Справа № 818/244/15
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 р.Справа № 818/244/15

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Філатова Ю.М. , Бенедик А.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 04.03.2015р. по справі № 818/244/15

за позовом Публічного акціонерного товариства виробничо-енергетичної компанії "Сумигазмаш"

до Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Публічне акціонерне товариство виробничо-енергетична компанія "Сумигазмаш", звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області, в якому просив суд з урахуванням уточнень, визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення: від 09.10.2014 за № в частині стягнення штрафу в сумі 716,11 грн.; від 09.10.2014 за № в сумі 9 257,39 грн.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 04.03.2015 року зазначений адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального права, а саме: приписів Податкового кодексу України, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких він, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що посадовими особами Сумської ОДПІ проведено перевірки податкової звітності з плати за землю ПАТ ВЕК "Сумигазмаш" за 2014 рік, якими встановлено порушення п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України щодо несвоєчасної сплати до бюджету самостійно визначеного грошового зобов'язання з плати за землю згідно з податковою декларацією з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) на 2014 рік (вхідний № від 19.02.2014) та уточнюючої податкової декларації на 2014 рік (вхідний від 10.07.2014) за період з грудня 2013 року по червень 2014 року. За результатами складено акти перевірок від 19.09.2014 за №38/04542778/10/18-15-15-042 та від 19.09.2014 за №37/04542778/10/18-15-15-042 (а.с.15-16).

Перевіркою встановлено, що ПАТ ВЕК «Сумишгазмаш» за період з 30.01.2014 по 30.08.2014 несвоєчасно сплачувало самостійно визначене грошове зобов'язання з плати за землю, а саме:

- за грудень 2013 року в сумі 2174,20 грн. (термін сплати 30.01.2014, фактично сплачено 03.02.2014 - затримка на 3 календарних дні);

- за січень 2014 року в сумі 9734,55 грн. (термін сплати 02.03.2014, фактично сплачено 10.07.2014 - затримка на 130 календарних днів);

- за лютий 2014 року в сумі 9952,80 грн. (термін сплати 30.03.2014, фактично сплачено 10.07.2014 - затримка на 102 календарних дні);

- за березень 2014 року в сумі 9952,80 грн. (термін сплати 30.04.2014, фактично сплачено 10.07.2014 - затримка на 67 календарних днів);

- за квітень 2014 року в сумі 9952,75 грн. (термін сплати 30.05.2014, фактично сплачено 10.07.2014 в сумі 9321,50 грн. - затримка на 39 календарних днів; фактично сплачено 30.07.2014 в сумі 631,25 грн. - затримка на 59 календарних днів);

- за травень 2014 року в сумі 9952,75 грн. (термін сплати 30.06.2014, фактично сплачено 30.07.2014 в сумі 7161,10 грн. - затримка на 30 календарних днів; фактично сплачено 30.08.2014 в сумі 2791,70 грн. - затримка на 61 календарний день);

- за червень 2014 року в сумі 3902,35 грн. (термін сплати 30.07.2014, фактично сплачено 30.08.2014 - затримка на 31 календарний день).

На підставі актів перевірок посадовими особами податкового органу були винесені податкові повідомлення-рішення (а.с.17):

- від 09.10.2014 за №, яким застосовано штраф у розмірі 10% погашеної суми податкового боргу в сумі 930,83 грн.;

- від 09.10.2014 за №, яким застосовано штраф у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу в сумі 9257,39 грн.

ПАТ ВЕК "Сумигазмаш" не погодилось із винесеними податковими повідомленнями-рішеннями та оскаржило їх в адміністративному порядку до вищестоящого податкового органу. Відповідно до рішення про результати розгляду первинної скарги від 02.12.2014 за №874/10/18-28-10-03-07-247/310ск Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області, скарга ПАТ ВЕК «Сумигазмаш» була залишена без задоволення.

Повторна скарга ПАТ ВЕК "Сумигазмаш" до Державної фіскальної служби України також була залишена без задоволення згідно рішення про результати розгляду скарги від 26.12.2014 за № 9871/6/99-99-10-01-0125.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що податкове повідомлення-рішення від 09.10.2014 за № в частині стягнення штрафу в сумі 716,11 грн. та податкове повідомлення-рішення від 09.10.2014 за № не відповідають вимогам чинного законодавства, ч. 3 ст. 2 КАС України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Письмові докази свідчать, що ПАТ ВЕК "Сумигазмаш" є власником земельної ділянки площею 10,2553 га за адресою: вул. Заводська, 2, смт. Степанівка, Сумський район, Сумська область, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії СМ № 150499 (а.с.7).

Відповідно даних податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік, ПАТ ВЕК "Сумигазмаш" було визначено річну суму земельного податку, яка підлягала сплаті за даними платника, в розмірі 119 433,22 грн. (щомісячний платіж встановлено в розмірі 9952,77 грн./місяць) (а.с.8-10).

Разом з тим, розрахунок земельного податку проведено на підставі помилкових даних щодо розміру нормативної грошової оцінки одиниці площі земельної ділянки, якою володіє ПАТ ВЕК "Сумигазмаш", з коефіцієнтом індексації в розмірі 11 943 322,38 грн. за 10,2553 га. (116,46 грн. / м2). Представник відповідача не заперечував проти даного факту.

