Справа № 2а/1770/3373/2012
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2012-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Махаринець Д.Є.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"15" листопада 2012 р. Справа № 2а/1770/3373/2012

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Бучик А.Ю.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Апеляційного суду Рівненської області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "27" вересня 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Апеляційного суду Рівненської області про зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2012 року суддя у відставці ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до апеляційного суду Рівненської області , в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача , яка полягає у невжитті заходів по скасуванню запису №8 у його трудовій книжці, внесеного на підставі наказу голови апеляційного суду Рівненської області № 47 від 16 серпня 2010 року та зобов"язати скасувати цей запис.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2012 року позов задоволено. Зобов'язано апеляційний суд Рівненської області внести запис до трудової книжки ОСОБА_3 щодо визнання недійсним запису №8 про припинення повноважень на посаді першого заступника голови апеляційного суду Рівненської області на підставі наказу № 47 від 16.08.2010 року, відповідно до постанови Вищого адміністративного суду від 20 березня 2012 року.

В апеляційній скарзі апеляційний суд Рівненської області порушує питання про скасування постанови у зв"язку з невідповідністю її нормам матеріального та процесуального права.Так, зазначається у апеляційній скарзі, висновок суду про відсутність у голови апеляційного суду повноважень видавати наказ № 47 від 16 серпня 2010 року та припиняти повноваження позивача на адміністративній посаді суперечить приписам п.4,9, ч.1 ст.29 Закону "Про судоустрій і статус суддів". Крім того, суд першої інстанції повинен був закрити провадження у справі з огляду на наявність постанови Вищого адміністративного суду України від 20 березня 2012 року, якою вирішено спір. Зобов"язуючи відповідача внести в трудову книжку позивача запис про визнання запису №8 недійсним, суд не звернув уваги на те, що позивач просив "скасувати запис" і позовних вимог не змінював.

Заслухавши доповідь судді -доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що Указом Президента України від 04.09.2006 № 732/2006 суддю Пашкевича О.Є.було призначено першим заступником голови апеляційного суду Рівненської області.

Статтею 20 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-УІ від 07.07.2010 року, який набрав чинності 30 липня 2010 року ( далі- Закон), визначено новий порядок призначення суддів на адміністративні посади. За цим же Законом, посада першого заступника голови апеляційного суду, не передбачена.

На підставі положень Закону, Державною судовою адміністрацією України виведено посади перших заступників голів апеляційних судів, в тому числі у апеляційному суді Рівненської області ( лист від 18 серпня 2010 року № 13-5556/10)

Частиною 4 ст.5 Перехідних положень Закону передбачено, що у разі якщо суддя на день набрання чинності цим Законом займав адміністративну посаду, яка не передбачена цим Законом, за ним зберігаються умови матеріального, соціально-побутового та медичного обслуговування за адміністративною посадою, що ліквідована, до закінчення строку, на який його було призначено.

Відтак, законодавець вказує на те, що непередбачені Законом адміністративні посади ліквідуються , відповідно, судді, які обіймали ці посади, не можуть продовжувати здійснювати свої повноваження, як це виписано щодо інших адміністративних посад в ч.1-3 ст.5 Перехідних положень Закону.

Наказом голови цього суду від 16.08.2010 № 47 було припинено повноваження ОСОБА_3 на посаді першого заступника голови апеляційного суду Рівненської області судді. Відповідний запис було внесено в його трудову книжку за № 8.

Не погоджуючись із наказом, позивач оскаржив його до суду.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 20 березня 2012 року позов ОСОБА_3 частково задоволено. Наказ голови апеляційного суду Рівненської області №47 від 16 серпня .2010 року " Про закінчення повноважень на адміністративних посадах суддів апеляційного суду Рівненської області Пашкевича О.С., Міщенко О.А., Мельника Ю.М.", визнано протиправним та скасовано в частині припинення повноважень на посаді першого заступника голови апеляційного суду Рівненської області судді Пашкевича О.Є.(а.с.6-7).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 неодноразово звертався до апеляційного суду Рівненської області з проханням скасувати на підставі постанови ВАСУ від 20.03.2012 року внесений в його трудову книжку запис №8 , проте йому було відмовлено з підстав відсутності у судовому рішенні вказівки на обов"язок відповідача вчинити такий запис.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що право позивача внаслідок бездіяльності відповідача є порушеним і підлягає поновленню.

