Справа № 617/6643/12
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2013-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Кондратюк В.І.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"12" серпня 2013 р. Справа № 617/6643/12

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Майора Г.І.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від "21" листопада 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2011 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області в якому просив зобов'язати відповідача провести донарахування та виплату підвищення до пенсії як дитині війни, передбаченого ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, а також підвищення до пенсії у розмірах, визначених відповідно до статей 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.04.2011 року по 22.07.2011 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_4 є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", непрацюючим пенсіонером, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії. Територія на якій проживає позивач, є територією радіоактивного забруднення, таким чином він має право на підвищення до пенсії як дитині війни, передбаченого ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, а також підвищення до пенсії відповідно до статей 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 21 листопада 2012 року позовні вимоги задоволено. Зобов'язано ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України в Овруцькому районі Житомирської області провести донарахування та виплату позивачу за період часу з 01.04.2011 року по 22.07.2011 року:

- підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеному ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, встановленим Законом України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", щомісячно;

- додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, як особам, віднесеним до категорії 3, в розмірі, визначеному до статті 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює 25 % мінімальної пенсії за віком, яка визначається на рівні прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, встановленим Законом України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", щомісячно;

- підвищення до пенсії, як дитині війни, в розмірі, визначеному ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", що дорівнює 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, яка визначається на рівні прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, встановленим Законом України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", щомісячно.

Не погоджуючись з ухваленим по справі рішенням, управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області звернулося до Житомирського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, відповідач зазначає, що суд не дослідив та не проаналізував постанову Кабінету Міністрів України № 836, від 26.07.1996р., на підставі якої було здійснено нарахування виплат.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення відсутні з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", непрацюючим пенсіонером та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України в Овруцькому районі Житомирської області, віднесений до 3 категорії осіб, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи та проживає в зоні гарантованого добровільного відселення. Позивач отримує виплати згідно зі ст. ст. 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", але у меншому розмірі, ніж визначено Законом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", непрацюючим пенсіонером та перебуває на обліку у відповідача, віднесений до 3 категорії осіб, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи та проживає в населеному пункті, який відповідно до постанови КМ України №106 від 23.07.1991 року та розпорядженням КМ України №17 від 12.01.1993 року, віднесено до території зони гарантованого добровільного відселення, відповідно має право на отримання виплати щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, а також підвищення до пенсії на підставі та у розмірах, визначених відповідно до ст.ст. 39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - пенсіонерам, які проживають на територіях гарантованого добровільного відселення, проводиться доплата до пенсії, яка становить - дві мінімальних заробітних плати.

Згідно до ст. 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - особам, віднесеним до категорії 3, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 25 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Беручи до уваги, що Закони України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про соціальний захист дітей війни" мають вищу юридичну силу в порівняні з Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996р., відповідач неправомірно виплачував підвищення до пенсії як дитині війни, додаткову пенсію та доплату до пенсії в меншому розмірі, ніж це передбачено ст. ст. 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно до ст.19 Конституції України суб'єкти владних повноважень зобов'язані діяти лише на підставі та в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та іншими Законами України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що при визначенні розміру підвищення до пенсії як дитині війни, додаткової пенсії та підвищення до пенсії підлягають застосуванню ст.ст.39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а не Постанова Кабінету Міністрів України, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Виходячи з викладеного, правильним є і висновок суду про обґрунтованість позовних вимог в частині зобов'язання відповідача провести перерахунок підвищення до пенсії як дитині війни, доплати до пенсії, а також додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю згідно ст. 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 01.04.2011 р. по 22.07.2011 року.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Овруцького районного суду Житомирської області від "21" листопада 2012 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: ОСОБА_5

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 вул.Редчиця,14,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11100

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області вул.Леніна, 12,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11100