Справа № 2а-3223/10/0870
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2010-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2010 року Справа № 2а-3223/10/0870

За позовом: Державної податкової інспекції у Заводському районі міста Запоріжжя

до: Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м. Запоріжжя

про застосування штрафних санкцій

У складі головуючого судді Нечипуренко О.М.

при секретарі судового засідання Бриль А.В.

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність №10875/10/10 від 09.11.2009)

від відповідача: ОСОБА_1 (паспорт серія СА №148288 від 25.04.1996)

ОСОБА_3 (угода №13/04 від 13.07.2010)

ВСТАНОВИВ:

ДПІ у Заводському районі міста Запоріжжя звернулась до суду з адміністративним позовом до фізичної особи ОСОБА_1 про застосування до нього санкції у вигляді штрафу у розмірі вісім тисяч мінімальних заробітних плат та конфіскації грального обладнання, вилученого відповідно до акту прийому - передачі майна, а також про стягнення з приватного підприємця ОСОБА_1 такого штрафу.

09.06.2010 Запорізьким окружним адміністративним судом, на підставі ст. ст. 104-107 КАС України, відкрито провадження у адміністративній справі №2а-3223/10/0870 та призначено судове засідання на 27.07.2010. Розгляд справи, в порядку ст. 128 КАС України, було відкладено на 09.08.2010. За письмовим клопотанням сторін провадження у справі зупинялось до 14.10.2010, до 28.10.2010 та до 29.11.2010.

Позивач позовні вимоги підтримав, з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити у повному обсязі та, посилаючись на Закон України «Про державну податкову службу в Україні», Закон України «Про заборону грального бізнесу в Україні», в обґрунтування позовних вимог зазначає, що до відповідача слід застосувати штрафні санкції згідно Закону України „Про заборону грального бізнесу в Україні" у розмірі восьми тисяч мінімальних заробітних плат та конфіскації грального обладнання, вилученого відповідно до акту прийому - передачі майна, та, відповідно стягнути таку суму штрафу.

Відповідач проти позову заперечив, про що надав суду письмові заперечення. В обґрунтування заперечень зазначив, що з моменту реєстрації підприємницькою діяльністю не займався, до м. Києва ніколи не виїздив. Підприємницькою діяльністю з приводу якої застосовано санкції займались якісь інші невизначені особи, які незаконно скористались його (відповідача) документами, про що ним заявлено до правоохоронних органів. Тому його вини у здійсненні зазначеної незаконної діяльності не має.

У відповідності до ст.41 КАС України під час судового розгляду адміністративної справи здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексом «Камертон».

У засіданні 29.11.2010, судом, відповідно до ст.160 КАС України, проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Проаналізувавши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, виходячи з наступного:

Відповідно до Закону України Про державну податкову службу в Україні від 04.12.1990р. №509-ХІІ податкові органи здійснюють контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), контролю за валютними операціями, контролю за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку, а також контролю за наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності та ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів.

Згідно з ч.1 ст.238 ГК України, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Стаття 239 ГК України передбачає, що органи податкової служби як органи державної влади відповідно до своїх повноважень і в порядку, передбаченому законом, можуть застосовувати до суб'єктів господарювання адміністративно господарські санкції.

Відповідно до ст. 241 Господарського кодексу України, адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб'єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності. Перелік порушень, за які з суб'єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.

Згідно з п.п.8,11 ст.11 Закону України Про державну податкову службу в Україні №509-ХІІ, податкові органи мають право вимагати від платників податків, діяльність яких перевіряється, усунення виявлених порушень податкового законодавства, контролювати виконання законних вимог посадових осіб органів державної податкової служби, а також припинення дій, які перешкоджають здійсненню повноважень посадовими особами органів державної податкової служби; застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.

