Справа № 815/5741/14
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5741/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року Одеський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Андрухіва В.В.

суддів Катаєвої Е.В.

Марина П.П.

при секретарі Бобровської О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_3, про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, -

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України, в якому з урахуванням уточнень від 28.11.2014 року, просив: визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства внутрішніх справ України від 17.09.2014 р. № 1062 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника УВБ в Одеській області (підпорядкованого ДВБ МВС)". відповідно до якого ОСОБА_2 було звільнено з органів внутрішніх справ України; визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства внутрішніх справ України від 18.09.2014 р. № 1895 о/с "По особовому складу", відповідно до якого майора міліції ОСОБА_2 (М-239301), який перебував у розпорядженні МВС за посадою заступника начальника управління внутрішньої безпеки в Одеській області (підпорядкованого Департаменту внутрішньої безпеки) було звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил за п. 64 "є" за порушення дисципліни; поновити ОСОБА_2 на службі в органах внутрішніх справ України у розпорядженні МВС за посадою заступника начальника управління внутрішньої безпеки в Одеській області.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що до 22 липня 2014 року він займав посаду заступника начальника УВБ в Одеській області. Наказом МВС України від 22.07.2014 року № 1364 о/с його було звільнено з зазначеної посади та зараховано у розпорядження МВС України. В ніч з 22 на 23 серпня 2014 року позивач, перебуваючи поза службою, у цивільному одязі, прибув до кафе-бару "Утьосов" в м.Одесі для відпочинку. Під час відпочинку громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спровокували конфліктну ситуацію. У зв'язку з цим, працівники закладу викликали наряд міліції. ОСОБА_2 разом зі співробітниками міліції, що прибули на місце події, супроводив вказаних вище осіб до Приморського РВ Одеського ОМУ ГУМВС України в Одеській області. Також позивач зазначив, що у райвідділі ОСОБА_5 написав заяву щодо умисного пошкодження мобільного телефону, погроз фізичною розправою та образ на його адресу. 23.08.2014 року Приморським РВ було розпочато кримінальне провадження № 0007693 за ч.1 ст.296 Кримінального кодексу України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.08.2014 року № 871 за даними фактами призначено службове розслідування. Позивач вказав, що 17.09.2014 року Міністерством внутрішніх справ України було видано наказ № 1062 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника УВБ в Одеській області підпорядкованого ДВБ MBC", відповідно до якого позивача було звільнено з органів внутрішніх справ. 18.09.2014 року Міністерством внутрішніх справ України було видано наказ № 1895 о/с "По особовому складу", відповідно до якого майора міліції ОСОБА_2 (М-239301), який перебував у розпорядженні МВС за посадою заступника начальника управління внутрішньої безпеки в Одеській області, підпорядкованого Департаменту внутрішньої безпеки, було звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил за п. 64 "є" за порушення дисципліни. Позивач зазначав у позові, що ніяких фактів негідної поведінки з його боку допущено не було. Негідна поведінка мала місце з боку громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджують також публікації в засобах масової інформації. Позивач вказав, що його було звільнено у період тимчасової непрацездатності, що підтверджується випискою з історії хвороби № 8575/749, чим порушено вимоги ч.3 ст.40 КЗпП України та ч.2 ст.18 Дисциплінарного статуту. Крім того, позивач вказав, що не був під підпис ознайомлений із наказом МВС України від 17.09.2014 р. № 1062, також йому не було видано трудову книжку, поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки він не отримував.

Таким чином, позивач вважає, що накази Міністерства внутрішніх справ України від 17.09.2014 року та від 18.09.2014 року не відповідають вимогам закону, порушують його законні права та підлягають скасуванню, а його належить поновити на службі в органах внутрішніх справ України.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов повністю та просили задовольнити з наведених вище підстав.

