Справа № 2а-158/12/1370
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року Справа № 75895/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Попка Я. С., Кухтея Р. В.;

за участю секретаря судового засідання - Гелецького П. В.;

представника позивача - Папка Н. В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Трускавці Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2012 року в справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Трускавці Львівської області до відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

05 січня 2012 року Львівським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву Управління Пенсійного фонду України в м. Трускавці Львівської області до відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання неправомірними дій відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області винесення постанови ВП № 30153075 від 14 грудня 2011 року про накладення штрафу на позивача в розмірі 1360,00 грн.; скасування постанови ВП № 30153075 від 14 грудня 2011 року про накладення штрафу на позивача в розмірі 1360,00 грн.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що Управління Пенсійного фонду України в м. Трускавці Львівської області повідомило державного виконавця про обставини, які унеможливлюють виконання зазначеного виконавчого провадження та судового рішення.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

Зазначену постанову мотивовано тим, що постанова відповідача про накладення штрафу від 10 листопада 2011 року ВП № 27118897 винесена у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а тому є правомірною.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивачем - Управлінням Пенсійного фонду України в м. Трускавці Львівської області, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що позивачем було надіслано на адресу відповідача заяву про відкладення виконавчих дій та виправлення помилок у постанові про відкриття виконавчого провадження № 30153075.

Представник позивача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримав та просить таку задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, суд, відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Встановлено, що 01 грудня 2011 року відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2а-1324-396/11, виданого 16 листопада 2011 року Трускавецьким міським судом Львівської області.

Згідно з ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Визначаючи предметну та територіальну підсудність справ з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, судам необхідно враховувати, що за приписами пункту 5 частини першої статті 18, частини шостої статті 181 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист, незалежно від статусу позивача у виконавчому провадженні.

При цьому місцевим загальним судам як адміністративним судам також предметно підсудні адміністративні справи з приводу оскарження постанов державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу в ході виконання ними ухвалених цими судами рішень (пункт 5 частини першої статті 18 КАС України).

З вищенаведеного випливає, що адміністративний позов про скасування постанови ВП № 30153075 про накладення штрафу від 14 грудня 2011 року повинен був розглядатись судом, що видав виконавчий лист, тобто Трускавецьким міським судом Львівської області, а не Львівським окружним адміністративним судом.

В свою чергу таке порушення означає, що справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду, а тому, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 5 КАС України, якою передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, є підставою для скасування судового рішення.

Встановлено, що 07 грудня 2011 року УПФ України в м. Трускавці Львівської області отримало постанову про відкриття виконавчого провадження від 01 грудня 2011 року ВП № 30153075 з виконання виконавчого листа № 2а-1324-396/11 виданого 16 листопада 2011 року Трускавецьким міським судом Львівської області, якою надано строк для добровільного виконання постанови до 07 грудня 2011 року.

09 грудня 2011 року УПФ України в м. Трускавці Львівської області на адресу відповідача було надіслано заяву № 6642/06-19 від 09 грудня 2011 року про відкладення виконавчих дій у зв'язку з допущенням помилок у постанові про відкриття виконавчого провадження від 01 грудня 2011 року ВП № 30153075, в якій зазначено, що рішення Трускавецького міського суду Львівської області № 2а-1324-396/11 від 16 листопада 2011 року набрало законної сили 16 листопада 2011 року, у зв'язку з чим позивач просив зупинити стягнення за виконавчим листом № 2а-1324-396/11 та виправити помилку, допущену при оформленні виконавчого листа в частині зазначення дати набрання законної сили рішенням суду.

Державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу ВП № 30153075 від 08 грудня 2011 року в розмірі 680,00 грн.

14 грудня 2011 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу від 14 грудня 2011 року ВП № 30226643 в розмірі 1360,00 грн. за повторне невиконання рішення суду.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Умисне невиконання службовою особою вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, є ознакою складу злочину передбаченого ст. 382 Кримінального кодексу України як невиконання судового рішення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно п.1 ч.1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, стягнення виконавчого збору, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, відшкодування витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, і стягнення штрафів, накладених відповідно до вимог цього Закону.

