Справа № 2а-3383/10/0870
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2010-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2010 року Справа № 2а-3383/10/0870

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Емікс-плюс, м. Бердянськ

до Бердянської обєднаної державної податкової інспекції Запорізької області, м. Бердянськ

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У складі головуючого судді Нечипуренко О.М.

при секретарі судового засідання Бриль А.В.

за участі представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 (довіреність б/н від 02.08.2009)

від відповідача ОСОБА_2 (довіреність № 41/8/10-017 від 11.01.2010)

Товариство з обмеженою відповідальністю Емікс-плюс (далі ТОВЕмікс-плюс, позивач) звернулось до суду із адміністративним позовом до Бердянської обєднаної державної податкової інспекції Запорізької області (далі Бердянська ОДПІ, відповідач) про визнання протиправними та скасувати податкових повідомлень рішень від 02.03.2009 № /0 на суму 1153 086,00 грн. (про донарахування податку на додану вартість на суму 768 724,00 грн. та застосування штрафних санкцій на суму 384362,00 грн.) № /0 на суму 152113,00 грн. (завищення суми бюджетного відшкодування з ПДВ, яке було відшкодовано підприємству шляхом зарахування в рахунок майбутніх платежів) та штрафні санкції на суму 76057,00 грн.), № 0/0 на суму 3991681,00 грн. (про донарахування податку на прибуток на суму 2413487,00 грн. та застосування штрафних санкцій на суму 1578194,00 грн.).

Ухвалою суду від 15.06.2010, на підставі ст. 107 КАС України, відкрито провадження у адміністративній справі №2а-3383/10/0870 та призначений судовий розгляд на 15.07.2010. Відповідно до ст. 150 КАС України у розгляді справи судом оголошувались перерви до 09.08.2010 та до 11.08.2010.

В засіданні 11.08.2010, відповідно до ст.160 КАС України, сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Відповідно до ст. 41 КАС України, в ході судового розгляду здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу «Камертон».

Представник позивача підтримав позовні вимоги і просить задовольнити їх у повному обсязі. Вважає, що податковим органом визначено невірно і безпідставно податкові зобов'язання з податку на додану вартість та з податку на прибуток. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що законодавство передбачає єдиний випадок відповідальності платника податку по формуванню податкового кредиту, а саме п.7.4.5. Закону про ПДВ, згідно якого не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними ... У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій...

Податкові накладні на час перевірки існують, оформлені у відповідності до п.7.2. Закону про ПДВ, пред'явлені дід час перевірки та відображені БОДПІ в ОСОБА_3:

стор 29-31 ОСОБА_3 - перелік податкових накладних від ТОВ «Дніпроприматрейд»

стор 10-12 ОСОБА_3 - перелік податкових накладних від ПП «ТВП Англінк»

стор. 41 ОСОБА_3 - перелік податкових накладних від ПП «Юпрол».

і інших підстав законності формування податкового кредиту, яких би не було дотримано позивачем, таких як ненадання звітності іншим платником податку - покупцем, незнаходження його за юридичною адресою та таке інше законодавство не висуває .

Крім того, в ОСОБА_3 перевірки (стор. 42-43) зазначено, що ТОВ «Емікс-Плюс» у січні 2008р. повторно було включено до складу податкового кредиту суму ПДВ в розмірі 20910,00 грн. по податковій накладній № КА-17-8-000012 від 17.08.07р., отриманій від ТОВ «Канон» 17.08.07р., що не відповідає дійсності, як зазначає позивач, оскільки сума ПДВ по податковій накладній № КА-17-8-000012 від 17.08.07р. в розмірі 20910,00 грн. була донарахована ТОВ «Емікс-Плюс» із застосуванням фінансових санкцій, як сума податку по операціях, що не пов'язані з господарською діяльністю підприємства (визначено як порушення п.п. 7.4.1 ст. 7 Закону Про ПДВ) - поставка неякісного товару. Але у серпні 2007р. зазначений неякісний товар було замінено постачальником - ТОВ «Канон», і на вказану заміну виписана податкова накладна з зазначеним вище номером. У січні 2008р у складі податкового кредиту ТОВ «Емікс-Плюс» відобразило саме суму ПДВ по заміні товару від ТОВ «Канон» по накладній № КА-17-8-000012 від 17.08.07р.