У зв'язку з виявленням помилки, ПАТ ВЕК "Сумигазмаш" було подано уточнюючу податкову декларацію з плати за землю за 2014 рік, в якій було визначено річну суму земельного податку, яка підлягала сплаті за даними платника, в розмірі 25 925,40 грн. (щомісячний платіж встановлено в розмірі 2160,45 грн./місяць) (а.с.11-13).

Уточнений розрахунок було проведено на підставі даних щодо розміру нормативної грошової оцінки одиниці площі земельної ділянки, якою володіє ПАТ ВЕК "Сумигазмаш", з коефіцієнтом індексації в розмірі 2 592 539,84 грн. за 0,2553 га. (25,26 грн. / м2). Відомості, відображені в уточненій податковій декларацію з плати за землю за 2014 рік підтверджуються Витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 16.07.2014 за № 5100/01-24, виданого Управлінням Держземагентства у Сумському районі Сумської області, нормативна грошова оцінка м2 земельної ділянки, становить 25,26 грн. (а.с.14).

Відповідно ст. 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Таким чином, штрафні санкції обраховуються виходячи з фактично погашеної суми податкового боргу. Тобто, якщо погашення суми податкового боргу не відбувалося, то й відповідно не можливо проводити розрахунок штрафних санкцій, оскільки в основу розрахунку покладається саме сума погашеного податкового боргу.

Разом з тим, відповідно до спеціальної норми п.87.1. статті 87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Відповідно до п.87.2. статті 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Як вбачається з викладеного вище, Податковий кодекс України не відносить до джерел погашення податкового боргу самостійне уточнення платником податків своїх грошових зобов'язань внаслідок раніше допущеної помилки в їх розрахунку.

Так, відповідно п. 50.1 ст. статті 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Зі змісту положення статті 50 Податкового кодексу України, вбачається, що вказана норма визначає порядок усунення помилок в раніше поданій податковій декларації, та не встановлює правила, відповідно якому усунення помилки в податковій декларації тягне за собою погашення податкового боргу.

Крім того, помилково розраховані суми грошових зобов'язань не можна вважати податковим боргом через відсутність обов'язку сплати відповідних сум грошового зобов'язання на дату формування первинної (звітної) декларації.

Відповідно п. 286.1 статті 286 Податкового кодексу України, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно п. 286.2 статті 286 Податкового кодексу України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ ВЕК "Сумигазмаш" отримало від Управління Держземагентства у Сумському районі Сумської області Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки на 2014 рік від 13.02.2014 за № 995/1-24-2045, на підставі якого самостійно обчислило суму земельного податку на 2014 рік в сумі 119 433,22 грн. (9 952,77 грн./місяць) (а.с.14).

У зв'язку із отриманням нового Витягу щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки на 2014 рік, ПАТ ВЕК "Сумигазмаш" заново обчислив суму земельного податку на 2014 рік в сумі 25 925,40 грн. (2 160,45 грн./місяць) та подав уточнену податкову декларацію.

В уточненій декларації з плати за землю ПАТ ВЕК "Сумигазмаш" самостійно визначив грошові зобов'язання починаючи з січня 2014 року. При цьому, на момент подання уточнюючої податкової декларації, в якій було зменшено грошові зобов'язання з плати за землю, переплати не виникло, оскільки грошові кошти підприємство не сплачувало.

На дату подання уточнюючого розрахунку (10.07.2014) реальна сума своєчасно невиконаних грошових зобов'язань ПАТ ВЕК "Сумигазмаш" з плати за землю за період січень-травень 2014 року, що підтверджувалась розрахунком та даними державного земельного кадастру становила 10 802,25 грн. (2 160,45 грн. х 5). Строк сплати платежу по червню 2014 року ще не закінчився.

Таким чином, не можна вважати податковим боргом суму, що не відноситься до суми грошового зобов'язання платника податку.

Погашення податкового боргу , що відповідає п.87.1. статті 87 Податкового кодексу України, відбулось 23.02.2015, а не в момент подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з плати за землю на 2014 рік (а.с. 42).

Варто зазначити, що 03.02.2014 ПАТ ВЕК "Сумигазмаш" здійснив сплату земельного податку за грудень 2013 року згідно декларації № в сумі 2 147,20 грн., таким чином допустивши прострочення сплати самостійно узгодженого грошового зобов'язання на 3 календарних днів.

У зв'язку з цим, позивач визнав законним застосування до підприємства штрафних санкцій в розмірі 214,72 грн., тобто 10 % від суми фактично погашеного податкового боргу в сумі 2 147,20 грн., що були стягнуті на підставі податкового повідомлення-рішення від 09.10.2014 за № .

З огляду на викладені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що податкове повідомлення-рішення від 09.10.2014 за № в частині стягнення штрафу в сумі 716,11 грн. та податкове повідомлення-рішення від 09.10.2014 за № не відповідають вимогам чинного законодавства, ч. 3 ст. 2 КАС України, у зв'язку з чим підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 04.03.2015 року по справі № 818/244/15 прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 04.03.2015р. по справі № 818/244/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М. Бенедик А.П.