Представник відповідача позов не визнав, надав письмові заперечення, в яких зазначено, що 23.08.2014 року до управління внутрішньої безпеки в Одеській області з чергової частини ГУМВС України в Одеській області надійшла інформація про те, що в кафе-барі "Утьосов", який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська 2, сталася конфліктна ситуація за участю колишнього заступника начальника управління внутрішньої безпеки в Одеській області ОСОБА_6, який наказом МВС України від 22.07.2014 року № 1364 о/с звільнений з посади та зарахований у розпорядження МВС України. За вказаним фактом проведено службове розслідування, згідно з наказом МВС України від 26.08.2014 року № 871 "Про призначення та проведення службового розслідування". Проведеним службовим розслідуванням встановлено, що позивач, перебуваючи в кафе-барі "Утьосов", у стані алкогольного сп'яніння умисно пошкодив мобільний телефон, який належав гр. ОСОБА_5, та погрожував фізичною розправою і ображав останнього. На місце події працівниками закладу викликано наряд міліції, який супроводив учасників конфлікту до Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, де було зареєстровано заяву ОСОБА_5 З пояснень ОСОБА_5 та членів наряду міліції ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 вбачається, що позивач, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння в громадському місці, вступив в конфліктну ситуацію з громадянами, умисно пошкодив телефон ОСОБА_5, чим грубо порушив вимоги п.1.2 р.4, п.1.4 р.5 Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу ОВС. Зазначені вище факти викладені у висновках службового розслідування. На підставі висновків слжбового розслідування наказом МВС України від 17.09.2014 року №1062 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника УВБ в Одеській області", за вчинення грубих порушень п.1.2 р.4 п.1.4 р Правил поведінки професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, що виразилось у негідній поведінці в громадському місці, звільнено майора міліції ОСОБА_2 з органів внутрішніх справ України. Наказом МВС України від 18.09.2014 року № 1895 о/с "По особовому складу" майора міліції ОСОБА_2 (М-239301), який перебував у розпорядженні МВС за посадою заступника начальника управління внутрішньої безпеки в Одеській області, підпорядкованого Департаменту внутрішньої безпеки, було звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил за п.64 "є" за порушення дисципліни. Таким чином, відповідач вважав, що позивачем допущено негідну поведінку в громадському місці, і застосоване до нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з ОВС цілком відповідає тяжкості вчиненого проступку.

Представник відповідача також вказав, що рішення про звільнення позивача приймалось на підставі повно, всебічно та об'єктивно досліджених матеріалів, зі складанням усіх передбачених документів (пояснень, висновків). Таким чином, посадові особи МВС України під час звільнення позивача діяли в межах повноважень, регламентованих Конституцією України, Законом України "Про міліцію" та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою КМ України від 29.07.1991 року №114. На адресу позивача неодноразово направлялись листи (йому також телефонували) з пропозиціями щодо явки та отримання трудової книжки, витягів з наказів, військового квітка, проте він їх проігнорував.

Представник третьої особи на стороні відповідача - ОСОБА_3, адміністративний позов не визнав, просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, підтримуючи позицію відповідача.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані сторонами докази, допитавши свідків - ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_12, дослідивши матеріали особової справи позивача, матеріали кримінального провадження № 0007693, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що на підставі рапорту ОСОБА_2 від 11.07.2014 року наказом МВС України від 22.07.2014 року № 1364 о/с позивача було звільнено з посади заступника начальника УВБ в Одеській області, та зараховано в розпорядження МВС за цією посадою відповідно до підпункту "г" пункту 40 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з 21.07.2014 року (а.с.42).

У ніч з 22.08.2014 року на 23.08.2014 року позивач, перебуваючи поза службою у цивільному одязі, відпочивав у кафе-барі "Утьосов". Під час відпочинку між ОСОБА_2 та начальником відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні Прокуратури Одеської області молодшим радником юстиції ОСОБА_4 та його братом ОСОБА_5 виникла конфліктна ситуація, в результаті якої ОСОБА_2 пошкодив мобільний телефон Apple IPhone 3, що належить громадянину ОСОБА_5

На місце події працівниками закладу було викликано наряд міліції, який прибув до кафе-бару "Утьосов" приблизно о 05.00 годині. Наряд міліції "Іванків-16" у складі молодших інспекторів СРГЗ батальйону міліції охорони №1 УДСО при ГУ МВС України в Одеській області старших сержантів ОСОБА_7, ОСОБА_8 та міліціонера-водія старшого сержанта ОСОБА_9 супроводив учасників конфлікту до Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області.