Згідно із ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Кошти виконавчого збору входять до складу коштів виконавчого провадження.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що направлення державному виконавцю переліку обставин, які унеможливлюють виконання виконавчого листа не є підставою для зупинення, переривання чи відкладення провадження виконаних дій.

Відповідно до Додатку 24 до Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1991 року № 74/5, постанова про накладення штрафу затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби.

З матеріалів справи вбачається, що, постанова про накладення штрафу від 14 грудня 2011 року ВП № 30153075 скріплена гербовою печаткою та підписом державного виконавця Тетюка Р.М. , а супровідний лист від 08 грудня 2011 року № 09-01-45/488/В-7/17580, яким вказана постанова направлена відповідачу, підписаний начальником ППВР ВДВС ГУЮ у Львівській області Цабаком В. Я.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що вказане порушення носить формальний характер, не порушує права відповідача як боржника у виконавчому провадженні, та само по собі не може бути підставою для визнання постанови протиправною.

Стосовно тверджень позивача про неправильне зазначення особи стягувача у постанові про відкриття виконавчого провадження суд зазначає наступне.

Відповідно до постанови Трускавецького районного суду Львівської області у справі № 2а-1324-396/11 від 16 листопада 2011 року за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України у м. Трускавець Львівської області визнано неправомірними дії управління щодо не нарахування та невиплати підвищення до пенсії та зобов'язано здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 за період з 13 січня 2011 року по 13 липня 2011 року з врахуванням встановленого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, розмір якої встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та вже нарахованого та виплаченого підвищення до пенсії.

На виконання вказаної постанови суду відповідачем відкрито виконавче провадження про що винесено постанову від 01 грудня 2011 року, у якій зазначено стягувачем ОСОБА_3, проте в графі, яка відображає зміст виконавчого провадження зазначено ОСОБА_4 Разом з цим, позивач як боржник у виконавчому провадженні брав участь у розгляді справи № 2а-1324-396/11, отримував копію постанови у цій справі та відповідно мав можливість на стадії виконання рішення визначити належного стягувача у виконавчому провадженні. Тому, наявність описки в постанові про відкриття виконавчого провадження ніяким чином не перешкоджає своєчасному виконанню рішенню суду. Крім цього, вказана підстава позову стосується правомірності постанови про відкриття виконавчого провадження від 01 грудня 2011 року ВП № 30153070, а не постанови про накладення штрафу від 14 грудня 2011 року.

Щодо твердження позивача про те, що відповідачем не враховано поважності причин невиконання рішення суду та неправильно зазначено дату набрання законної сили рішенням суду 16 листопада 2011року, колегія суддів звертає увагу на наступне.

В постанові про відкриття провадження від 01 грудня 2011 року ВП № 30153070 зазначено, що постанова Трускавецького міського суду Львівської області у справі № 2а-1324-396/11 набрала законної сили 16 листопада 2011 року. Постанова допущена до негайного виконання.

Посилання позивача на цю обставину жодним чином не впливає на його обов'язок виконувати рішення суду. Відповідно до положення ст. 256 КАС України негайному виконанню підлягають постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць. Звернення до негайного виконання постанови суду в частині зобов'язання нарахування та виплати підвищення до виплати за весь період може бути підставою для її оскарження в апеляційному порядку, але не в жодному разі не звільняє позивача від обов'язку виконувати постанову суду в повному обсязі.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на неповно, необ'єктивно і всебічно не з'ясованих обставинах, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 18, 158-163, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Трускавці Львівської області - задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2012 року в справі № 2а-158/12/1370 - скасувати.

В задоволенні адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України в м. Трускавці Львівської області до відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення постанови в повному обсязі відкладено - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: Р. В. Кухтей

Я. С. Попко

Постанову складено в повному обсязі 27 квітня 2015 року.