Підставою ж для прийняття спірного повідомлення-рішення по донарахуванню сум по податку на прибуток є, на думку БОДПІ, заниження валового доходу на суму 7 429 000,00 грн. за 3 квартали 2008року а саме не включення до складу валових доходів сум безповоротної фінансової допомоги, по якій минув термін позовної давності; та завищення валових витрат в 2007 році в сумі 2 224 951,39грн.

Позивач вважає такі висновки безпідставними, оскільки згідно договору купівлі-продажу товару, укладеного між ТОВ «Віском-Бердянськ» (продавець) та ТОВ «Емікс-плюс» (покупець), за отриманий товар ТОВ «Емікс-плюс» частково розрахувався в вексельній формі на загальну суму 7 429 000,00 грн. векселями своєї емісії :

№ 0092478 серія АА от 30.04.2008г. на суму 1 429 000,00 грн.;

№ 0092479 серія АА от 30.04.2008г. на суму 3 100 000,00 грн.;

№ 0092480 серія АА от 30.04.2008г. на суму 2 900 000,00 грн.,

В силу ст.38 Уніфікованого закону власник (держатель векселя) повинен пред'явити вексель до платежу в термін, обумовлений в векселі - в нашому випадку такий термін по вищенаведених векселях ще не настав.

До того ж, індосанти (Віском, Сфера, і т.д.), хоча і відповідають за платіж як векселедатель, але індосамент може бути здійснено зі спеціальними застереженнями, що можуть звільнити їх від відповідальності за зворотні вимоги. І індосанти є лише солідарними боржниками з векселедателем і вимоги до них пред'являються за розсудом векселедержателя. Таким чином, базувати висновки про закінчення строку позовної давності (стор 5-6 ОСОБА_3) по зобов'язанню щодо оплати ТОВ «Емікс-плюс» і за векселями, лише на тій підставі, що індосанти ліквідовані, чи ліквідуються, а векселедержатель не заявляє до них вимог по векселю, за яким не настав термін сплати, є незаконним та передчасним.

Стосовно придбаних від ТОВ «Англінк» ТМЦ в розмірі 2 224 951,38 грн. (без ПДВ) та тверджень, що до перевірки не надано документів, що підтверджують транспортування, відсутність доручень на отримання ТМЦ, та т.і., позивач зазначив, що по взаємовідносинам між ТОВ «Емікс-плюс» та ПП «ТВП Англінк» - його валові витрати підтверджені укладеними угодами з контрагентом, видатково-прибутковими накладними на товар, розрахунковими документами в т.ч. заліком за зустрічними поставками, звітністю цього підприємства .

На підставі викладеного просить позов задовольнити у повному обсязі та скасувати спірні повідомлення-рішення.

Відповідач проти позову заперечив та надав письмові заперечення. Зокрема зазначив, що Бердянською ОДПІ проведена планова виїзна перевірка ТОВ ..Емікс-плюс" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2007р. по 30.09.2008р. (акт від 16 лютого 2009 року № 032/23-306/32578632) якою, встановлено порушення підприємством вимог пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4, п. 5.1. пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» № 334'94-ВР від 28.12.1994р., та пп. 7.2.3, 7.2.6 п. 7.2, пп. 7.4.1. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закон) України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997р. № 168/97-ВР., у тому числі, неправомірне завищення суми податкового кредиту та валових витрат сформованих на підставі отриманих накладних від постачальників по нікчемним правочинам.

Зважаючи на викладене, відповідач вказує на обґрунтованість винесених податкових повідомлень-рішень, та просить у позові відмовити у повному обсязі.

Проаналізувавши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підставами для визнання незаконними (нечинними) актів в судовому порядку є невідповідність їх вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обовязковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у звязку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів фізичної особи, підприємства чи організації - позивача у справі.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, Бердянською ОДПІ проведена планова виїзна перевірка ТОВ «Емікс-плюс» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2007р. по 30.09.2008р., якою встановлено порушення підприємством вимог пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4. п. 5.1. пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» № 334'94-ВР від 28.12.1994р., та пп. 7.2.3. 7.2.6 п. 7.2, пп. 7.4.1. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закон) України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997р. № 168/97-ВР.

