Справа № 803/816/15-а
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року Справа № 803/816/15-a

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Денисюка Р.С.,

при секретарі судового засідання Пухер Л.Р.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи на стороні позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом виконавчого комітету Луцької міської ради до Луцької міської організації Комуністичної партії України про встановлення обмеження щодо реалізації права на мирне зібрання,

ВСТАНОВИВ:

Виконавчий комітет Луцької міської ради звернувся з позовом до Луцької міської організації Комуністичної партії України (КПУ) про встановлення обмеження щодо реалізації права на мирне зібрання шляхом заборони Луцькій міській організації КПУ проводити 01.05.2015 року з 11 год. до 13 год. урочистий мітинг з нагоди відзначення всесвітнього свята «День міжнародної солідарності трудящих» в м. Луцьку по вул. Глушець біля входу в парк культури та відпочинку ім. Л.Українки та у парку культури та відпочинку ім. Л.Українки.

Ухвалою суду від 30.04.2015 року до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача залучено Луцький міський відділ УМВС України у Волинській області (Луцький МВ УМВС України у Волинській області).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.04.2015 року до Луцької міської ради надійшло повідомлення від Луцької міської організації КПУ про проведення 01.05.2015 року з 11 год. до 13 год. урочистого мітингу з нагоди відзначення всесвітнього свята «День міжнародної солідарності трудящих» в м. Луцьку по вул. Глушець.

Право громадян України на мирні зібрання гарантується Конституцією України, згідно з частиною першою статті 39 якої вони мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування.

Тлумачення приписам частини першої статті 39 Конституції України надано Конституційним Судом України у рішенні від 19.04.2001 року № 4-рп/2001 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 39 Конституції України про завчасне сповіщення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про проведення зборів, мітингів, походів і демонстрацій (справа щодо завчасного сповіщення про мирні зібрання).

29.04.2015 року на адресу Луцького міського голови надійшло повідомлення начальника Луцького МВ УМВС України у Волинській області, в якому зазначено, що проведення акції викликає неоднозначну реакцію серед жителів міста. В ході проведення вказаної акції можливі різні провокації, що може призвести до відкритих сутичок між громадянами з різними політичними поглядами. У даному листі висловлено прохання до Луцької міської ради звернутись з відповідним позовом про заборону даної акції, оскільки її проведення може створити реальну небезпеку заворушень чи злочинів, загрозу здоровю населення або правам і свободам інших людей.

Така загроза, на думку міської ради, є реальною, зважаючи на інформацію з відкритих джерел про діяльність КПУ в особі її лідерів та членів, спрямовану на порушення територіальної цілісності України, заклики до зміни конституційного ладу насильницьким шляхом, пропаганду війни.

З врахуванням зазначеного та з метою забезпечення прав і свобод громадян, запобігання заворушенням та злочинам, загрози здоровю населення, правам та свободам інших людей виконавчий комітет Луцької міської ради просить заборонити Луцькій міській організації КПУ проводити 01.05.2015 року з 11 год. по 13 год. урочистий мітинг з нагоди відзначення всесвітнього свята «День міжнародної солідарності трудящих» в м. Луцьку по вул. Глушець біля входу в парк культури та відпочинку ім. Л.Українки та у парку культури та відпочинку ім. Л.Українки.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав із підстав, викладених в позовній заяві. Також суду повідомив, що на розгляді Луцької міської ради знаходяться звернення-повідомлення про проведення культурно-масового заходу від Громадської організації «Автомайдан України» та Громадського формування з охорони громадського порядку «Самооборона Волині» про проведення масових заходів 01.05.2015 року з 10 год. по 15 год. в м. Луцьку по вул. Глушець біля входу до парку відпочинку ім. Л. Українки. Вважає, що при зазначених обставинах існує реальна загроза з порушення громадського порядку при проведенні заходів громадськими організаціями різного політичного спрямування.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача в судовому засіданні заявлений позов підтримує. Зазначає, що при проведенні даного заходу відповідачем можливе порушення громадського порядку та здійснення перешкод іншим громадянам в проведенні дозвілля. Також вказує, що при проведенні даної акції можливі провокації між громадянами з різними політичними поглядами.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, та вважає, що на даний час немає визначених чинним законодавством підстав, які б свідчили про те, що в ході даної акції можливі порушення громадського порядку чи загроза національним інтересам. Зазначає, що органи громадського правопорядку мають достатньо сил і засобів для забезпечення громадського порядку під час її проведення. Просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Відповідно до ч.1 ст.182 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування негайно після одержання повідомлення про проведення зборів, мітингів, походів, демонстрацій тощо мають право звернутися до окружного адміністративного суду за своїм місцезнаходженням із позовною заявою про заборону таких заходів чи про інше обмеження права на мирні зібрання (щодо місця чи часу їх проведення тощо).