23.08.2014 року о 06.00 годині до Управління внутрішньої безпеки в Одеській області з чергової частини ГУМВС України в Одеській області надійшла інформація про те, що в кафе-барі "Утьосов", який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська 2, сталася конфліктна ситуація за участю колишнього заступника начальника управління внутрішньої безпеки в Одеській області ОСОБА_2.

У Приморському райвідділі міліції громадянин ОСОБА_5 написав заяву щодо умисного пошкодження його мобільного телефону, а також погроз фізичною розправою та образ на його адресу, яку було зареєстровано за № 36520 від 23.08.2014 року.

За результатом розгляду даної заяви, слідчим відділом Приморського РВ 23.08.2014 року розпочато кримінальне провадження № 0007693 за ч.1 ст. 296 КК України. В подальшому Приморським РВ матеріали даного кримінального провадження за вих. № 31/17-СО направлено до Прокуратури Одеської області. 11.11.2014 року Приморським РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007693 від 23.08.2014 року, закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 ОСОБА_9 підтвердили суду факт конфлікту між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, а також те, що останній в їх присутності вихопив мобільний телефон у ОСОБА_5, який здійснював відеозапис конфлікту, та навмисно розбив телефон, кинувши його на підлогу. Свідки також підтвердили, що від обох учасників конфлікту відчувася запах алкоголю. Свідок ОСОБА_9 також пояснив, що потім позивач пропонував другому учаснику конфлікту випити «мирову», щоб залагодити конфлікт.

Свідки ОСОБА_12 і ОСОБА_11 показали суду, що в ніч з 22 на 23 серпня 2014 року після опівночі вони разом з ОСОБА_2 зайшли до кафе-бару «Утьосов» повечеряти. Длизько 4-5 години вони почули шум у сусідьому залі та дізналися, що там між відпочиваючими виник конфлікт і хтось комусь розбив телефон. Свідки підтвердили, що до ОСОБА_2 підходило двоє осіб, з одним з яких позивач раніше працював. Конфлікт виник між цими особами - братами ОСОБА_5 та якимись іншими особами, з ким конкретно - свідки пояснити не змогли. Свідки повідомили, що вони та ОСОБА_2 тієї ночі алкогольних напоїв не вживали. Після того, як наряд міліції з братами ОСОБА_5 та ОСОБА_2 поїхав до райвідділу, вони, ОСОБА_12 і ОСОБА_11, покинули кафе-бар «Утьосов».

Допитаний за клопотанням позивача в якості свідка ОСОБА_4 пояснив суду, що вночі 23 серпня 2014 року він прибув до кафе-бару «Утьосов», що забрати свого брата ОСОБА_5 У брата в кафе-барі виник конфлікт з раніше незнайомою особою, і він втрутився, щоб допомогти брату. ОСОБА_2, який також був присутній в кафе-барі та з яким він раніше працював, побачив це і також підійшов до конфліктуючих. При цьому свідок заперечував наявність конфлікту саме між ним та позивачем, пояснив, що телефон брата розбила інша особа.

Викладені показання свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 ОСОБА_9 повністю відповідають тим поясненням, які ними надавалися в межах кримінального провадження № 0007693, під час опитування працівником УВБ в межах службового розслідування, а тому суд ці показання бере до уваги та вважає їх правдивими. При цьому показання цих свідків спростовують показання свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_11, які не змогли чітко пояснити ані обставин конфлікту, ані назвати його учасників, хоча стверджували, що майже весь час перебування в кафе-барі «Утьосов» знаходилися поруч з ОСОБА_2 При цьому, як випливає з показань свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 ОСОБА_9, саме ОСОБА_2, перебуваючи у нетверезому стані, був однією з сторін конфлікту та розбив телефон ОСОБА_5

За таких обставин, суд критично оцінює показання свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_11 та не бере їх до уваги.

Також суд критично оцінює та не бере до уваги показання ОСОБА_4, які суперечать показанням членів наряду міліції, що прибув за викликом до кафе-бару «Утьосов», і показання останніх суд вважає послідовними та зрозумілими. На думку суду, показання ОСОБА_4 мотивовані тим, щоб допомогти ОСОБА_2 уникнути несприятливих наслідків після залагодження конфлікту з останнім.

