Справа № 0670/5506/12
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2012-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Липа В.А.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"15" листопада 2012 р. Справа № 0670/5506/12

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

ОСОБА_2,

при секретарі Грищенко І.В. ,

за участю відповідача

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "12" жовтня 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_4 міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі ОСОБА_4 районного центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості ,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2012 року ОСОБА_4 міжрайонний прокурор звернувся до адміністративного суду в інтересах держави в особі ОСОБА_4 районного центру зайнятості з вказаною позовною заявою та просив стягнути з ОСОБА_3 кошти у розмірі 4854 грн. 10 коп.

В обґрунтування вимог прокурор зазначав, що при зверненні до центру зайнятості відповідач приховав те, що він був зареєстрований як приватний підприємець, а отже, відносився до зайнятого населення.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2012 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні позову.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_3 перебував на обліку в ОСОБА_4 районному центрі зайнятості як безробітний з 13.07.2011 року по 06.07.2012 року.

Під час перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітного та виплати матеріального забезпечення було встановлено, що ОСОБА_3, перебуваючи на обліку в ОСОБА_4 районному центрі зайнятості з 13.07.2011 року по 06.07.2012 року, не повідомив про те, що він являється суб'єктом підприємницької діяльності (акт від 15.06.2012 року №185).

Задовольняючи позов та стягуючи із ОСОБА_3 кошти, суд виходив з того, що внаслідок неподання ним відомостей про реєстрацію як суб'єкта підприємницької діяльності, допомога по безробіттю була виплачена безпідставно.

Проте, колегія суддів не погоджується із зазначеними висновками, оскільки вони зроблені помилково, без зясування дійсних обставин справи та без надання належної правової оцінки наданим доказам.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_3 25.02.2000 року зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Відповідно до постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 18.03.2009 року припинено підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (а.с.20).

За змістом ст.49 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" (чинного на час винесення судового рішення) суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця, в день набрання таким рішенням законної сили сам направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Відповідно до запису №2 Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.8,9) 15.05.2009 року державним реєстратором внесено запис про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, що не пов"язано з її банкрутством.

Частиною ч.3 ст.49 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців" (чинної на час внесення таких відомостей) передбачено, що державний реєстратор зобов"язаний не пізніше наступного робочого дня з дати надходження судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичною особою підприємцем внести до Єдиного державного реєстру запис про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця та в той же день самостійно повідомити органи статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування та фізичну особу -підприємця.

Проте, як убачається з матеріалів справи та відомостей, що зазначені в Єдиному реєстрі державний реєстратор не виконав вимоги зазначеного закону, а тому, відповідач не може нести відповідальність за такі дії, оскільки законодавством не покладено на нього обов"язку щодо контролю за виконанням судового рішення та діями державного реєстратора.

Лише через три роки (15.06.2012 року) державним реєстратором внесено відомості про початок процесу проведення спрощеної процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності. Як пояснив відповідач, такі дії відбулися лише після його звернення до центру зайнятості за відповідною довідкою для Пенсійного фонду.

Частина 2 статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" встановлює, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

За змістом п. 3 ст. 36 вказаного Закону сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Проте, як убачається з матеріалів справи, у діях відповідача, при написанні заяви та перебуванні на обліку в центрі зайнятості, не встановлено умислу щодо невиконання покладених на нього обов"язків. На час реєстрації у центрі зайнятості, ОСОБА_3 не відносився до зайнятого населення відповідно до приписів Закону України "Про зайнятість населення", оскільки підприємницька діяльність була припинена на підставі рішення суду та такі дані внесено до Єдиного державного реєстру.

Вказані обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції, а тому судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "12" жовтня 2012 р. скасувати та прийняти нову.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 міжрайонному прокурору в інтересах держави в особі ОСОБА_4 районного центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття про стягнення коштів з ОСОБА_3.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: ОСОБА_5

ОСОБА_2

Повний текст постанови виготовлено "16" листопада 2012 р.

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 міжрайонний прокурор вул Леніна,5,м. Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11106

3- відповідачу ОСОБА_6 підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_3 вул.Р.Люксембург,21,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11106