Згідно із ч.4 ст.182 КАС України адміністративна справа про обмеження права на мирні зібрання вирішується судом протягом трьох днів після відкриття провадження, а в разі відкриття провадження менш як за три дні до проведення відповідних заходів - невідкладно.

Частиною 5 даної статті визначено, що суд задовольняє вимоги позивача в інтересах національної безпеки та громадського порядку в разі, якщо визнає, що проведення зборів, мітингів, походів, демонстрацій чи інших зібрань може створити реальну небезпеку заворушень чи вчинення кримінальних правопорушень, загрозу здоров'ю населення або правам і свободам інших людей. У постанові суду зазначається спосіб обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання.

Судом встановлено, що 28.04.2015 року до Луцької міської ради надійшло повідомлення про мітинг від Луцького міського комітету КПУ. Зокрема, в ньому зазначено, що 01.05.2015 року з 11 год. до 13 год. в м. Луцьку, по вул. Глушець біля входу в парк культури і відпочинку ім. Л.Українки відбудеться урочистий мітинг з нагоди відзначення всесвітнього свята «День міжнародної солідарності трудящих», який буде організований силами Луцького міського осередку партії. Планується залучити до свята біля 500 осіб, де буде використана звукопідсилююча апаратура з автономним джерелом енергії. Будуть використані партійні прапори та партійна символіка.

Частинами 1, 2 ст. 39 Конституції України визначено, що громадяни мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування.

Обмеження щодо реалізації цього права може встановлюватися судом відповідно до закону і лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку - з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Статтею 64 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи людини і громадянина, а відповідно і право на мирні зібрання, не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Враховуючи дані норми Конституції, обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання може встановлюватися лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку.

Визначення терміну «національна безпека» надано у статті 1 Закону України від 19.06.2003 року № 964-IV «Про основи національної безпеки України», яка вбачає у ній захищеність життєво важливих інтересів людини і громадянина, суспільства і держави, за якої забезпечуються сталий розвиток суспільства, своєчасне виявлення, запобігання і нейтралізація реальних та потенційних загроз національним інтересам у сферах правоохоронної діяльності, боротьби з корупцією, прикордонної діяльності та оборони, міграційної політики, охорони здоровя, освіти та науки, науково-технічної та інноваційної політики, культурного розвитку населення, забезпечення свободи слова та інформаційної безпеки, соціальної політики та пенсійного забезпечення, житлово-комунального господарства, ринку фінансових послуг, захисту прав власності, фондових ринків і обігу цінних паперів, податково-бюджетної та митної політики, торгівлі та підприємницької діяльності, ринку банківських послуг, інвестиційної політики, ревізійної діяльності, монетарної та валютної політики, захисту інформації, ліцензування, промисловості та сільського господарства, транспорту та звязку, інформаційних технологій, енергетики та енергозбереження, функціонування природних монополій, використання надр, земельних та водних ресурсів, корисних копалин, захисту екології і навколишнього природного середовища та інших сферах державного управління при виникненні негативних тенденцій до створення потенційних або реальних загроз національним інтересам.

Згідно зі статтею 3 цього Закону обєктами національної безпеки є: людина і громадянин їхні конституційні права і свободи;суспільство його духовні, морально-етичні, культурні, історичні, інтелектуальні та матеріальні цінності, інформаційне і навколишнє природне середовище і природні ресурси;держава її конституційний лад, суверенітет, територіальна цілісність і недоторканність.

Національні інтереси відповідно до зазначеного акта життєво важливі матеріальні, інтелектуальні і духовні цінності Українського народу як носія суверенітету і єдиного джерела влади в Україні, визначальні потреби суспільства і держави, реалізація яких гарантує державний суверенітет України та її прогресивний розвиток; загрози національній безпеці наявні та потенційно можливі явища і чинники, що створюють небезпеку життєво важливим національним інтересам України.

