Справа № 2а-239/11
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 р. Справа № 122997/11/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Залізничного районного суду міста Львова від 15 червня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Залізничного відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання дій протиправними, зобов'язання нарахувати та виплатити компенсацію вартості продуктів харчування, -

ВСТАНОВИВ:

14 жовтня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Залізничного відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, яким просив визнати дії відповідача протиправними та зобов'язати нарахувати та виплатити недоотриману компенсацію 50% вартості продуктів харчування за нормами, встановленими Міністерством охорони здоров'я України, відповідно до п. 14 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з вересня 2007 року по червень 2010 року в сумі 4433,66 грн. Позивач свої вимоги мотивує тим, що він, будучи особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, має право на компенсацію 50% вартості продуктів харчування. Однак така компенсація виплачується не в розмірах, визначених зазначеною статтею Закону № 796-XII, а відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 936 у значно занижених розмірах. Добровільно провести такі нарахування та виплати відповідач відмовляється, тому позивач просить зобов'язати його здійснити нарахування та виплату цих сум відповідно до ст.20 Закону № 796-XII.

Постановою Залізничного районного суду міста Львова від 15 червня 2011 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. Постанова мотивована тим, що оскільки ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслісків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії та інваліду 2-ї групи здійснено виплату компенсації в розмірі 50% вартості продуктів харчування, передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у порядку, розмірі та у спосіб, визначені діючим на момент відповідних виплат законодавством, тому у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив позивач, вважає, що суд порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є інвалідом ІІ групи та відноситься до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 та довідкою МСЕК серії ЛВА-1 № 389318.

На підставі зазначеного та наказів Міністерства праці та соціальної політики України «Про встановлення розмірів грошової компенсації вартості продуктів харчування громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 81 від 05.03.2007 року, № 29 від 06.02.2008 року, № 35 від 02.02.2009 року, № 113 від 31.05.2010 року позивачеві виплачена грошова компенсація вартості продуктів харчування для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у 2007 році в розмірі 232 грн., у 2008 році - в розмірі 260 грн., в 2009 році - в розмірі 269 грн., у 2010 році - в розмірі 302 грн. щомісячно (в межах адміністративно-територіальної одиниці - Львівська область).

Відповідно до пункту 14 статті 20 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, віднесеним до категорії 1, надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги: забезпечення продуктами харчування за медичними нормами з обов'язковим прикріпленням до відповідних магазинів за місцем проживання. Зазначеним особам компенсується 50 процентів вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановлюваними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.

Фізіологічні (медичні) норми забезпечення продуктами харчування розроблені Міністерством охорони здоров'я України згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.1992 року № 258 «Про норми харчування та часткову компенсацію вартості продуктів для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (Додаток № 4 до постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.1992 року № 258).

При цьому, безпосередньо Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не визначено орган, на який покладено визначення розміру компенсації 50 процентів вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановлюваними центральним органом виконавчої влади.

Водночас статтею 62 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що роз'яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними та місцевими органами виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання, незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Так, 20.09.2005 року була прийнята постанова Кабінету Міністрів України № 936 «Про затвердження порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно з пунктом 9 якої Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські держадміністрації визначають щороку до 20 січня на поточний рік щомісячний розмір грошової компенсації вартості продуктів харчування відповідно до Закону в розмірах, визначених за нормами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.1992 року № 258, для громадян, які належать до першої та другої категорії постраждалих, та цін на продукти, що склалися в регіоні за попередні три місяці, з урахуванням вимог статті 51 Бюджетного кодексу України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року «По внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України з питань соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до пункту 9 постанови Кабінету Міністрів України № 936 «Про затвердження порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» внесено зміни, згідно яких пункт 9 викладено в новій редакції: «Мінпраці в десятиденний строк після прийняття закону про Державний бюджет України на відповідний рік, виходячи з розроблених МОЗ фізіологічних (медичних) норм харчування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.1992 року № 258, і даних Держкомстату щодо середніх цін на продукти харчування, що склалися в регіонах за попередні три місяці, визначає в розрізі Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя розміри грошової компенсації вартості продуктів харчування відповідно до Закону для громадян, віднесених до категорій 1 і 2, потерпілих дітей у разі захворювання кровотворних органів (гострі лейкози), щитовидної залози (аденома, рак), на злоякісні пухлини, а також для батьків потерпілих дітей, які не відвідують дитячі дошкільні та шкільні заклади і не забезпечуються продуктами харчування».

Таким чином, функції щодо визначення розміру грошової компенсації вартості продуктів харчування відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» покладено на Мінпраці.

Наказами Міністерства праці та соціальної політики України «Про встановлення розмірів грошової компенсації вартості продуктів харчування громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 81 від 05.03.2007 року, № 29 від 06.02.2008 року, № 35 від 02.02.2009 року, № 113 від 31.05.2010 року встановлено та затверджено розміри грошової компенсації вартості продуктів харчування громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на 2007-2010 роки. Зокрема, для громадян 1 категорії у Львівській області передбачено виплату компенсації у 2007 році в розмірі 232 грн., у 2008 році - у розмірі 260 грн., у 2009 році - в розмірі 269 грн., у 2010 році - в розмірі 302 грн. щомісячно.

Саме у таких розмірах позивач отримував компенсацію вартості продуктів харчування у період з вересня 2007 року по червень 2010 року.

Аналізуючи вищенаведені норми, колегія суддів зазначає, що Залізничний відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради не наділений повноваженнями щодо визначення розміру грошової компенсації вартості продуктів харчування відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки Залізничний відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради правомірно виплачував ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості продуктів харчування у розмірах, які встановлені та затверджені наказами Міністерства праці та соціальної політики України, до компетенції якого віднесено визначення розмірів такої компенсації.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Залізничного районного суду міста Львова від 15 червня 2011 року у справі № 2а-239/11/1309 за позовом ОСОБА_1 до Залізничного відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання дій протиправними, зобов'язання нарахувати та виплатити компенсацію вартості продуктів харчування - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

В.В. Святецький