Справа № 2а-391/10
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2015р. м. Київ К/800/30/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Головуючого судді Малиніна В.В.,
суддів Ситникова О.Ф., Швеця В.В.
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07 липня 2010 року справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди, направлена до суду першої інстанції на новий розгляд.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 03 грудня 2010 року позов задоволено частково. Зобов`язано ГУ МВС у Львівській області зарахувати позивачу до вислуги років для призначення пенсії у пільговому вирахуванні виконання ним з 14 по 31 січня та з 01 по 14 лютого 1988 року службових обов`язків на роботі по ліквідації наслідків аварії в 30-кілометровій зоні Чорнобильської АЕС. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2012 року рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про зарахування позивачу до вислуги років для призначення пенсії у пільговому вирахуванні виконання обов`язків, пов`язаних із систематичними стрибками з парашутом при виконанні річних норм під час проходження ним дійсної строкової військової служби скасовано. В цій частині прийнято нову постанову, якою такі позовні вимоги задоволено. В іншій частині, постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Вважаючи, що рішення суду апеляційної інстанцій прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, один із відповідачів звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить його скасувати, залишивши в силі рішення суду першої інстанції.

Інші учасники судового розгляду даної справи письмових заперечень або доповнень на вказану касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України не надали.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга заявника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач в період з 11.04.82 року по 27.04.84 року проходив дійсну військову службу в армії, у військовій частині 16407, м. Котбус, НДР. При цьому, виконання обов`язків при проходженні служби пов`язане з систематичними стрибками з парашутом при виконанні річних норм.

В період з 14 січня по 14 лютого 1988 року ОСОБА_1 виконував службові обов`язки на роботі по ліквідації наслідків аварії в 30-кілометровій зоні Чорнобильської АЕС (запис у п.13 послужного списку архівної особової справи ОСОБА_1 , довідкою № 11632 від 14.02.88 року та відповідним посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1988 році).

Вважаючи, що дані обставини є підставами для здійснення нарахування йому пільгового стажу для обчислення пенсії, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції в частині позовної вимоги про зарахування пільгового стажу (місяць за півтора) для здійснення обрахування пенсії при перебуванні позивача після 1988 року у 30-ти кілометровій зонні ЧАЕС, а суд апеляційної інстанції в частині, проходження ним служби пов`язаної з систематичними стрибками з парашутом при виконанні річних норм, виходили з того, з чим погоджується колегія суддів Вищого адміністративного суду України, що дані обставини підтверджуються належними та допустимими доказами, які наявні в матеріалах справи, та свідченнями свідків, опитаними в ході розгляду даної справи.

Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» до вислуги років для призначення пенсії зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці - час виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 1 січня 1988 року; один місяць служби за півтора - час виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 1 січня 1993 року; один місяць за півтора - проходження служби особами рядового і начальницького складу державної пожежної охорони в її підрозділах на атомних електростанціях.

Під час розгляду справи судами встановлено, що час виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також час проходження служби позивачем на ЧАЕС підрахований у пільговому обчисленні з 14 січня по 14 лютого 1988 р. - з розрахунку один місяць служби за півтора місяці, виходячи з фактичного часу його там перебування.

До аналогічного висновку суд апеляційної інстанції дійшов, задовольнивши позовну вимогу про зарахуванням йому пільгового стажу при виконанні обов`язків пов`язаних з систематичними стрибками з парашутом при виконання річних норм, застосувавши при цьому постанову КМУ від 17.07.1992р. № 393, так як вказана обставина підтверджується наявними у справі доказами.

Доводи відповідача про порушення тримісячного строку звернення позивача із вказаним позовом, який має обчислюватись з дати його вивільнення з посади, посилаючись при цьому на статтю 99 Кодексу адміністративного судочинства України, не мають жодного правового підґрунтя, так як своє конституційне право на отримання пенсії позивач використав у листопаді 2005 році, а з позовом звернувся в січні 2006 року.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення - залишити без змін.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків суду апеляційної інстанції та обставин справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну Головного управління міністерства внутрішніх справ України у Львівській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2012 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.В. Малинін
Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Швець