У практиці застосування юридичних термінів громадський порядок можна визначити як сукупність усіх правил, що регламентують суспільні процеси і відносини між його окремими частинами; у вузькому інститути і норми, що обумовлюють статус людини і громадянина та соціальних груп у суспільстві тою мірою, якою це зумовлено їх інтересами та закономірностями розвитку самого суспільства, а також науково обґрунтовані відносини між членами суспільства та його структурними елементами.

Тлумачення понять «національна безпека», «громадський порядок», «громадська безпека» та інших, що стосуються окремих положень щодо обмеження прав, містяться також у Сіракузьких принципах тлумачення обмежень і відступів від положень Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, схвалених Економічною та соціальною радою Організації Обєднаних Націй у 1985 році.

Так, згідно з названим актом «громадський порядок» можна визначити як сукупність норм, які забезпечують життєдіяльність суспільства або як низку основоположних принципів, на яких побудовано суспільство. Повага до прав людини є частиною громадського порядку. Громадський порядок необхідно тлумачити в контексті задач конкретного права, яке обмежено з цієї підстави.

Під «громадською безпекою» мається на увазі захист від загрози безпеці людей, їхньому життю або фізичному здоровю, а також серйозних збитків їхньому майну.

Здійснення повноважень щодо забезпечення законності, правопорядку, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян під час проведення мирних зібрань Законом України від 21.05.1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» покладено на органи місцевого самоврядування. Так, відповідно до підпункту 3 пункту б частини першої статті 38 названого Закону до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить вирішення відповідно до закону питань про проведення зборів, мітингів, маніфестацій і демонстрацій, спортивних, видовищних та інших масових заходів, здійснення контролю за забезпеченням при їх проведенні громадського порядку.

Забезпечення виконання Конституції та законів України, рішень Конституційного Суду України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів державної влади; забезпечення здійснення заходів щодо охорони громадської безпеки, громадського порядку, боротьби зі злочинністю є одними з провідних функцій місцевої державної адміністрації органів місцевого самоврядування на виконання її повноважень у галузі забезпечення законності, правопорядку, прав і свобод громадян.

Основними завданнями міліції відповідно до статті 2 Закону України від 20.12.1990 року № 565-ХІІ «Про міліцію» є:- забезпечення особистої безпеки громадян; захист їх прав і свобод, законних інтересів; запобігання правопорушенням та їх припинення; охорона і забезпечення громадського порядку; виявлення і розкриття злочинів, розшук осіб, які їх вчинили; забезпечення безпеки дорожнього руху; захист власності від злочинних посягань; виконання кримінальних покарань і адміністративних стягнень; участь у поданні соціальної та правової допомоги громадянам, сприяння у межах своєї компетенції державним органам, підприємствам, установам і організаціям у виконанні покладених на них законом обовязків.

Згідно з пунктом 26 частини першої статті 10 цього Закону одним з основних обовязків міліції є виконання та контроль за рішеннями сільських, селищних, міських рад з питань охорони громадського порядку.

Отже, виконавчі комітети місцевих рад народних депутатів, здійснюють повноваження щодо організації та контролю за забезпеченням охорони громадської безпеки, громадського порядку під час проведення мирних зібрань, органи міліції безпосередньо забезпечують громадський порядок, безпеку дорожнього руху, безпеку громадян тощо на таких заходах.

Статтею 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що право кожного на життя охороняється законом.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я та безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Встановити обмеження щодо реалізації права громадян на мирні зібрання може лише суд, якому надано такі повноваження відповідно до Конституції України, і лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоровя населення або захисту прав і свобод інших людей.

Позивач мотивує свої позовні вимоги щодо заборони даного мітингу з посиланням на інформацією Луцького МВ УМВС про можливі провокації під час проведення даних акцій, неоднозначну реакцією серед жителів міста на її проведення, що може провести до сутичок між громадянами з різними політичними поглядами.

Суд приходить до висновку, що обмеження щодо реалізації права на мирне зібрання можливе у разі створення реальної небезпеки, зокрема, правам і свободам інших людей, суверенітету і територіальній цілісності держави.

В свою чергу вжиття заходів для охорони здоровя громадян, національної безпеки та громадського порядку при проведенні масових заходів є обов'язком органів місцевого самоврядування та правоохоронних органів. При цьому, лише після доведення існування реальної загрози національній безпеці та громадського порядку та неможливості запобігання цій загрозі органами правопорядку, органами місцевого самоврядування, заборона проведення масових заходів можлива.

