Справа № 813/5846/14
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року м. Львів Справа № 876/9715/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Качмара В.Я.,

з участю секретаря - Андрушківа І.Я.,

представника відповідача - Дац Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року по справі № 813/5846/14 за позовом управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Бродівському районі Львівської області про зобов'язання вчинити дії та стягнення витрат на виплату і доставку пенсій,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області звернулось до суду з адміністративним позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Бродівському районі Львівської області, в якому просило зобов'язати відповідача включити в акти звірки та прийняти до відшкодування за період з березня по липень 2014 року виплачену ОСОБА_2 пенсію в сумі 750.00 грн., а також стягнути вказаний розмір пенсії з відповідача.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що перерахування коштів відбувається на централізованому рівні і тільки тих сум, які включені в акт, складений на територіальному рівні і зазначених в узгодженій довідці. Крім цього вказує, що його дії щодо призначення та виплати пенсії ОСОБА_2 не визнавались незаконними у встановленому законом порядку, а правомірність призначення та виплати такої пенсії не є предметом розгляду в даній справі, відтак, витрати на її виплату мають бути відшкодовані відповідачем.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти вимог апеляційної скарги, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просила відмовити в її задоволенні.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча позивача належним чином було повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду, що відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області в період з 01 березня по 31 липня 2014 року помісячно складало списки осіб, які отримують пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Вищевказані виплати увійшли до актів щомісячної звірки витрат на виплату пенсій по особовим справам потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Разом з тим відділення Фонду вказані суми прийняло до відшкодування не в повному обсязі, про що складено таблиці розбіжностей до довідок про відшкодування Фондом витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідно до таблиць розбіжностей та списків осіб, за якими відповідач не прийняв до відшкодування суми витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, встановлено, що відповідач у спірному періоді не прийняв до відшкодування, зокрема, суми витрат на виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_2, оскільки не підтверджена робота потерпілого в підприємця в установленому порядку.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що вимога позивача про зобов'язання відповідача включити в акти звірки та прийняти до відшкодування виплачену ОСОБА_2 пенсію не відповідає встановленому чинним законодавством порядку відшкодування понесених позивачем витрат. Також вказував, що доказів про наявність підстав для відшкодування відповідачем витрат на виплату і доставку пенсії ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області не надало та матеріали справи не містять, відтак, підстав для стягнення з відповідача зазначених витрат немає.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування встановлено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ, залежно від страхового випадку, є такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття; інші види страхування, передбачені законами України. Відносини, що виникають за зазначеними видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

01 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який частково дублює норми раніше прийнятого, але ще чинного Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Пунктом 16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Оскільки за змістом вищевказаної норми дія Закону України «Про пенсійне забезпечення» не поширюється на визначення права на пенсію по інвалідності, ці відносини регулюються Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини 2 статті 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Слід зазначити, що згідно з частиною 1 статті 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» дія цього Закону поширюється на осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від їх форм власності та господарювання, у фізичних осіб, на осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності.

Пунктом 5 частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» Фонд зобов'язано співпрацювати з фондами з інших видів соціального страхування у фінансуванні заходів, пов'язаних з матеріальним забезпеченням та наданням соціальних послуг застрахованим, у кожному конкретному випадку спільно приймаючи рішення щодо того, хто з них братиме участь у фінансуванні цих заходів.

Перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом, передбачений статтею 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Відповідно до цієї статті Фонд зобов'язаний у встановленому законом порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження здоров'я, в тому числі пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у разі настання страхового випадку.

Згідно з статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» страховими виплатами є грошові суми, які згідно із статтею 21 цього Закону Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Зазначені грошові суми, в тому числі, складаються із страхової виплати пенсії по інвалідності потерпілому.

Так, страховий випадок - це нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у статті 14 цього Закону, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг (частина 2 статті 13 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»).

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що страхові виплати пенсії по інвалідності потерпілому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» Фонд виплачує у разі настання страхового випадку виключно особам, які є застрахованими в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. У разі якщо особи, яким призначені пенсії по інвалідності, не підпадають під сферу дії Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», витрати, понесені органами Пенсійного фонду України у зв'язку з виплатою та доставкою таких пенсій, не підлягають відшкодуванню Фондом.

Як видно з матеріалів справи, нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, з ОСОБА_2 мав місце 22 вересня 2006 року, що підтверджується актом територіального управління Держпромгірнагляду по Львівській області від 30 листопада 2006 року № 1, який і послужив підставою для призначення йому пенсії по інвалідності від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання.

Однак, згідно з записами в трудовій книжці ОСОБА_2 перебував в трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 лише з 02 жовтня 2006 року, тобто на момент настання нещасного випадку він не був працевлаштований.

Натомість, у зазначеному вище акті про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом зафіксовано, що нещасний випадок ОСОБА_2 настав в момент його роботи у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, реєстрація якого в Фонді соціального страхування від нещасних випадків на виробництві професійних захворювань не проведена.

Таким чином, судом першої інстанції зроблено вірний висновок, що ОСОБА_2, якому управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області виплатило пенсію по інвалідності від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, не мав права на її отримання, відтак, відповідач правомірно не прийняв до відшкодування витрати на виплату та доставку вищезазначеної пенсії такій особі.

Вказана висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 08 липня 2014 року по справі № 21-240а14.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права в частині позовних вимог про зобов'язання відповідача включити в акти звірки та прийняти до відшкодування виплачену пенсію, то суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суд першої інстанції щодо його невідповідності змісту прав позивача з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України, правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04 березня 2003 року N 5-4/4, органи Пенсійного фонду України щомісяця, до 10 числа місяця, наступного за звітним, на підставі списку осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та списку померлих осіб і осіб, знятих з обліку з інших причин, які отримували пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, проводять з відділеннями виконавчої дирекції Пенсійного фонду України в районах та містах обласного значення звірку витрат за особовими справами потерпілих, складають акт щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі і управлінням виконавчої дирекції Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Зазначені акти після їх підписання надсилаються до вищестоящих органів Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України і після звірок та уточнень є підставою для здійснення розрахунків щодо відшкодування останнім здійснених органами Пенсійного фонду України витрат (пункти 6 та 7 Порядку).

Отже, за змістом наведених норм зазначені в позові акти звірки є предметом подальшого опрацювання вищестоящими органами сторін у цій справі.

У частині включення в акт щомісячної звірки відповідних сум Порядок підлягає застосуванню лише при відсутності спору між відповідними управлінням Пенсійного фонду України і відділенням Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, оскільки не врегульовує спірних відносин між фондами.

У випадку відсутності згоди щодо підписання актів звірки з боку Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, спір вирішується в судовому порядку, шляхом пред'явлення позову про стягнення виплачених сум, а не шляхом пред'явлення вимог про зобов'язання включити в акт звірки та прийняти до відшкодування виплачені суми.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Бродівському районі Львівської області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року по справі № 813/5846/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А.І. Рибачук

Судді В.М. Багрій

В.Я. Качмар

Повний текст ухвали виготовлено 05 травня 2015 року.