Також судом встановлено, що 26.08.2014 року наказом Міністра внутрішніх справ України від 26.08.2014 року № 871 призначено службове розслідування за фактом надзвичайної події за участю окремих працівників МВС України, що мала місце 23.08.2014 року у м. Одесі, проведення якого доручено комісії у складі: заступника начальника ДВБ полковника міліції ОСОБА_13, старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах оперативно-зонального контролю оперативно - зонального управління ДВБ майора міліції ОСОБА_14 (а.с.39).

15.09.2014 року Міністром внутрішніх справ України затверджено висновок службового розслідування, за фактом надзвичайної події за участю окремих працівників МВС України, що мала місце 23.08.2014 року в м. Одесі, яким встановлено вчинення ОСОБА_2 грубих порушень п.1.2 р.4 п.1.4 р Правил поведінки професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, що виразилось у негідній поведінці в громадському місці. Відповідно до ст.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460-IV, комісія вважала доцільним звільнити з органів внутрішніх справ України майора міліції ОСОБА_2, який перебував у розпорядженні МВС України. (а.с.37-38).

17.09.2014 року наказом МВС України № 1062 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника УВБ в Одеській області" майора міліції ОСОБА_2, який перебував у розпорядженні МВС України, звільнено з органів МВС України за вчинення грубих порушень п 1.2 р.4, п. 1.4 р.5 Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України від 28.02.2012 року № 155, що виразилось у негідній поведінці в громадському місці, відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460-IV. (а.с.96).

18.09.2014 року на підставі наказу МВС України від 17.09.2014 року № 1062 Міністерством внутрішніх справ України видано наказ № 1895 о/с "По особовому складу", яким звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за п. 64 "є" (за порушення дисципліни) майора міліції ОСОБА_2 (М-239301), який перебував в розпорядженні МВС за посадою заступника начальника управління внутрішньої безпеки в Одеській області (підпорядкованого Департаменту внутрішньої безпеки), з 18 вересня 2014 року. (а.с.98).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-XII (далі за текстом - Закон № 565-XII), міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань. Статтею 7 даного Закону визначено, що міліція є єдиною системою органів, яка входить до структури Міністерства внутрішніх справ України, виконує адміністративну, профілактичну, оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну, виконавчу та охоронну (на договірних засадах) функції.

Відповідно до статті 18 Закону № 565-XII порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 25 Закону № 565-XII, працівник міліції у межах повноважень, наданих цим Законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року № 3640-ІV (далі за текстом - Дисциплінарний статут ОВС).

Відповідно до ст.1 Дисциплінарного статуту ОВС службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно ст.2 Дисциплінарного статуту ОВС, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно ч.2 ст.5 Дисциплінарного статуту ОВС, особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст.7 Дисциплінарного статуту ОВС, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Пунктом 8 ч.1 ст.12 Дисциплінарного статуту ОВС встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може накладатися такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ.

Частиною 1 ст.13 Дисциплінарного статуту ОВС встановлено, що Міністрові внутрішніх справ України належить право накладати дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, на всіх осіб рядового і начальницького складу.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4, 5 ст.14 Дисциплінарного статуту ОВС, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Згідно ч.10 ст.14 Дисциплінарного статуту ОВС, при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Наказом МВС України від 12.03.2013 року № 230, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 року за № 541/23073, затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України (далі за текстом - Інструкція № 230).

Згідно п.1.2 Інструкції № 230, службове розслідування - комплекс заходів, які здійснюються у межах компетенції з метою уточнення причин і умов подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, ступеня вини особи (осіб), якою (якими) вчинено дисциплінарний проступок, а також з'ясування інших обставин.

Відповідно до п.5.1 Інструкції № 230, службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником.

Відповідно до вимог п.6.3.2 Інструкції № 230 ОСОБА_2 брав участь у сліжбовому розслідуванні за фактом подій, що мали місце 23.08.2014 року в кафе-барі «Утьосов» в м.Одесі та надав письмові пояснення.

