Справа № 813/365/15
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року м. Львів Справа № 876/2560/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Качмара В.Я.,

з участю секретаря - Андрушківа І.Я.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Сидор О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2015 року по справі № 813/365/15 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (далі - ГУМВС у Львівській області), в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невключення до вислуги років для призначення йому пенсії у календарному обчисленні стажу роботи в органах Державної податкової служби за період з 10 березня 1999 року по 17 грудня 2001 року і з 09 вересня 2004 року по 18 липня 2005 року та зобов'язати відповідача зарахувати йому до вислуги років для призначення пенсії у календарному обчисленні стаж роботи в органах Державної податкової служби за період з 10 березня 1999 року по 17 грудня 2001 року і з 09 вересня 2004 року по 18 липня 2005 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2015 року вказаний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову повністю.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на те, що судом першої інстанції не враховано, що вичерпний перелік посад, час перебування на яких зараховується до вислуги років для призначення пенсії, передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі - Постанова № 393). Зазначає, що посади, час роботи на яких позивач просив зарахувати до вислуги років не передбачені згаданою постановою, що свідчить про безпідставність його позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала вимоги поданої відповідачем апеляційної скарги, посилаючись на викладені в ній доводи, та просила її задовольнити.

Позивача в судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 з 10 березня 1999 року по 17 грудня 2001 року працював старшим державним податковим ревізором-інспектором відділу примусового стягнення податків Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова, з 11 березня 2002 року по 08 вересня 2004 року перебував на службі в органах податкової міліції управління податкової міліції ДПА у Львівській області, з 09 вересня 2004 року по 21 січня 2005 року працював начальником відділу документальних перевірок фізичних осіб Державної податкової інспекції в Личаківському районі, з 24 січня 2005 року по 18 липня 2005 року працював заступником начальника - начальником управління оподаткування фізичних осіб Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова, з 22 липня 2005 року по 03 лютого 2005 року працював менеджером в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Львівпромбуд», а з 13 березня 2006 року проходив службу в органах внутрішніх справ в Україні.

На звернення позивача про зарахування до вислуги років для призначення пенсії стажу його роботи в органах державної влади за період з 10 березня 1999 року по 17 грудня 2001 року та з 09 вересня 2004 року по 18 липня 2005 року листом від 21 січня 2015 року № 1/71-Оп-4 відповідач йому відмовив з тих підстав, що Постановою № 393 не передбачено зарахування до вислуги років для призначення пенсії періоду роботи осіб вільнонайманого складу, оскільки такі займали посади нерівнозначні за умовами праці умовам служби на посадах рядового і начальницького складу.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції посилався на недотримання відповідачем положень Закону України «Про державну службу», Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно з пунктом «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам незалежно від віку в разі, якщо вони мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше.

Вислуга років є видом спеціального стажу з яким законодавець пов'язує пільгове (або за особливими правилами) пенсійне забезпечення. Це період виконання особливого роду трудової діяльності або державної служби, коли до особи, яка її здійснює, пред'являють особливі вікові, а також підвищені психічні та фізичні вимоги, при тривалому виконанні якої особа втрачає відповідну професійну працездатність.

Статтею 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються, зокрема, час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв'язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Державною службою спеціального зв'язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики.

Згідно з статтею 17-1 цього ж Закону порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, Постановою № 393 встановлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховується, зокрема, час роботи в державних органах у разі переходу на службу в органи внутрішніх справ на посади начальницького складу, на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки за направленням Кабінету Міністрів України, Ради Міністрів Республіки Крим, Представника Президента України в області, містах Києві та Севастополі згідно з переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ і Центральним управлінням Служби безпеки.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що обов'язковою умовою зарахування до вислуги років особам офіцерського складу періоду роботи в державних органах є наявність факту переходу з такої роботи на службу в органи внутрішніх справ на посади начальницького складу та направлення Кабінету Міністрів України, Ради Міністрів Республіки Крим, Представника Президента України в області, містах Києві та Севастополі.

Натомість, позивачем не надано жодних доказів в підтвердження факту переходу його на начальницькі посади на службу в органи внутрішніх справ та направлення Кабінету Міністрів України, Ради Міністрів Республіки Крим, Представника Президента України в області, містах Києві та Севастополі на таку службу.

Більше того, на службу в органи внутрішніх справ позивач прийнятий після звільнення з роботи в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Львівпромбуд», де він працював менеджером.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для включення періоду роботи позивача в державних органах з 10 березня 1999 року по 17 грудня 2001 року та з 09 вересня 2004 року по 18 липня 2005 року до вислуги років.

Також слід зазначити, що зарахування зазначеного вище періоду роботи позивача в державних органах до вислуги років суперечить юридичній природі (сутності) цього виду спеціального стажу, оскільки, крім вищезазначеного, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пов'язує встановлення особливих правил призначення пенсії за вислугу років саме з неможливістю продовжувати роботу чи службу на певних посадах або в певних умовах праці у зв'язку з втратою професійної працездатності особи або її придатності до настання пенсійного віку.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2015 року по справі № 813/365/15 - скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А.І. Рибачук

Судді В.М. Багрій

В.Я. Качмар

Повний текст постанови виготовлено 05 травня 2015 року.