Так, перевіркою валового доходу встановлено, що у перевіряємому періоді ТОВ «Емікс-плюс» мало взаємовідносини з ТОВ «Віском-Бердянськ». Згідно наданих документів ТОВ «Віском-Бердянськ» відвантажено на користь ТОВ «Емікс-плюс» продукцію на загальну суму 11 931 149.60 грн. (у тому числі ПДВ - 1 988 524.90 грн.). Вказані операції відображено в бухгалтерському обліку підприємства. Перевіркою встановлено, що станом на 01.10.2007р. на підприємстві обліковувалась кредиторська заборгованість в сумі 5 157 573,16 грн. За даними бухгалтерського обліку ТОВ «Емікс-плюс», розрахунки між субєктами господарювання за придбаний товар проводились у безготівковій та вексельній формах, а саме: у безготівковій формі на суму 9 659 722.72 грн.. та у вексельній формі на загальну суму 7 429 000.00 грн. (векселі від 30.04.2008р.: серії АА № 0092478 на суму 1 429 000.00 грн.. АА № 0092479 на суму 3 100 000.00 грн.. АА № 0092480 на суму 2 900 000.00 грн. - емітентом яких є ТОВ «Емікс-плюс»).

Прості векселі АА № 0092478 від 30.04.2008р., АА № 0092479 від 30.04.2008р, АА № 0092480 від 30.04.2008р.(векселедателем яких є ТОВ «Емікс-плюс») через оформлення індосаменту отримані ТОВ «Сфера В». Разом з тим, постановою господарського суду Запорізької області від 21.05.2008р. у справі № 16/109/08 ТОВ "СФЕРА В" (код СДРГІОУ 34910788. м. Запоріжжя), визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедур), ініціатор банкрутства виступив ТОВ «ЗВМ Компані».

Перевіркою також встановлено, що станом на 30.09.2008р. у ТОВ «Емікс-плюс» на рахунку 621 «векселя видані» обліковувалась кредиторська заборгованість за простими векселями АА № 0092478 від 30.04.2008р. в сумі 1 429 000.00 грн.. АА № 0092479 від 30.04.2008р. в сумі 3 100 000.00 грн.. АА № 0092480 від 30.04.2008р. в сумі 2 900 000,00 грн. перед ТОВ «ЗВМ Компані». Прості векселі АА № 0092478 від 30.04.2008р.. АА № 0092479 від 30.04.2008р.. АА № 0092480 від 30.04.2008р. (векселедателем яких є ТОВ «Емікс-плюс») через оформлення індосаменту отримані ТОВ «ЗВМ Компані». Разом з тим, постановою господарського суду Запорізької області від 20.08.2008р. № 16/244/08 ТОВ «ЗВМ Компані» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Підприємство має стан 11- ліквідовано, але не знято з обліку.

Згідно листа ТОВ «Емікс-плюс» від 12.02.2009р. № 4/04 станом на 30.09.2008р. векселедержателем векселю АА № 0092478 від 30.04.2008р. на суму 1 429 000.00 грн.. векселю АА № 0092479 від 30.04.2008р. на суму 3 100 000.00 грн.. векселю АА № 0092480 від 30.04.2008р. на суму 2 900 000.00 грн. є ТОВ «ЗВМ' Компані» (лист № 21 від 08.05.2008р.), а станом на 05.11.2008р. векселедержателем є ПП «Семер» (лист № 23 від 05.11.2008р.). Разом з тим, згідно ухвали господарського суду Запорізької області від 14.11.2008р. № 16/224/08 до реєстру вимог кредиторів ТОВ «ЗВМ Компані» внесено вимоги ТОВ «Спеціалізована адвокатська компанія «ВІП-КОНСАЛТ» та ВАТ «Автотранс-Хортиця» тоді, як ПП «Семер" не заявлено вимоги кредитора та протягом ліквідаційної процедури ТОВ «ВМ Компані» з 20.08.2008р. по 14.11.2008р. арбітражний керуючий ОСОБА_3 своїм звітом не підтверджує твердження ТОВ «Емікс-плюс» щодо передачі векселів ТОВ «ЗВК Компані» приватному підприємств) «Семер».

З врахуванням зазначеного, оскільки ТОВ "ЗВМ Компані" ліквідовано, то відповідно до ст. 22. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», строк позовної давності кредиторської заборгованості за виданими ТОВ " Емікс-плюс" векселями вважається закінченим.

Перевіркою валових витрат ТОВ «Емікс-плюс» встановлено, що у перевіряємому періоді ТОВ «Емікс-плюс» згідно наданих угод мало взаємовідносини з ПП ТПК «Аглінк», так відповідно договору купівлі-продажу № 5/н від 01.10.2007р. ПП ТПК «Аглінк» у жовтні 2007 року на користь ТОВ «Емікс-плюс» було поставлено товарів та виписано видаткових накладних та податкових накладних на загальнуих суму 2 669 941.65 грн.. у тому числі ПДВ 444 990.28 грн.. Вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей в розмірі 2 224 951.37 грн. (без ПДВ) ТОВ «Емікс-Плюс» віднесено до складу валових витрат 2007 рік.

