праці за списками №1 та №2 у розмірі 100 відсотків. Абзацом 4 п.1 ст.2 Закону №400/97-ВР визначено, що об'єктом оподаткування для суб'єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності є фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Відповідно до п.п.6.8 Інструкції, підприємства зобов'язані щомісяця до 25-числа вносити до Пенсійного фонду зазначену у повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Зазначає, що станом на 31.03.2015 за відповідачем рахується заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №2 в розмірі 14411,14 грн. за лютий-березень 2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та підтвердив обставини, на які посилається у позовній заяві, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні та поданих письмових запереченнях (вх.№12709 від 30.04.2015) просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що до 01.01.2015 ТОВ "Поділля+" був платником фіксованого сільськогосподарського податку і відповідно до Закону №400/97-ВР не зобов'язаний був відшкодовувати витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2. Однак, у зв'язку із змінами до податкового законодавства, внесеними Законом України №71-VIII від 28.12.2014 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" (далі - Закон №71-VIII), главу 2 "Фіксований сільськогосподарський податок" виключено з Податкового кодексу України, а з 01 січня 2015 року платники такого податку автоматично стали платниками єдиного податку четвертої групи. Зазначає, що у зв'язку із зазначеними змінами до Податкового кодексу України, змінилася лише назва фіксованого сільськогосподарського податку на єдиний податок четвертої групи без зміни її суті. Вказує, що на адресу ТОВ "Поділля+" розрахунок на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по Списку №2 за лютий-березень 2015 року не надходив, а позивач в позовній заяві не підтверджує факт направлення зазначеного документу.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку і сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі наведеного нижче.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Поділля+" () зареєстроване як суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа 16.01.2001, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

На підприємстві працювали громадяни ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, яким призначена пенсія на пільгових умовах відповідно до п.п."б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Суд встановив, що станом на 31.03.2015 за відповідачем рахується заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за Списком №2 в розмірі 14411,14 грн. за лютий-березень 2015 року, що підтверджується копією розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" лютий 2015 (отриманий 19.02.2015, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу); копіями довідок СТОВ "Поділля"; копією постанови Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.06.2012 по справі №2а/2220/103/2012р., яка набрала законної сили 04.06.2013; копією довідки Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницького області; копією довідки ТОВ "Поділля+"; копією рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.11.2010 по справі №2-о-165/2010р., яке набрало законної сили 22.11.2010; карткою особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком 2.

Заборгованість відповідачем не погашена в добровільному порядку, в зв'язку з чим позивачем подано позов про її стягнення в судовому порядку.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ст.58 Закону №1058-IV Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Відповідно до п.2 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно п.6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до ст.2 Закону №400/97-ВР, об'єктом оподаткування є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку.

Згідно ст.1 Закону №1058-IV страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно п.6.4 - 6.5 розділу 6 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Згідно п.6.7 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Суд враховує, що відповідач до 01.01.2015 був платником фіксованого сільськогосподарського податку і, відповідно, був звільнений від обов'язку відшкодовувати витрати на виплату та доставку пільгових пенсій.

З 01.01.2015 набрав чинності Закон №71-VІІІ, яким внесено зміни до Податкового кодексу України, зокрема з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок та установлено, що його платники є платниками єдиного податку четвертої групи. Суд звертає увагу відповідача на те, що для платників єдиного податку виключень щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, чинним законодавством не передбачено. Відповідно, з 01.01.2015 у вищезазначених платників виникає обов'язок відшкодування понесених пенсійним фондом витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Суд зазначає, що твердження відповідача про перейменування "фіксованого сільськогосподарського податку" на "єдиний податок четвертої групи" є безпідставними, оскільки глава 2 Податкового кодексу України "фіксований сільськогосподарський податок" виключена згідно із Законом №71-VIII, а фактичне віднесення відповідача до четвертої групи платників єдиного податку як сільськогосподарського товаровиробника, у яких частка сільгосптоваровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75%, не дає права на звільнення від обов'язку відшкодування пенсійному фонду понесених витрат на виплату і доставку пільгових пенсій.

Суд відхиляє як необґрунтоване твердження відповідача про те, що розрахунок на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по Списку №2 за лютий-березень 2015 року не надходив на адресу відповідача, оскільки факт отримання відповідачем 19.02.2015 розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" лютий 2015 підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу. Щодо ненадіслання відповідачу розрахунку на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по Списку №2 за березень 2015 року, суд зазначає, що останній і не мав надсилатись, оскільки відсутні зміни розміру пенсії та не настали обставин, які впливають на суму відшкодування, що передбачено п.6.7 Інструкції.

Виходячи із викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач, згідно зазначених норм законодавства, зобов'язаний проводити оплату до Пенсійного фонду України 100 відсотків фактичних витрат позивача на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах працівникам відповідача за списком №2.

Суд також зважає на те, що відповідач покладеного на нього обов'язку щодо погашення фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у встановлений термін не виконав, заперечень, зауважень до розрахунку подано не було. Доказів сплати заборгованості суду не подано.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, відповідають вимогам чинного законодавства, а тому належать до задоволення.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 94, 104, 158-163, 186, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в м.Шепетівці та Шепетівському районі до товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля+" про стягнення 14411,14 грн. задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля+" (с.Ленківці, Шепетівський район, Хмельницька обл., 30443, ) на користь управління Пенсійного фонду України в м.Шепетівці та Шепетівському районі (вул.Героїв Небесної Сотні 47, м.Шепетівка, Хмельницька обл., 30400, ) 14411,14 грн. (чотирнадцять тисяч чотириста одинадцять гривень 14 коп.).

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 05 травня 2015 року

Суддя/підпис/
"Згідно з оригіналом" Суддя Д.Л. Фелонюк