Справа № 359/1309/15-а
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 359/1309/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Муранова-Лесів І.В. Суддя-доповідач: Троян Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

за участю секретаря - Костюченка М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в місті Борисполі та Бориспільському районі Київської області про визнання незаконним рішення про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Позивач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, 27 серпня 2013 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Борисполі та Бориспільському районі Київської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Однак, відповідач своїм рішенням №3385 від 27.11.2013 відмовив в призначенні такої пенсії, посилаючись на те, що при проведенні перевірки підприємства «Бориспільська філія по експлуатації газового господарства» було встановлено, що позивач дійсно працював з 19.10.1988 по 06.06.1991, з 17.08.1992 по 03.08.2000 на посаді електрогазозварника, та що вперше атестація робочих місць на підприємстві проводилась у 2005 році, тому зарахувати період роботи з 22.08.1992 по 26.05.2000, як роботу в шкідливих умовах, підстави немає.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку пенсійного органу та з метою їх відновлення ОСОБА_2 звернувся за захистом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що пільговий стаж ОСОБА_2 за професією електрогазозварника та газоелектрозварника, яка внесена до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, становить менш ніж 12 років 6 місяців та є недостатнім для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно підпункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та що таке право позивач набуде по досягненню 58 років.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Відповідно до частини 4 статті 13 вищезазначеного закону - порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідно до п. «б» ч.1 згідно з якою особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, та які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог до цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Абзацом 1 п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Водночас, постановою Кабінету Міністрів СРСР «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення» від 26 січня 1991 року №10 було затверджено Списки №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників на підземних роботах, на роботах з особо шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах. Пунктом 2 вказаної постанови встановлено, що застосування Списків №1 та №2 проводиться з урахуванням атестації робочих місць.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13) та від 25 листопада 2014 року (справа № 21-519а14).

Як свідчать обставини справи, згідно трудової книжки позивача та його пенсійної справи, до трудової книжки внесений лише один запис про проведену атестацію робочих місць на підставі наказу №14 від 25.04.2003 ВАТ «СПМК-30» (а.с.12), а також були проведені наступні атестації робочих місць за умовами праці за місцем роботи позивача.

Відповідно до наказу №124 від 27 травня 2005 року «Про підсумки проведення атестації робочих місць за умовами праці» Бориспільської філії по експлуатації газового господарства Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» затверджено перелік професій та робочих місць працівників Бориспільської ФЕГГ, яким надаються пільги та компенсації у вигляді доплат, додаткових відпусток, скороченого робочого тижня, профілактичного харчування, до якого віднесено професію електрогазозварника (а.с.66,67).

Висновок атестаційної комісії підприємства по встановлених робочих місцях пільг та компенсацій за роботу в шкідливих умовах праці, погоджений головним державним експертом умов праці згідно з висновком №115 від 18.09.2008 (а.с.68).

Відповідно до наказу №25 від 05 жовтня 1993 року СПМК-3 «Укрспецводмонтаж», правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство «СПМК-30», було затверджено результати атестації робочих місць, до переліку професій із шкідливими умовами праці за яким в тому числі включено професії електрозварника ручної зварки та електрогазозварника (а.с.74,75).

Висновок атестаційної комісії підприємства у встановленні працівникам пільг та компенсацій за роботу в шкідливих умовах праці, в тому числі пільгового пенсійного забезпечення за Списком №1 і №2, крім підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення по робочому місцю електромонтера-лінійника, погоджено головним державним експертом умов праці згідно з висновком №72 від 26.07.2005 (а.с.73).

Відповідно до наказу №14 від 25 квітня 2003 року «Про результати проведення атестації робочих місць» Відкритого акціонерного товариства «СПМК-30» затверджено результати атестації робочих місць із шкідливими умовами та установлено додаткову відпустку, в тому числі електрогазозварнику - 7 днів (а.с.71-72).

Висновки атестаційної комісії підприємства, затверджені наказами від 25.04.2003 №14 і від 13.04.2004 №10 у встановленні працівникам пільг та компенсацій за роботу в шкідливих умовах праці, в тому числі пільгового пенсійного забезпечення за Списком №2, погоджено головним державним експертом умов праці згідно з висновком №68 від 14.07.2005 року(а.с.76).

Як вірно зазначено судом першої інстанції, згідно з даними пенсійної справи позивача, за результатами атестації робочих місць в Бориспільській філії «Газ-техніка» ПАТ «Київоблгаз» право на пільгове забезпечення за період роботи позивача з 03.04.2006 по 07.06.2010 не підтверджено.

Відтак, до пільгового стажу позивача за результатами проведення атестації робочих місць, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, передбачених підпунктом «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також відповідно до чинного до 21.08.1992 пенсійного законодавства мають бути включені наступні періоди роботи позивача: з 19.10.1988 по 06.06.1991 у Бориспільському управлінні по експлуатації газового господарства; з 09.10.1991 по 14.08.1992 у Бориспільському АТП-13264; з 17.08.1992 по 21.08.1992 в Бориспільській філії по експлуатації газового господарства, з 25.04.2003 по 27.03.2006 у ВАТ «СПМК-30», за виключенням часу перебування у відпустках без збереження заробітної плати, що наведені в розрахунках стажу, здійсненого відповідачем на підставі отриманих за місцем роботи позивача даних (а.с.61,65,70).

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що умов відсутності атестації робочого місця позивача, а також враховуючи, що пільговий стаж останнього 12 років 6 місяців, що у свою чергу є недостатнім для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно підпункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», правових підстав для задоволення позовних вимог немає.

Згідно із частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М. Троян

Судді: Н.П. Бужак,

Л.О. Костюк

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Костюк Л.О.

Бужак Н.П.