Передбаченим п.6.3.5 Інструкції № 230 правом ознайомлення з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, ОСОБА_2 не скористався, оскільки відповідного рапорта він не подавав.

Порядок та строки проведення службового розслідування, права позивача під час його проведення відповідачем порушені не були.

Службовим розслідуванням було встановлено, що в ніч з 22 на 23 серпня 2014 року у кафе-барі «Утьосов» в м.Одесі ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння в громадському місці, вступив у конфліктну ситуацію з громадянами ОСОБА_4 і ОСОБА_5, в результаті якої пошкодив мобільний телефон останнього.

Наказом МВС України від 22.02.2012 року № 155, зареєстрованим Мінтерстві юстиції України 25 квітня 2012 р. за № 628/20941, затверджено Правила поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішних справ України (далі за тексом - Правила).

Згідно п.1.2 розділу IV вказаних Правил, норми професійної етики вимагають від працівника, зокрема: поводитися з почуттям власної гідності, доброзичливо і відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи у громадян повагу до органів внутрішніх справ і готовність співпрацювати з ними; постійно контролювати свою поведінку, почуття і емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на службові рішення, уміти передбачати наслідки своїх вчинків і дій; поводитись з усіма категоріями громадян однаково коректно незалежно від їх службового чи соціального становища

Відповідно до п.1.4 розділу V Правил, у спілкуванні з громадянами з боку працівника неприпустимі, зокрема: надмірний тон, грубість, некоректність зауваження, пред'явлення неправомірних, незаслужених звинувачень; погрози, образливі вирази або репліки; суперечки, дискусії та дії, що перешкоджають нормальному спілкуванню або провокують протиправну поведінку.

Таким чином, суд дійшов висновку про обгрунтованість висновків службового розслідування, проведенного згідно наказу МВС України від 26.08.2014 року № 871, стосовно того, що позивач, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння в громадському місці, вступив у конфліктну ситуацію з громадянами, пошкодив мобільний телефон громадянина, чим допустив негідну поведінку та грубо порушив п.1.2 розділу IV та п.1.4 розділу V Правил.

Посилання позивача у позові на те, що негідна поведінка мала місце з боку громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5, на підтвердження чого він надав публікації в засобах масової інформації - інтернет-виданнях, суд не бере до уваги, оскільки у судовому засіданні під час допиту свідка ОСОБА_4 позивач заперечував викладені в інтернет-публікаціях обставини та не вказував на ОСОБА_4 як на сторону конфлікта. (а.с.12-17). За таких обставин, суд критично оцінює вказані докази щодо непричетності ОСОБА_2 до конфлікту.

Згідно з п. 64 "є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою КМ України від 29 липня 1991 р. № 114, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

З огляду на наведені вище положення ст.ст.1, 7 Дисциплінарного статуту ОВС, ОСОБА_2 було допущено порушення службової дисципліни, за яке відповідачем до нього було застосоване дисциплінарне стягнення, передбачене п.8 ч.1 ст.12 Дисциплінарного статуту ОВС.,

Суд вважає, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення відповідачем було враховано вимоги ч.10 ст.14 Дисциплінарного статуту ОВС, щодо врахування тяжкості проступку, обставин, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації.

Надані під час службового розслідування ОСОБА_2 пояснення щодо його непричетності до конфлікту, на думку суду, свідчать лише про бажання уникнути відповідальності та про нещирість з посадовими ообами, які проводили розслідування.

Посилання позивача на те, що його було звільнено у період тимчасової непрацездатності на порушення вимог ч.3 ст.40 КЗпП України та ч.2 ст.18 Дисциплінарного статуту, суд не бере до уваги, оскільки, по-перше, порядок проходження служби особами рядового і нчальниького складу ОВС регулюються відповідним Положенням про проходження служби, затвердженим Постановою КМ України від 29 липня 1991 р. № 114, а не нормами КЗпП; а по-друге, про те, що позивач хворіє, він у встановленому порядку свого безпосереднього начальника не повідомив, доказів такого повідомлення суду не надав.

