Справа № 802/812/15-а
Суддя: Вергелес Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 квітня 2015 р. Справа № 802/812/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вергелеса Андрія Валерійовича,

за участю:

секретаря судового засідання: Павліченко Аліни Володимирівни

прокурора: Паука В.В.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: прокурора Крижопільського району в інтересах держави в особі Крижопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

до: приватного підприємства "Кряж"

про: стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся прокурор Крижопільського району в інтересах держави в особі Крижопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області з адміністративним позовом до приватного підприємства "Кряж" про стягнення податкового боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетом зі сплати орендної плати за землю з юридичних осіб в розмірі 129650 грн. 40 коп., яка виникла в зв`язку із непогашенням даного податкового зобов'язання.

Прокурор та представник позивача в судовому засіданні надали пояснення, що повністю відтворюють зміст позовної заяви. Позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Причини неявки суду не відомі.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши інші докази, які є у справі, суд приходить до переконання, що заявлений адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як видно з матеріалів справи, приватне підприємство "Кряж" зареєстровано Крижопільським районним управлінням юстиції Вінницької області та взяте на податковий облік 11.11.1992 року.

Станом на дату подання позову за відповідачем рахується податковий борг з орендної плати за землю з юридичних осіб в розмірі 222820 грн. 30 коп. Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року позов задоволено. Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2015 року постанову ВОАС від 20.11.2014р. змінено. Викладено абзац 2 резолютивної частини постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 20.11.2014 року наступним чином: " Стягнути з ПП "Кряж" (24600, Вінницька область, Крижопільський район, смт. Крижопіль, вул. Чкалова, 16-б, ) заборгованість зі сплати податку на додану вартість в сумі 6805525,61 грн.; зі сплати податку на прибуток підприємства в сумі 77573 грн.; зі сплати орендної плати з юридичних в сумі 93169,9 грн. з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків.

Таким чином за відповідачем станом на час розгляду даної адміністративної справи рахується податковий борг з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності в розмірі в розмірі 129650 грн. 40 коп.

Вказана заборгованість виникла у результаті поданої підприємством податкової декларації з плати за землю від 19.02.2014р. на суму 83798 грн. 81 коп., від 19.02.2015р. на суму 37142 грн. 30 коп.

Відповідно до податкових повідомлень-рішень нараховано штрафні санкції в розмірі 5947 грн. 54 коп. Також нараховано пеню на суми грошових зобовязань, не сплачених у встановлені законом терміни в розмірі 2761 грн. 75 коп.

Податковий борг, який рахується за відповідачем підтверджується матеріалами справи, а саме витягом з облікової картки платника податків, податковими деклараціями з плати за землю, розрахунком суми позову (а.с. 7, 8-10, 5).

В силу положень п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з приписами п. 59.3 ст. 59 ПК України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

На виконання заходів стягнення податкового боргу позивачем було сформовано та вручено підприємству податкову вимогу від 01 серпня 2014 року №51-25 форми "Ю", яка була отримана останнім (а.с. 11).

Таким чином, за відповідачем станом на час розгляду адміністративної справи рахується заборгованість в розмірі 129650 грн. 40 коп.

Доказів оскарження (чи скасування), рішень та вимоги податкового органу відповідачем не надано.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.

Грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (п.п.14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПКУ).

Підпунктом 14.1.175 п. 1 ст. 14 визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 269 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року (далі ПК України) платниками плати за землю є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Статтею 286 ПК України, встановлено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Відповідно до пункту 287.3 статті 287 ПК України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою (п. 54.1 ст. 54 ПК України).

Податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (п. 203.1 ст. 203 ПК України).

Згідно з п. 87.2 ст. 82 ПК України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно підпункту 20.1.19, 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобовязань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості субєктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України; звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

На підставі викладеного та з урахуванням того, що на день розгляду справи відповідач не сплатив заборгованість, яка підтверджується матеріалами справи, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

В силу ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ст. 36-1 Закону України Про прокуратуру, підставою представництва у суді інтересів держави - наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Відповідно до ст. 60 Кодексу адміністративного судочинства України у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, прокурор, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із адміністративними позовами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб і брати участь у цих справах.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства "Кряж" податковий борг в сумі 129650 грн. 40 коп. (сто двадцять дев'ять тисяч шістсот п'ятдесят грн. 40 коп.) з орендної плати з юридичних осіб до місцевого бюджету з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Вергелес Андрій Валерійович