За даними бухгалтерського обліку ТОВ «Емікс-плюс». розрахунки між суб'єктами господарювання за придбаний товар проводились у безготівковій формі. Згідно протоколу про залік однорідних вимог від 28.12.2007р., зобов'язання підприємств зараховано в рахунок погашення зобов'язань на суму 2 669 941.65 грн., що в бухгалтерському обліку ТОВ «Емікс-плюс» відображено в грудні 2007 року. Суму витрат в розмірі 2 224 951.38 грн. ПП ТПК «Аглінк» включено до складу валових витрат підприємства (Декларація з податку на прибуток за 2007 рік).

На виконання умов договору купівлі-продажу № б/н від 01.11.2007р. ТОВ «Емікс-плюс» на користь ПП «Аглінк» відвантажено товарно-матеріальні цінності на загальну сум) 2 734 554.19 грн. (у т. ч. ПДВ 455 759.07 грн.).

За даними ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, стан платника податків, ПП ТПК «Аглінк» - 10 (незнаходження платника податків за місцем реєстрації), декларації з податку на прибуток підприємства та податкові декларації з податку на додану вартість ПП ТПК «Аглінк» не визнані як податкова звітність.

В ході перевірки підприємством позивача не надано документи в підтвердження передачі товару від продавця до покупця, не надано до перевірки актів приймання-передачі товару, довіреностей, документів, що засвідчують транспортування, зберігання нафтопродуктів, що свідчить про укладення угоди без мети настання реальних наслідків.

Таким чином ТОВ «Емікс-плюс» в порушення вимог п. 5.1. пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» завищено валові витрати по взаємовідносинам з ПП ТПК «Аглінк» за 2007 рік на суму 2 224 951.38 грн. Зазначене призвело до заниження податку на прибуток за 2007 рік в сумі 556 237.84 грн.

Крім того вказане призвело до порушення підприємством вимог пп. 7.2.3. пп. 7.2.6 п. 7.2 ст.7. пп. п7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» в результаті чого ТОВ «Емікс-плюс» завищено суму податкового кредиту з ПДВ за жовтень 2007 року по взаємовідносинах з ПП ПВТ «Аглінк» на 444 990.00 грн.

Перевіркою повноти визначення податкового кредиту за перевіряємий період встановлено що ТОВ «Емікс-плюс» безпідставно віднесено до складу податкового кредиту ПДВ на загальну суму 920837.00 грн.. що призвело до заниження ПДВ на загальну суму 768 724.00 грн. (у т. ч. жовтень 2007 року - 203 115.00 грн.. листопад 2007 року - 437 452.00 грн.. березень 2008 року - 128 158.00 грн.) та завищено бюджетне відшкодування за листопад 2007 року в сумі 152 113.00 грн.

Згідно наданих позивачем документів на виконання умов договору купівлі-продажу № 74/07 від 23.03.2007р. ТОВ «Дніпроприматрейд» (. м. Дніпропетровськ) на" користь ТОВ «Емікс-плюс» виписано видаткових накладних та податкових накладних на загальну суму 2 607 681.00грн. В акті перевірки зазначено, що за даними ДПІ в Амур-Нижньдніпровському районі м. Дніпропетровська ТОВ «Дніпроприматрейд» на податковому обліку перебуває з 10.02.2007р. та за рішенням господарського суду від 01.04.2008р. по справі № Б15/1 10-08. підприємство визнано банкрутом. Протягом перевіряємого періоду між ТОВ «Емікс-плюс» та ТОВ «Дніпроприматрейд» встановлені взаємовідносини, а саме ТОВ «Емікс-плюс» на виконання умов договору № 74/07 від 23.03.2007р. здійснювало придбання нафтопродуктів у ТОВ «Дніпроприматрейд», яке не декларувало податкові зобов'язання по контрагенту ТОВ «Емікс-плюс» у повному обсязі. ТОВ «Емікс-плюс» та ТОВ «Дніпроприматрейд» працювали в одному сегменті ринку, в якому існують налагоджені стабільні зв'язки й учасники якого обізнані стосовно один одного. В акті перевірки зазначено, що договір № 74/07 від 23.03.2007р.. відповідно до пп. 1. 2 ст. 215. пп. 1. 5 ст. 203 Цивільного кодекс) України є нікчемним, і в силу ст. 216 Цивільного кодекс) України не створюють юридичних наслідків, крім тих. що пов'язані з їх недійсністю. В акті зазначено, що з урахуванням зазначеного та в порушення пп. 7.2.3. пп. 7.2.6 п. 7.2. пп. 7.4.5. п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» ТОВ «Емікс-плюс» завищено суму податкового кредиту з ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ «Дніпроприматрейд» на 375 623.00 грн.

У перевіряємому періоді ТОВ «Емікс-плюс» до складу податкового кредиту Декларації з ПДВ за січень 2008 року також включені податкові накладні по операції з придбання товарно-матеріальних цінностей у ПП НВП «Юпрол» () у вересні 2007 року на загальну суму 475 881.18 грн. (у том) числі ПДВ 79 313.53 грн.). За повідомленням ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська (лист від 06.02.2009р. №6374/7/23-51 12) провести перевірку ПП НВП «Юпрол» не можливо: на момент складання акту перевірки стан платника податків - 8 (до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням), податкова декларації з податку на додану вартість ПП НВП «Юпрол» за вересень 2007 року не визнана як податкова звітність. В акті перевірки перевіряючими зазначено, що за результатами отриманої інформації не підтверджено факт включення до складу податкових зобов'язань сум ПДВ та до податкової декларації відповідних періодів ПП НВП «Юпрол». Відхилення в показниках податкового кредиту з ПДВ. задекларованого ТОВ „Емікс-плюс" по взаємовідносинам з ПП НВП «Юпрол» та в показниках загальної суми податкових зобов"язань з ПДВ ПП НВП «Юпрол» складають: за вересень 2007 року - 79 313.53 грн.. тобто ПП НВП «Юпрол» не виконано основні умови порядку утримання, сплати (нарахування) та перерахування до бюджету податку на додану вартість, передбачені вимогами п. 1.3. ст. 1. п.п.7.4.1. п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість».

В ході перевірки встановлено також, що ТОВ «Емікс-плюс» до складу податкового кредиту Декларації з ПДВ за січень 2008 року безпідставно включено податкову накладну по операції з придбання товарно-матеріальних цінностей в серпні 2007 року ТОВ "Канон" на загальну суму 125 460.00 грн. (у тому числі ПДВ 20 910.00 грн.). Як свідчать матеріали справи, зокрема попередньою перевіркою ТОВ «Емікс-плюс» було встановлено що у перевіряємому періоді ТОВ «Емікс-плюс» мало взаємовідносини з ТОВ «Канон», а саме у серпні 2007 року ТОВ «Емікс-плюс» згідно податкової накладної від 17.08.2007р. № КА17-8-000012 отримало товар у ТОВ «Канон» на загальну суму 125 460.00 грн. (у том) числі ПДВ 20 910,00 грн.) та оприбуткувало його на склад. Сума ПДВ від придбаного товару віднесені підприємством до складу податкового кредиту у звітному періоді - серпні 2007 року. Відповідальним і особами було зроблено висновок щодо невідповідності товар) стандартам якості, тому вищезазначену партію товару було відправлено постачальнику та проведено коригування тільки суми валових витрат підприємства. У зв"язку із вказаним перевіряючими зроблено висновок, що підприємством в порушення пп 7.4.1 п 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» віднесено до складу податкового кредиту ПДВ в сумі 20910.00грн. з товару, який не був використаний в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. В результаті вказаного підприємством завищено суму податкового кредиту з ПДВ на 20 910.00 грн. При проведенні перевірки за період з 01.10.2007 року по 30.09.2008 року (акт перевірки від 16 лютого 2009 року № 032/23-306/32578632). встановлено, що у січні 2008 року ТОВ «Емікс-плюс» знову включено до складу податкового кредит ПДВ в сумі 20 910.00 грн згідно податкової накладної від 17.08.2007р. № КА 17-8-000012. В акті зазначено, що з урахуваннях зазначеного та в порушення пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» ТОВ «Емікс-плюс» завищено суму податкового кредиту з ПДВ у січні 2008 року на 20 910.00 грн.