Як свідчать матеріали справи, позивач обґрунтовуючи заявлені вимоги, зазначає, що працівниками УПМ ДПА у Запорізькій області проведено перевірку Інтернет - клубу, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, 57/3. В ході здійснення перевірки було встановлено факт організації та здійснення азартних ігор Відповідачем. До чергової частини ГВПМ ДПІ у Печерському районі м. Києва, від громадянина ОСОБА_4 надійшла інформація про те, що за адресою: м. Київ, вул.. Червоноармійська 57/3, в приміщенні «Спорт бару» здійснюється незаконне надання послуг населенню з гри в казино та гральні автомати за допомогою «Інтернет». Діяльність з організації азартних ігор здійснювалась під виглядом продажу Інтернет - часу, однак, як було встановлено, фактично клієнти Інтернет - клубу грали в „он лайн - казино". З метою виявлення правопорушення, співробітниками відділу податкової міліції було проведено обстеження приміщення, в якому знаходиться «Спорт бар», відібрані пояснення у громадян ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які пояснили, що у вказаному «Спорт барі» вони грали в азартні ігри на комп'ютерах, які встановлено в даному закладі. На підставі вищевикладеного та протоколи обстеження приміщення вбачається, що в приміщенні «Спорт бару» організовано умови для здійснення азартних ігор та видачі виграшів гравцям через касу підприємства, що суперечить вимогам Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні», у зв'язку з чим вбачається ознаки складу злочину, передбаченого ст. 203 КК України.

На підставі ст. 265 Кодексу України про адміністративні правопорушення та відповідно до протоколу огляду та вилучення товарно-матеріальних цінностей було вилучено знаряддя за допомогою якого здійснювалось правопорушення (гральне обладнання): системні блоки. Вказане гральне обладнання передано на відповідальне зберігання ТОВ «Зарона 33».

Статтею 3 Закону України „Про заборону грального бізнесу в Україні" передбачена відповідальність за порушення норм цього закону. А саме, до суб'єктів господарювання, які організовують і проводять на території України азартні ігри, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі вісім тисяч мінімальних заробітних плат з конфіскацією грального обладнання, а прибуток (дохід) від проведення такої азартної гри підлягає перерахуванню до Державного бюджету України. При цьому, застосування санкцій, зазначених у частині першій цієї статті, здійснюється за рішенням суду, ухваленого за позовом органів державної податкової служби.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд встановив, що з моменту реєстрації відповідач діяльності з організації грального бізнесу не здійснює. Крім того, ОСОБА_1 до ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя подавав звітність, де зазначав, що ніякої діяльності не веде та, відповідно податків та інших платежів не сплачував, за що податковою до нього було застосовано адміністративні санкції у вигляді штрафу.

До того ж, як встановлено в ході судового розгляду, незаконну діяльність з організації грального бізнесу організовано не відповідачем, а невідомими особами, які скористались його документами на право здійснення підприємницької діяльності, про що свідчать звернення позивача та відповіді правоохоронних органів з цього приводу.

Посилання позивача на порушення саме ОСОБА_1 порядку організації та проведення азартних ігор у казино, не доведені останнім та не підтверджені матеріалами справи. Крім того, на вимогу суду про надання оригіналів матеріалів перевірки та інших документів доданих до позову, позивачем не надано жодного оригіналу в обґрунтування своєї позиції.

Згідно з ч. 1 ст.71 КАС, України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Позивач не надав суду жодного доводу з приводу незаконності вчинених дій саме відповідачем у справі та правомірності необхідності застосування саме до ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя є необґрунтованими та недоведеними в ході судового розгляду, а, відтак підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі вищевказаного, в позові відмовляється повністю.

Судовій збір, сплачений позивачем, до відшкодування не присуджується.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У позові Державної податкової інспекції у Заводському районі міста Запоріжжя до Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про застосування штрафних санкцій у розмірі вісім тисяч мінімальних заробітних плат та конфіскації грального обладнання, вилученого відповідно до акту прийому-передачі майна - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення її в повному обсязі, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова в повному обсязі у відповідності до вимог ст. 160 КАС України оформлена і підписана 10.12.2010.

Суддя О.М. Нечипуренко