Справа № 821/2478/13-а
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2015 р. Справа № 821/2478/13-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Романішина Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 16 липня 2013 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до заступника начальника відділу державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції у Херсонської області Краснопер Ліліани Юріївни про визнання незаконними дій та нечинними постанов, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до заступника начальника відділу державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції у Херсонської області Краснопер Ліліани Юріївни, в якому просив суд визнати незаконними дії заступника начальника відділу державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області - Краснопер Ліани Юріївни щодо накладення арешту на майно та кошти боржника та оголошення заборони його відчуження, визнати нечинною постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 03 січня 2013 року та визнати нечинною постанову про арешт коштів боржника від 21 лютого 2013 року.

Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що відповідачем на підставі наказу №5024/1443/2012, виданого 03 січня 2013 року Господарським судом Херсонської області про стягнення з фізичної особи-підприємства ОСОБА_5 на користь ПАТ «Луганський м'ясокомбінат» 508281,14 грн. боргу та 10165,62 грн. витрат по сплаті судового збору, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №36430161. Того ж числа було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. 21 лютого 2013 року відповідачем винесено постанову про арешт коштів боржника. Оскаржуваними діями та прийнятими оскаржуваними постановами відповідач порушив майнові права ОСОБА_2, оскільки майно, на яке накладено арешт, було придбано за час шлюбу та належить не тільки боржникові - його дружині ФОП ОСОБА_5, а й позивачеві на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.ст. 366, 371 Цивільного кодексу України, відповідач мав здійснити виділення частки майна боржника зі спільного майна подружжя та не вправі був накладати арешт на майно позивача.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 16 липня 2013 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції, з прийняттям нового рішення, яким задовольнити позовні вимоги позову у повному обсязі.

Відповідно до ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, або у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 03 січня 2013 року Господарським судом Херсонської області у справі №5024/1443/2012 було видано наказ про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на користь ПАТ "Луганський м'ясокомбінат" боргу в сумі 508281,14 грн. та витрат по сплаті судового збору в розмірі 10165,62 грн. Постановою від 08 лютого 2013 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції у Херсонської області Краснопер Л.Ю. відкрито виконавче провадження № 36430161 та винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. Згідно з постановою від 21 лютого 2013 року на кошти, що належать боржнику ОСОБА_5, накладено арешт.

Суд першої інстанції, приймаючи постанову по справі, дійшов вірного висновку, що діючим законодавством визначено право особи, яка вважає, що постановою державної виконавчої служби про накладення арешту порушено її право на володіння, користування і розпорядження належним їй майном, подати позов до суду про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Щодо дії відповідача про накладення арешту на майно та кошти боржника та оголошення заборони його відчуження та як наслідок прийняття відповідних постанов узгоджуються з приписами діючого законодавства, які регулюють спірні правовідносини, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Статтею 25 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

В постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно з п.5, п.6 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 57 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника.

Судова колегія вважає за необхідне також зазначити, що відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» від 13.12.2010 року, судам при розгляді справ з приводу оскарження дій державного виконавця стосовно арешту майна боржника потрібно враховувати, що в межах статті 181 КАС України розглядаються вимоги щодо арешту (опису) майна, які не пов'язані зі спором про право на це майно.

Враховуючи наведене, суд оцінює лише дії державного виконавця, а не питання стосовно володіння, користування і розпорядження належності майна у боржника та не з'ясовує питання про право на майно. Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не містять доказів правомірності дій державного виконавця та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та винесено постанову з додержанням норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206,254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 16 липня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій сторонам, які беруть у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя О.В. Єщенко

суддя О.О. Димерлій

суддя В.Л Романішин