Справа № 2а-4965/12/2070
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
П О С Т А Н О В А

"29" квітня 2015 р. м. Київ К/800/3755/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Смоковича М.І.,
Чумаченко Т.А.,

розглянувши відповідно до пункту 2 частини 2 статті 222 КАС України в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної фінансової інспекції в Харківській області до Державної інспекції з карантину рослин Харківської області про зобов'язання виконати пункт вимоги, за касаційною скаргою Державної фітосанітарної інспекції Харківської області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2012 року і ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2012 року, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2012 року Державна фінансова інспекція в Харківській області звернулась до суду з вказаним позовом, у якому просила зобов'язати Державну інспекцію з карантину рослин Харківської області виконати пункт 3 вимоги № 07-21/1341 від 09.02.2011.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2012 року, залишеною без змін ухвалою ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2012 року, позов задоволено. Зобов'язано Державну інспекцію з карантину рослин Харківської області виконати пункт 3 вимоги № 07-21/1341 від 09.02.2011.

У касаційній скарзі утворена в результаті реорганізації Державної інспекції з карантину рослин Харківської області - Державна фітосанітарна інспекція Харківської області, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

У запереченні на касаційну скаргу Державна фінансова інспекція в Харківській області, посилаючись на законність рішень судів попередніх інстанцій, просить залишити їх без змін.

З`ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про задоволення касаційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що Контрольно - ревізійним управлінням в Харківській області проведено планову виїзну ревізію фінансово-господарської діяльності Державної інспекції з карантину рослин по Харківській області за 2008, 2009 роки та завершений звітний період 2010 року, за результатом якої складено акт № 07-20/1 від 18.01.2011 про виявлені порушення.

На цій підставі Контрольно - ревізійним управлінням в Харківській області складено вимогу, пунктом 3, про зобов'язання виконання якої пов'язаний цей спір, від відповідача вимагалось відшкодувати до державного бюджету на рахунок 0003 по коду бюджетної класифікації 21080500 «Інші надходження», символ звітності 090 в УДК у Дзержинському районі м. Харкова в установі банку - Головне управління Державного казначейства України у Харківській області, МФО 851011 суму зайво виплачених бюджетних коштів в розмірі 5745461,0 грн. від завищення вартості придбаної нежитлової будівлі за адресою: місто Харків, вулиця Сомівська,39-а, що є порушенням вимог статті 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, посилався на законність пункту 3 вимоги № 07-21/1341 від 09.02.2011, а відтак дійшов висновку про наявність підстав для зобов'язання виконати його.

При касаційному перегляді судових рішень у справі колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Так, Закон України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні», у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон) передбачав, що Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23.04.2011 №499/2011 (далі - Положення) Державна фінансова інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону, згідно з яким Головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

За результатами аналізу наведених положень колегія суддів вказує на наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У справі, що розглядається, Контрольно - ревізійне управління пред'явило вимогу, яка вказує на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення (повернення коштів).

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряється судом, який розглядає такий позов, а не шляхом заявлення позову до підконтрольної установи про виконання вимоги.

За таких обставин у задоволенні позову про зобов'язання виконати пункт вимоги необхідно відмовити.

За змістом статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 229, 230, 231 КАС України, суд, -

постановив:

Касаційну скаргу Державної фітосанітарної інспекції Харківської області задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2012 року і ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2012 року скасувати.

Відмовити у задоволенні позову Державної фінансової інспекції в Харківській області до Державної інспекції з карантину рослин Харківської області про зобов'язання виконати пункт 3 вимоги № 07-21/1341 від 09.02.2011.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: