Справа № 569/5860/15-а
Суддя: Головчак М.М. М. М.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/5860/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 року Рiвненський мiський суд Рівненської області

в особi суддi ОСОБА_1,

при секретарі Панасюк О.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

відповідачки ОСОБА_3,

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в мiстi Рiвне спpаву за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області до громадянки ОСОБА_4 Узбекистан ОСОБА_3 про примусове видворення за межі України,

В С Т А Н О В И В :

17 квітня 2015 року до Рівненського міського суду надійшов адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області до громадянки ОСОБА_4 Узбекистан ОСОБА_3 про примусове видворення за межі України.

В обгрунтування позовних вимог вказували, що 01 квітня 2015 працівниками Сарненського РВ УДМС України в Рівненській області під час проведення заходів з виявлення іноземців та осіб без громадянства, які нелегально перебувають на території Сарненського району, була виявлена громадянка ОСОБА_4 Узбекистан ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 прибула на територію України 15 жовтня 2013 року через КПП "Бориспіль" по паспортному документу АА № 2896158, виданому 09 вересня 2013 року в ОСОБА_4 Узбекистан. Термін перебування на території держави Україна закінчився 13 січня 2014 року і з значеної дати іноземка вважається такою, яка знаходиться в Україні на нелегальному положенні. На території України іноземка притягувалася до адміністративної відповідальності за порушення правил перебування. Так, 14 серпня 2014 року Костопільським РВ УДМС України в Рівненській області за порушення правил перебування на території України ОСОБА_3 притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП України у вигляді штрафу в сумі 510 грн. (протокол МРВ №011463). Керуючись ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» 29 серпня 2014 року Костопільським РВ УДМС України в Рівненській області стосовно ОСОБА_3 було прийнято рішення про примусове повернення її за межі України. Повідомлення про прийняте рішення ОСОБА_3 отримала 29 серпня 2014 року, в якому остання під підпис була попереджена про необхідність залишити територію України не пізніше 27 вересня 2014 року. Того ж дня їй роз'яснено, що у разі невиконання рішення про примусове повернення її буде видворено за межі України у примусовому порядку. Однак, територію України вона не покинула, а здійснила переїзд на проживання до ІНФОРМАЦІЯ_2. 01 квітня 2015 року під час виявлення іноземки, Сарненським РВ УДМС України в Рівненській області вдруге складений адміністративний протокол за порушення правил перебування в Україні, що виразилось в ухиленні від виїзду з України після закінчення терміну перебування, за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно до ч.1 ст.203 КУпАП. За наслідками розгляду протоколу на ОСОБА_3 накладений штраф в розмірі 510 грн. Вказані рішення іноземкою не оскаржувалися і на даний час є чинними. 01 квітня 2015 року було встановлено, що ОСОБА_3 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, офіційно ніде не працює, перебивається тимчасовими заробітками. Територію України не покинула і в державі перебуває на нелегальному положенні. Невиконання рішення про примусове повернення мотивує відсутністю коштів. Законні джерела існування в Україні у іноземки і відсутні, підстав для подальшого її перебування на території держави не має. У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 ухиляється від виїзду з України після прийняття рішення про її примусове повернення і вчинені нею дії суперечать інтересам безпеки держави Україна, УДМС України в Рівненській області вважає за необхідне прийняти рішення про видворення її в примусовому порядку за межі України як особу, яка добровільно не виконує рішення суб'єкта владних повноважень. Відповідно до інформації, яка доступна УДМС, виконання рішення про примусове видворення не буде становити для іноземки реальної загрози бути страченою або підданою катуванню, нелюдському або принизливому поводженню чи покаранню, бути вбитою або підданою нелюдському чи принизливому поводженню у країні,куди вона видворяється.

Представник Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала і просить суд примусово видворити громадянку ОСОБА_4 Узбекистан ОСОБА_3 за межі України.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області до неї визнала повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області є обґрунтованими та доведеними, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено, що громадянка ОСОБА_4 Узбекистан ОСОБА_3 прибула на територію України через КПП «Бориспіль» 15 жовтня 2013 року. Перебуває в Україні по паспортному документу АА №2896158,виданому 09 вересня 2013 року в ОСОБА_4 Узбекистан.

Термін перебування на території України закінчився 13 січня 2014 року і з цього часу іноземець вважається таким, який знаходиться в державі України на нелегальному положенні.

14 серпня 2014 року ОСОБА_3 притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП за порушення правил перебування на території України, за наслідками розгляду якого на неї накладений штраф в розмірі 510 грн. та попереджено про необхідність залишити територію України в добровільному порядку.

29 серпня 2014 року, у відповідності до вимог ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відносно ОСОБА_3 Костопільським РВ УДМС в Рівненській області прийнято рішення про примусове повернення її за межі території України та зобов'язано покинути територію України в термін до 27 вересня 2014 року.

Однак, 01 квітня 2015 року встановлено, що ОСОБА_3 проживає в місті Сарни, територію України не покинула і в державі перебуває на нелегальному положенні. Законні джерела існування в Україні у іноземця відсутні, підстав для подальшого її перебування на території держави не має. Фактично вона повторно ухилилась від виїзду з території України.

Згідно з ч. 4 ст.50 КАС України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України.

Відповідно вимог ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Згідно Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 353/271/150 від 23 квітня 2012 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 року за № 806/21119, контроль за дотриманням іноземцями та особами без громадянства вимог законодавства здійснюють в межах своєї компетенції територіальні підрозділи Державної міграційної служби України, до повноважень яких віднесено прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.

Судом не встановлено жодних обставин, які свідчили б про те, що виконання рішення про примусове видворення до держави належності буде становити для ОСОБА_3 реальну загрозу її життю, свободі або здоров'ю чи призведе до інших негативних наслідків, які згідно ст.31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», є підставами для заборони щодо примусового повернення чи примусового видворення відповідача з території України в країну його походження.

Так, у відповідачки законні підстави для знаходження на території України відсутні, оскільки термін перебування її на території України закінчився. Залишати територію України відповідач наміру не має, а тому підлягає примусовому видворенню з України. Крім того, ст. 4 вищевказаного Закону визначені підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, однак, суду, при розгляді даної справи, жодних підстав, які визначені в наведеній статті, відповідачкою не надано.

Особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Враховуючи, що після прийняття рішення територіальним підрозділом Державної міграційної служби України про примусове повернення ОСОБА_3А, остання ухилилась від виїзду з України, в добровільному порядку не покинула територію України до встановленого їй терміну, чим порушила законодавство про статус іноземців та осіб без громадянства, притягувалась до відповідальності за порушення правил перебування в Україні, а також приймаючи до уваги відсутність заборон щодо примусового повернення чи примусового видворення або видачі чи передачі іноземця та особи без громадянства, передбачених ст.31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд приходить до висновку, що позовні вимоги про видворення ОСОБА_3 за межі території України в примусовому порядку підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які відповідно до рішення суду підлягають примусовому видворенню за межі України, відшкодовують витрати, пов'язані з видворенням, в установленому законом порядку. Якщо зазначені іноземці та особи без громадянства не мають коштів для відшкодування витрат, пов'язаних із видворенням їх за межі України, видворення здійснюється за рахунок державного бюджету.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.11,17,18,71,94,160,161,162,163,183-5,186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області до громадянки ОСОБА_4 Узбекистан ОСОБА_3 про примусове видворення за межі України задовольнити повністю.

Примусово видворити громадянку ОСОБА_4 Узбекистан ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського міського суду М.М.Головчак