При цьому, ОСОБА_2 до суду надано довідку № 116 КУ «Міська клінічна лікарня № 10» м.Одеси про лікування в період з 08 по 23 вересня 2014 року та виписку з історії хвороби № 8575/749. Проте, як зазначено вище, про свою хворобу він безпосереднього начальника не повідомив, листок непрацездтності в МКЛ № 10 в установленному законом порядку не оформив та не зареєстрував його в Лікарні з поліклінікою ГУМВС України в Одеській області, яка видавала позивачу 08.09.2014 року направлення до МКЛ № 10.

Також суд звертає увагу, що позивач, в силу своїх службових повноважень за посадою заступника начальника УВБ в Одеській області обізнаний про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян та порядок реєстрації листків непрацездатності, виданих цивільними закладами охорони здоров'я, у відомчих закладах МВС.

За викладених обставин, вказані доводи позивача суд вважає необгрунтованими та до уваги їх не бере.

Крім того, слід зазначити, що згідно Довідок про тимчасову непрацездатність № 5844 від 01.08.2014 року та № 6327 від 21.08.2014 року, виданих Лікарнею з поліклінікою ГУМВС України в Одеській області, позивач хворів в період з з 01 по 20 серпня 2014 року та з 21 серпня о 29 серпня 204 року, відовідно. (а.с.8, 9). При цьому, тривала хвороба не завадила позивачу у нічий час знаходитися у кафе-барі та вживати алкогольні напої.

Посилання позивача в обгрунтування позову на те, що він не був під підпис ознайомлений із наказами МВС України про його звільнення, суд не бере до уваги, оскільки згідно листа УВБ в Одеській області № 18/16-544 від 13.10.2014 року, на виконання листа ДВБ МВС України № 18/7 ЦА-5252 ознайомити ОСОБА_2 з копіями наказів від 17.09.2014 № 1062 та від 18.09.2014 № 1895 о/с не вдалося, тому як на неодноразові телефонні дзвінки та прохання ознайомитися з вказаними наказами ОСОБА_2 повідомляв відмовою. (а.с.40).

Щодо невидачі позивачу трудової книжки, суд зазначає, що згідно листа УВБ в Одеській області № 18/16-605 від 04.11.014 року, ОСОБА_2 за дорученням ДВБ МВС України 30.10.2014 року було запропоновано прибути до місця розташування управління для отримання трудової книжи та військового квитка, проте ОСОБА_2 до управління не прибув. (а.с.91).

На думку суду, неотримання позивачем трудової книжки або невручення йому копії наказу про звільнення не свідчить про відсутність підстав для прийняття такого наказу та не є підставою для його скасування.

Що стосується доводів позивача про неотримання ним поштового повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки, суд зазначає, що судова повістка, яка надсилалася ОСОБА_2 за місцем реєстрації (вул.Ак.Філатова, 70), останнім отримана не була через непроживання позивача за вказаною адресою. Це підтверджує неможливіть вручення позивачу будь-якої поштової кореспонденції за тою адресою, яку він зазначає в офіційних документах.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі встановлених у судовому засіданні фактів, оцінки наданих сторонами доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що при звільненні позивача з органів внутрішніх справ відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, пропорційно, своєчасно та з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України відповідач довів суду правомірність оскаржуваних позивачем рішень. Отже, підстави для скасування оскаржуваних наказів та поновлення позивача на службі в органах внутрішніх справ України відсутні. Тому в задоволенні позову ОСОБА_2 належить відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6-9, 11, 71, 86, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства внутрішніх справ України від 17.09.2014 р. №1062, визнання протиправним та скасування наказу Міністерства внутрішніх справ України від 18.09.2014 р. №1895 о/с "По особовому складу", поновлення ОСОБА_2 на службі в органах внутрішніх справ України у розпорядженні МВС за посадою заступника начальника управління внутрішньої безпеки в Одеській області, - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції - протягом 10 днів з дня проголошення постанови, а у разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови виготовлено 30 квітня 2015 року.

Головуючий суддя В.В. Андрухів

Суддя Е.В. Катаєва

Суддя П.П. Марин

У задоволенні позову відмовити

30 квітня 2015 року.