При оцінці реальної небезпеки при проведені даного заходу суд враховує те, що 28.04.2015 року за вих. № 7976 до Луцької міської ради надійшло повідомлення від Луцького МВ УМВС у Волинській області, про те, що міський відділ володіє оперативною інформацією про те, що 01.05 та 02.05.2015 року на території міста Луцька готуються провокаційні акції з метою дестабілізації обстановки, як в місті так і області. Крім того, зазначено, що до міської ради надійшло таке повідомлення про проведення акції від міського осередку КПУ. Дана подія викликає неоднозначну реакцію серед жителів міста. В ході проведення вказаної акції можливі різні провокації, що може призвести до відкритих сутичок між громадянами з різними політичними поглядами.

Також суд при вирішенні даної справи враховує загальновідому обставину, що на даний час на території України здійснюються заходи щодо дестабілізації ситуації в країні, існує очевидна небезпека вчинення терористичних актів, зокрема, і під час проведення масових заходів за участю великої кількості людей (такі терористичні акти неодноразово мали місце в м. Харкові та Харківській області, м. Одесі тощо).

Суд зазначає, що на даний час у мережі інтернет, через засоби масової інформації посадовими особами правоохоронних органів неодноразово робились публічні заяви про можливе здійснення провокацій та вчинення терористичних актів під час проведення масових заходів в період 01.05.2015 року - 02.05.2015 року та 08.05.2015 року - 09.05.2015 року.

При наданні оцінки реальності загрози порушення громадського порядку суд враховує також наявні в матеріалах справи докази того, що на розгляді Луцької міської ради знаходяться повідомлення про проведення заходів у цьому ж місці, де запланована акція відповідача, ГО «Автомайдан України» та Громадського формування з охорони правопорядку «Самооборона Волині», які сповідують протилежні політичні погляди із організатором акції.

Одночасне проведення в одному і тому ж місці вказаних вище заходів різними політичними та громадськими організаціями потягне за собою непередбачувані наслідки, які створять реальну небезпеку громадянам, які будуть проводити свій відпочинок в даному парку у вихідний день. Суд враховує, що парк є місцем скупчення великої кількості людей, в тому числі, з малолітніми неповнолітніми дітьми.

Враховуючи вищевикладене та оцінивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд в інтересах національної, громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я людей, з метою недопущення загибелі людей дійшов висновку про необхідність заборони відповідачу 01.05.2015 року в проведенні масового заходу відповідно до повідомлення від 28.04.2015 року.

Також, суд звертає увагу на необґрунтованість посилань відповідача на те, що заборона 01.05.2015 року проведення Луцьким міським осередком КПУ з боку державних органів є проявом обмеження та заборони їх громадської діяльності, та права на мирні зібрання, оскільки таким чином не обмежуються права відповідача на мирні зібрання взагалі, а обмежується саме проведення вказаних зібрань у період, коли існує очевидна загроза національній безпеці та громадського порядку.

Співвідносячи зміст ст. 3 з положеннями ст. 39 Конституції України, суд зазначає, що реалізація права на мирні зібрання не може бути поставлена в жодне порівняння з життям і здоровям людини як найвищої соціальної цінності в Україні.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд вважає, що в даному випадку позивачем належними та допустимими доказами доведено ту обставину, що під час проведення 01.05.2015 року з 11 год. до 13 год. мітингу з нагоди відзначення всесвітнього свята «День міжнародної солідарності трудящих» в м. Луцьку по вул. Глушець біля входу в парк культури та відпочинку ім. Л.Українки та у парку культури та відпочинку ім. Л.Українки існує реальна загроза порушення громадського порядку, життю та безпеці громадян, а тому наявні правові підстави щодо обмеження реалізації права Луцької міської організації КПУ на мирні зібрання у зазначений день, час та місце.

Керуючись статтями 11, 17, 182, 183 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Конституції України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Встановити обмеження щодо реалізації права на мирне зібрання шляхом заборони Луцькій міській організації Комуністичної партії України проводити 01 травня 2015 року з 11 години до 13 години урочистий мітинг з нагоди відзначення всесвітнього свята «День міжнародної солідарності трудящих» в м. Луцьку по вул. Глушець біля входу в парк культури та відпочинку ім. Л. Українки та у парку культури та відпочинку ім. Л.Українки.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий Р.С.Денисюк