За результатами перевірки складено ОСОБА_3 від 16 лютого 2009 року № 032/23-306/32578632. На підставі акту винесені податкові повідомлення-рішення від 02.03.2009 № /0 на суму 1153 086,00 грн. (про донарахування податку на додану вартість на суму 768 724,00 грн. та застосування штрафних санкцій на суму 384362,00 грн.) № /0 на суму 152113,00 грн. (завищення суми бюджетного відшкодування з ПДВ, яке було відшкодовано підприємству шляхом зарахування в рахунок майбутніх платежів) та штрафні санкції на суму 76057,00 грн.), № 0/0 на суму 3991681,00 грн. (про донарахування податку на прибуток на суму 2413487,00 грн. та застосування штрафних санкцій на суму 1578194,00 грн.).

Висновки, яких дійшов податковий орган за результатами проведеної перевірки . суд вважає обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам, з огляду на наступне:

По-перше, відповідно до пп. 4.1.6. п. 4.1 ст. 4 Закону Україні «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 р. № 334/94-ВР (із змінами та доповненнями) до складу валового доходу включається: доходи з інших джерел», у тому числі, але не виключно, у вигляді: зокрема сум безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, вартості товарів (робіт, послуг), безоплатно наданих платнику податку у звітному періоді, крім їх надання неприбутковим організаціям згідно з пунктом 7.1 1 статті 7 цього Закону та у межах таких операцій між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи, крім випадків, визначених у частині четвертій статті 3 Закону України "Про списання вартості несплачених обсягів природного газу":

Згідно з пп. 1.22.1 п. 1.22 ст. 1 Закону Україні «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 р. № 334/94-ВР (із змінами та доповненнями) безповоротна фінансова допомога - це: сума коштів, передана платнику податку згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами, які не передбачають відповідної компенсації чи повернення таких коштів (за винятком бюджетних дотацій і субсидій), або без укладання таких угод; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитор позичальником після її списання, якщо така безнадійна заборгованість була попередньо включена до склад) валових витрат кредитора: сума заборгованості платника податку перед іншою юридичною чи фізичною особою, що залишилася нестягнутою після закінчення строку позовної давності.

Пунктом 52 П(С)БО 2 «Баланс», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.03.1999р. №87 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 21.06.1999р. за №396/3689 визначено, що до заборгованості платника податку перед іншою юридичною чи фізичною особою включається сума заборгованості, на яку підприємство видало векселі на забезпечення поставок товарів постачальників, підрядників та інших кредиторів, яка відображається у рядку 520 Балансу.

Відповідно до вимог п. 4 ст. 91 Цивільного кодексу України «Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.» Тобто, з дня припинення юридичної особи вона не може бути позивачем та відповідачем у суді і тому термін позовної давності вважається закінченим.

Статтею 23 Закону України ..Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (із змінами та доповненнями) передбачено, що вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства. можуть предявлятися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Враховуючи вказане, взаємовідносини між ТОВ «Сфера В» та ТОВ «ЗВМ Компані» по передачі векселів відповідно до п. 1.2 ст. 215. п. 1.5 ст. 203 Цивільного Кодексу України є нікчемним правочином і в силу ст. 216 Цивільного Кодексу України не створюють юридичних наслідків, а ліквідатором не підтверджено твердження ТОВ «Емікс-плюс" щодо передачі векселів ТОВ «ЗВМ Компані» приватному підприємству «Семер», тому останнім реальним векселедержателем зазначених у акті перевірки векселів було ТОВ «Сфера В», державна реєстрація якого скасована 9 вересня 2008 року. Строк позовної давності кредиторської заборгованості за виданими векселями від 30.04.2008р. №0092478. № 0092479. №0092480 на загальну суму 7 429 000.00 грн. вважається закінченим, у звязку з тим, що державну реєстрацію ТОВ «Сфера В» скасовано 09.09.2008р. та ТОВ "ЗВМ Компані" визнано банкрутом і ліквідовано.

По-друге, за приписами п. 1.7 ст. 1 Закону України Про податок на додану вартість податковий кредит це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Згідно з п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку із придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу).

Відповідно до пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» «Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними ».

Відповідно до п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість, датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

-або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

-або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Згідно з п.п.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України Про податок на додану вартість (що кореспондується також і з приписами п. 5.1. пп. 5.3.9 п. 5.3ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств») платник податку зобовязаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками певні реквізити, перелік яких встановлено зазначеним підпунктом.

