Справа № 195/504/15-а
Суддя: Тетеревятников А. П.
Дата ухвалення: 2015-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 195/504/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2015 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Тетеревятникова А.П., при секретарі Мартиновій Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування Томаківського району ГУМВС України в Дніпропетровській області лейтенанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до начальника відділу ДАІ з обслуговування Томаківського району ГУМВС України в Дніпропетровській області лейтенанта міліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови серії ПС2 №023355 від 02.04.2015 року про накладення адміністративного стягнення за правопорушення передбаченні ч.ч. 2, 3 ст. 140 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтовано тим, що згідно оскаржуваної ним постанови на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 2, 3 ст. 140 Кодексу України про адміністративне правопорушення у виді штрафу в сумі 680 гривень.

Правопорушення полягає у тому, що 01.04.2015 року о 13.30 годині він, будучи відповідальною особою за проведення робіт з порізки дерева, не позначив місце проведення робіт дорожніми знаками 1.37, 4.7, 4.8 згідно діючих правил, робіт та стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху по пров. Лікарняному в смт. Томаківка Дніпропетровської області.

Відповідач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення згідно ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення поза увагою залишив його доводи, допустив неповноту та не об'єктивно дослідив усі обставини справи в їх сукупності.

Згідно ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

31.03.2015 року Виконавчий комітет Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області видав йому ордер на видалення зелених насаджень по вул. Лікарняній 2, смт. Томаківка Дніпропетровської області на території колишньої Томаківської лікарні.

Вказаний ордер було видано згідно акту обстеження зелених насаджень від 01.10.2014 року, погодженим з територіальними органами центрального органу виконавчої влади у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Під час виконання робіт 01.04.2015 року зі спилу дерева ним були вжиті всі необхідні заходи для техніки безпеки. Особистим автомобілем перекрито в'їзд на територію колишньої лікарні. Особи, які були з ним під час спилювання дерева знаходилися на відстані від аварійного об'єкту, яке було достатнім для попередження можливих перехожих осіб.

В той же день, інспектор відділу ДАІ з обслуговування Томаківського району ГУМВС України в Дніпропетровській області капітан міліції ОСОБА_3 притягнув його до адміністративної відповідальності.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ2 №406521 за ч. 2 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення він проводив роботи з порізки дерева на пров. Лікарняному без погодження з ДАІ (відсутня схема організації дорожнього руху в місці проведення дорожніх робіт).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ2 №406520 за ч. 3 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення, будучи відповідальною особою за проведення робіт з порізки дерева, він не позначив у місці проведення робіт відповідними дорожніми знаками 1.37, 4.7, 4.8 згідно діючих правил, робіт та стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху по пров. Лікарняному в смт. Томаківка Дніпропетровської області чим порушив п. 5.2.2 СОУ 45.2-6:2006.

Згідно п. 5.2.2 СОУ 45.2-6:2006 знаки слід встановлювати на узбіччі і розділювальній смузі на переносних опорах на висоті 1,9 м ... 2,1 м в населеному пункті і 1,7 м ... 1,9 м за його межами. На проїзній частині знаки встановлюють на опорах, бар'єрах згідно з ГСТУ 218-5 на висоті 0,6 м ... 1,5 м. Відстань від краю знака до краю проїзної частини або діючої смуги руху повинна бути не менша ніж 1,0 м.

Згідно п. 32.1. Правил дорожнього руху з органами Державтоінспекції узгоджуються: а) розміщення в смугах відведення автомобільних доріг або червоних лініях міських вулиць і доріг та їх штучних спорудах кіосків, павільйонів, рекламоносіїв, пересувних торговельних пунктів, а також на прилеглих територіях, будинках, спорудах - адміністративних приміщень підприємств, установ та організацій, місць торгівлі та надання послуг; б) маршрути та перелік доріг, на яких може проводитися навчання водінню транспортними засобами; в) умови та порядок руху колон у складі більш як понад 5 механічних транспортних засобів; д) порядок буксирування двох і більше транспортних засобів; е) технічні вимоги, конструкція та встановлення на транспортних засобах спеціальних звукових і світлових сигнальних пристроїв (типу "Сирена", проблисковий маячок тощо), світлових покажчиків та розпізнавальних знаків автомобілів аварійної служби, а також нанесення білих смуг під нахилом на зовнішніх бокових поверхнях транспортних засобів; є) переобладнання транспортних засобів, а також інші питання забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені законодавчими актами.