Такий висновок суду є обґрунтованим і суд апеляційної інстанції погоджується з ним з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відтак, оскільки Вищий адміністративний суд в своїй постанові від 20 березня 2012 року, прийнятій у адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до апеляційного суду Рівненської області про визнання протиправним та скасування наказу про припинення повноважень виклав висновок щодо правомірності дій відповідача в частині видання оспорюваного наказу, ці обставини не підлягають доказуванню в даній справі і є преюдиційними.

За таких обставин, коли судовим рішенням встановлено протиправність наказу, зміст якого внесено до трудової книжки працівника, обґрунтованими є вимоги щодо внесення відповідних змін в трудову книжку.

Згідно із ст.48 КЗпП України основним документом про трудову діяльність працівника є трудова книжка.

Питання, повязані з порядком ведення трудових книжок, їх зберіганням, виготовленням, постачанням і обліком, регулюються, зокрема, Кодексом законів про працю України, постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 р. N 301 "Про трудові книжки працівників", Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 р. N 58, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за N 110.

Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Мінпраці, Мінюсту, Мінсоцзахисту України від 29 липня 1993 р. № 58 (далі Інструкція) передбачено, що трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації .

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27 квітня 1993 р. № 301 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення, а також про нагородження та заохочення мають вноситися на підставі наказу (розпорядження) і точно відповідати його тексту, а записи про звільнення або переведення на іншу постійну роботу мають також точно відповідати формулюванню чинного законодавства і містити посилання на відповідний пункт, статтю закону.

У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис.

Внесення змін та виправлень до цих розділів здійснюється шляхом визнання окремих записів трудової книжки недійсними та внесення виправлених даних новим записом.

За загальним правилом обовязок щодо виправлення записів, у яких були виявлені помилки, покладається на підприємство, установу чи організацію, яка внесла цей запис. Визнання запису недійсним здійснюється шляхом зазначення у вільному полі графи 3 порядкового номера та дати запису, що визнається недійсним з внесенням до графи 3 слів: «Запис №__ є недійсним, ___ (зазначається виправлене формулювання запису)». У графі 4 повторюються дата i номер наказу (розпорядження), запис з якого було неправильно внесено до трудової книжки.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що суд першої інстанції обґрунтовано зобов"язав відповідача внести запис до трудової книжки ОСОБА_3 про визнання недійсним запису №8 щодо припинення його повноважень на посаді першого заступника голови апеляційного суду Рівненської області на підставі наказу №47 від 16.08.2010 року.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо способу захисту порушеного права позивача, то апеляційний суд зазначає наступне.

Стаття 162 КАС України наводить види висновків суду, які він повинен зробити у постанові щодо позовних вимог, а також наводить невичерпний перелік способів захисту порушених прав, свобод чи інтересів громадян. Зазначений перелік загалом корелюється із способами захисту, які може зазначити в позовній заяві позивач (ч.3,4 ст.105 КАСУ). Таким чином, зміст вимог адміністративного позову, а так само, зміст постанови, має виходити з потреби захисту прав, свобод та інтересів у цій сфері.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обрав такий спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідно до чинного законодавства, з урахуванням повноважень відповідача, може поновити його порушене право.

Доводи відповідача щодо наявності підстав для закриття провадження у даній справі, є помилковими.

Отже, суд першої інстанції, виконавши всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, постановив обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Апеляційного суду Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "27" вересня 2012 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: ОСОБА_4

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,33002

3- відповідачу Апеляційний суд Рівненської області вул.Шкільна,1,м.Рівне,33028