Згідно з п.п.7.2.6. п. 7.2 ст. 7 зазначеного Закону (що кореспондується також і з приписами п. 5.1. пп. 5.3.9 п. 5.3ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»), податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

У разі відмови з боку постачальника товарів (послуг) надати податкову накладну або при порушенні ним порядку її заповнення отримувач таких товарів (послуг) має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву зі скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум цього податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку внаслідок придбання таких товарів (послуг)».

Як в ході перевірки так і в ході судового розгляду справи, підприємством позивача не надано документи в підтвердження передачі товару від продавця до покупця, не надано актів приймання-передачі товару, довіреностей, що свідчить про укладення угоди без мети настання реальних наслідків.

Враховуючи викладене підприємством в порушення вимог пп. 7.2.3. пп. 7.2.6 п. 7.2. пп. 7.4.5. п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» завищено суму податкового кредиту з ПДВ по взаємовідносинах з ТОВ «Дніпроприматрейд», ПП ТПК «Аглінк», ПП НВП «Юпрол» та, в порушення вимог п. 5.1. пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» занижено податок на прибуток за 2007 рік в сумі 556 237.84 грн.

По-третє, за припсиами пп.4.5.1 п.4.5 ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість» «Якщо після поставки товарів (послуг) здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за поставкою перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів особі, яка їх надала, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

Якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за наслідками податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок відкоригованого значення податку;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за наслідками такого податкового періоду у разі, якщо він є зареєстрованим як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів (послуг)».

Згідно п. 20 Порядку заповнення податкової накладної, у разі здійснення коригування сум податкових зобов'язань відповідно до п. 4.5 ст. 4 постачальник товарів (послуг) виписує розрахунок коригування кількісних і вартісних показників де податкової накладної за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної. На титульному аркуші розрахунку коригування вказується, до якої податкової накладної та за яким договором вносяться зміни , чого позивачем зроблено не було.

Враховуючи зазначене підприємством у січні 2008 року безпідставно включено до складу податкового кредиту ПДВ в сумі 20 910.00грн. по податковій накладній від 17.08.2007р. №КА 17-8-000012.

Отже, приймаючи до уваги вищезазначене, суд вважає висновки акту перевірки правомірними, спірні податкові повідомлення-рішення прийнятими у відповідності до норм чинного законодавства України.

Твердження позивача про наявність в нього всіх податкових накладних та інших документів, які підтверджують правомірність формування податкового кредиту судом до уваги не приймається з огляду на таке. Наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до Закону України Про податок на додану вартістьнеобхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема податкових накладних, не є безумовною підставою для формування податкового кредиту та відшкодування податку на додану вартість у подальшому, якщо податковий орган доведе, що наведені в таких документах відомості не відповідають дійсності, наприклад у випадку, коли не проводилися самі операції тощо. Зокрема, обовязково повинно бути досліджено та зясовано, чи сплачувались податки продавцями товару та чи мали операції з надання послуг реальний характер.

В даному випадку податковим органом доведено належним чином та в повному обсязі факт проведення операцій із придбання та реалізації продукції, які не мали реального характеру.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дескримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто проятгом розумного строку.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що Бердянська ОДПІ дійшла законних та обґрунтованих висновків в ході перевірки та правомірно винесла податкові повідомлення рішення від 02.03.2009 № /0 на суму 1153 086,00 грн. (про донарахування податку на додану вартість на суму 768 724,00 грн. та застосування штрафних санкцій на суму 384362,00 грн.) № /0 на суму 152113,00 грн. (завищення суми бюджетного відшкодування з ПДВ, яке було відшкодовано підприємству шляхом зарахування в рахунок майбутніх платежів) та штрафні санкції на суму 76057,00 грн.), № 0/0 на суму 3991681,00 грн. (про донарахування податку на прибуток на суму 2413487,00 грн. та застосування штрафних санкцій на суму 1578194,00 грн.). Таким чином, підстави щодо скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень у суду відсутні.

Судовій збір, сплачений позивачем, до відшкодування не присуджується.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 94, 158, 162, 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю Емікс-плюс до Бердянської обєднаної державної податкової інспекції Запорізької області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень № /0 на суму 1 153 086,00 грн.,

№ /0 на суму 152 113,00 грн. та № 000051210/0 на суму 3 991 681,00 грн. - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення її в повному обсязі, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова в повному обсязі у відповідності до вимог ст. 160 КАС України оформлена і підписана 01.09.2010.

Суддя (підпис) О.М. Нечипуренко