Справа № 826/16237/14
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 грудня 2014 року № 826/16237/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі Головуючого судді Погрібніченка І.М., суддів Іщука І.О., Шулежка В.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
до1. Міністерства внутрішніх справ України, 2. Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Київській області
про зобов'язання вчинити певні дії, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

22 жовтня 2014 року до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі також - позивач) з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України (далі також - відповідач-1) утриматись від вчинення певних дій, а саме від звільнення позивача із займаної ним посади начальника Департаменту Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України у порядку, передбаченому Законом України «Про очищення влади»; зобов'язати відповідача-1 змінити дату наказу №896о/с з 19 липня 2011 року на 02 лютого 2011 року стосовно звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області; зобов'язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області (далі також - відповідач-2) змінити дату звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, визначену в наказі від 29 липня 2011 року № 860 о/с, з 19 липня 2011 року на 02 лютого 2011 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 листопада 2014 року було залучено до участі в справі в якості другого відповідача Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області (далі також - відповідач-2).

01 грудня 2014 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про відмову від адміністративного позову в частині позовних вимог про зобов'язання Міністерства внутрішніх справ України утриматись від вчинення певних дій, а саме від звільнення його із займаної посади начальника Департаменту Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України у порядку, передбаченому положеннями Закону України «Про очищення влади».

Ухвалою суду від 09 грудня 2014 року провадження у справі в зазначеній позивачем частині позовних вимог було закрито.

В обґрунтування інших позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що відповідачами були протиправно вчинені дії щодо визначення 19 липня 2011 року в якості дати його звільнення з посади заступника начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, замість тієї дати, яка була ним зазначена в рапорті на звільнення від 19 січня 2011 року, а саме - 02 лютого 2011 року.

В судовому засіданні представники відповідача проти позову заперечували.

У зв'язку із подачею позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності, суд у судовому засіданні, яке відбулось 05 грудня 2014 року, на підставі ч. 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) прийшов до переконання щодо можливості подальшого її розгляду в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Перебуваючи на посаді заступника начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, 19 січня 2011 року ОСОБА_1 було подано рапорт на звільнення за власним бажанням на ім'я начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області. Бажаною датою звільнення позивачем в рапорті було визначене 02 лютого 2011 року.

Між тим, Міністерством внутрішніх справ України наказ про звільнення позивача з займаної посади Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області № 896 о/с було прийнято лише 19 липня 2011 року, а Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Київській області - 29 липня 2011 року (№ 860 о/с). При цьому, в наказі відповідача-2 датою звільнення ОСОБА_1 було визначене 19 липня 2011 року.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 статті 99 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Адміністративний суд приймає до уваги доводи позивача про те, що підставою для його звернення до суду з зазначеними вище позовними вимогами стало набрання чинності 16 жовтня 2014 року Законом України «Про очищення влади», оскільки лише після цього йому стало відомо, що дії відповідачів щодо зазначення датою його звільнення 19 липня 2011 року замість 02 лютого 2011 року, може призвести до застосування щодо нього санкцій, визначених положеннями вказаного Закону.

Згідно ч. 6 статті 103 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Враховуючи зазначені положення законодавства та те, що з даним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду 17 листопада 2014 року, колегія суддів вважає, що позивачем було дотримано встановлених КАС України строків звернення до суду.

Відповідно до положень статті 38 Кодексу Законів про працю України, кожен працівник має право у будь-який час та без жодних пояснень розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, і роботодавець зобов'язаний у встановленому порядку його звільнити. При цьому, як передбачено вказаною нормою, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні.

Водночас, спеціальною нормою п. 68 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі також - Положення), передбачено, що особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.

Необхідно зазначити, що така позиція законодавця, на відміну від загального правила про обов'язок попередити власника чи уповноважений ним орган про звільнення за власним бажанням за два тижні, обумовлена особливим правовим положенням працівника органу внутрішніх справ, що стосується, наприклад, виконання ним обов'язків по забезпеченню безпеки громадян та громадського порядку, здійснення оперативно-розшукових заходів тощо.

Проте у межах передбаченого п. 68 Положення строку з дня подання рапорту про звільнення сторони трудового договору вправі домовитися про звільнення у більш короткий строк.

Такою домовленістю, зокрема, слід вважати зазначення у рапорті конкретної дати, з якої (до настання якої) працівник міліції має бажання звільнитися зі служби до закінчення передбаченого пунктом 68 Положення строку.

Необхідно звернути увагу, що аналогічної правової позиції притримується й Верховний Суд України в постанові від 24 червня 2014 року по справі № 21-241а14.

Відповідно до ч. 1 статті 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

З наявної в матеріалах справи копії рапорту про звільнення позивача від 19 січня 2011 року вбачається, що він був отриманий відповідачем-2 в той же день - 19 січня 2011 року.

Таким чином, суд вважає, що відповідачі були завчасно попереджені про прийняте ОСОБА_1 рішення звільнитись за власним бажання з посади заступника начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області починаючи з 02 лютого 2011 року.

Відтак, з урахуванням наведених вище правових положень, відповідачі зобов'язані були звільнити позивача датою, визначеною в рапорті на звільнення - 02 лютого 2011 року, або повідомити останнього про неможливість розірвання трудового договору у вказаний термін з відповідним обґрунтуванням причин.

Між тим, протиправна бездіяльність відповідачів призвела до того, що дії по звільненню ОСОБА_1 були вчинені ними лише в липні 2011 року, а датою звільнення було визначено 19 липня 2011 року.

Суд зазначає, що будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про неможливість розірвання трудового договору з позивачем у визначений ним строк, відповідачами під час розгляду даної справи надано не було, як і пояснень щодо вказаних обставин.

А тому, враховуючи встановлені у справі обставини, суд приходить до переконання про задоволення вимог позивача щодо зобов'язання Міністерство внутрішніх справ України змінити дату наказу № 896 о/с з 19 липня 2011 року на 02 лютого 2011 року стосовно звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області та зобов'язання Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області змінити дату звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, визначену в наказі від 29 липня 2011 року № 860 о/с, з 19 липня 2011 року на 02 лютого 2011 року.

Відповідно до статті 161 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує наступні питання, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч. 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів та висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-12, 71, 94, 122, 128, 158-163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України змінити дату наказу № 896 о/с з 19 липня 2011 року на 02 лютого 2011 року стосовно звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області.

3. Зобов'язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області змінити дату звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, визначену в наказі від 29 липня 2011 року № 860 о/с, з 19 липня 2011 року на 02 лютого 2011 року.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя І.М. Погрібніченко
Судді: І.О. Іщук
В.П. Шулежко