Отже, відповідач не звернув увагу на відсутність, не вказав відповідну норму, у правовому акті, що передбачає обов'язок узгодження з органами Державтоінспекції видалення зелених насаджень.

Відповідно п. 1.10 Правил дорожнього руху, дорожні роботи роботи, повязані з будівництвом, реконструкцією, ремонтом чи утриманням автомобільної дороги (вулиці), штучних споруд, споруд дорожнього водовідводу, інженерного облаштування, встановленням (ремонтом, заміною) технічних засобів організації дорожнього руху.

Видалення зелених насаджень на певній території ніяким чином не відноситься до дорожніх робіт, у зв'язку з чим інспектор Державтоінспекції неправомірно притягнув його до адміністративної відповідальності.

Навпаки його дії відповідали вимогам ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», загальним вимогам Положення про Державну екологічну інспекцію України від 13.04.2011 року N 454/2011, ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», які не передбачають обов'язку погодження з органами Державтоінспекції проведення робіт з видалення зелених насаджень на території підприємств, установ та організацій.

Роботи зі спилу дерева ним проводилися відповідно до виданого ордера органом місцевого самоврядування, попередньо узгодивши план та заходи виконання робіт з посадовими особами.

Відповідач же, як у протоколі про адміністративні правопорушення, так і у постанові невірно вказав адресу, а саме пров. Лікарняний смт. Томаківка.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита (судового збору).

Відповідно до ч. 2 ст.19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які стосуються конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, посилаючись на правомірність своїх дій у відношенні до ОСОБА_1, який порушив вимоги щодо проведення дорожніх робіт.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши сторони, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Постанова серії ПС2 №023355 від 02.04.2015 року начальника відділу ДАІ з обслуговування Томаківського району ОСОБА_2 винесена з порушенням ст. 33 КУпАП, яка визначає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У постанові по справі про адміністративне правопорушення, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Диспозиція ч. 2 ст. 140 КУпАП передбачає порушення визначеного законодавством порядку погодження з Міністерством внутрішніх справ України: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об'єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування .

Диспозиція ч. 3 ст. 140 КУпАП передбачає порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само не усунення після закінчення робіт перешкод і не приведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів, -.

Відповідно п. 1.10 Правил дорожнього руху, дорожні роботи роботи, повязані з будівництвом, реконструкцією, ремонтом чи утриманням автомобільної дороги (вулиці), штучних споруд, споруд дорожнього водовідводу, інженерного облаштування, встановленням (ремонтом, заміною) технічних засобів організації дорожнього руху.

Таким чином, позивач правильно зазначив, що видалення зелених насаджень на певній території ніяким чином не відноситься до дорожніх робіт, у зв'язку з чим інспектор Державтоінспекції неправомірно притягнув його до адміністративної відповідальності.

Тим більше, дії позивача відповідали вимогам ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», загальним вимогам Положення про Державну екологічну інспекцію України від 13.04.2011 року N 454/2011, ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», які не передбачають обов'язку погодження з органами Державтоінспекції проведення робіт з видалення зелених насаджень на території підприємств, установ та організацій.

Згідно частини 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідачем в ході судового розгляду справи не доведено правомірність постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.ч. 2, 3 ст. 140 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 19, 21, 22, 26, 55, 62, 124 Конституції України, ст. ст. 33, 245, 280, 287, 289 КУпАП, ст.ст. 6, 21, 105, 106, 1712 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ПС2 №023355 від 02.04.2015 року винесену начальником відділу ДАІ з обслуговування Томаківського району ГУМВС України в Дніпропетровській області лейтенантом міліції ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 680 гривень за правопорушення передбаченні ч.ч. 2, 3 ст. 140 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

З підстав ч. 2 ст. 1712 КАС України постанова суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя:

ОСОБА_4