Справа № 604/434/15-а
Суддя: Могачевська В. Й.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року Підволочиський районний суд Тернопільської області

у складі : головуючого судді Могачевської В.Й.

за участю секретаря судового засідання Реєнт Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Підволочиську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області, інспектора ОДР Відділу державної автомобільної інспекції з обслуговування Волочиського району управління Державної автомобільної інспекції управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області лейтенанта міліції ОСОБА_2, про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 07 квітня 2015 року звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області, інспектора ОДР Відділу державної автомобільної інспекції з обслуговування Волочиського району управління Державної автомобільної інспекції управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області лейтенанта міліції ОСОБА_2, про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 30 березня 2015 року серії ПС2 №067292.

Свої вимоги мотивує тим, що 30 березня 2015 року інспектором ОДР ВДАІ з обслуговування Волочиського району УДАІ УМВС України в Хмельницькій області, лейтенантом міліції, ОСОБА_2 стосовно нього винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 067292, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн., за вчинення адміністративного порушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У цій постанові вказано, що він, позивач, нібито 30.03.2015 р. о 09 год. 00 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1, на а/д підїзд до м. Волочиськ 8 км + 100 м поза населеним пунктом не увімкнув ближнє світло фар або денні ходові вогні, чим порушив п. 9.8 ПДР України.

Позивач вважає, що дана постанова винесена із порушенням вимог чинного законодавства, не відповідає дійсним обставинам справи, а дії інспектора ДАІ при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушили його права, виходячи з наступного.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Однак, на думку позивача інспектором дані вимоги не виконані.

Так, до зазначеної постанови долучено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 427818 від 30.03.2015 року, складений інспектором ОДР ВДАІ з обслуговування Волочиського району УДАІ УМВС України в Хмельницькій області, лейтенантом міліції, ОСОБА_2. У цьому протоколі також вказано, що 30.03.2015 р. о 09 год. 00 хв. на а/д підїзд до м. Волочиськ 8 км + 100 м він, керуючи автомобілем НОМЕР_1, поза населеним пунктом не увімкнув ближнє світло фар або денні ходові вогні, чим порушив п. 9.8 ПДР Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП.

ОСОБА_1 категорично стверджує, що керуючи автомобілем Правил дорожнього руху України не порушував, рухався поза населеним пунктом із увімкненим ближнім світлом фар (відповідний тумблер, який відповідає за увімкнення цього світла фар він увімкнув в салоні автомобіля). Також, у поясненні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ним вказано, що Правил дорожнього руху України він не порушував. Водночас технічну справність вищевказаного тумблеру та справність фар ближнього світла ніхто, у тому числі вищевказаний працівник ВДАІ, у керованому ним автомобілі не перевіряв.

Не зважаючи на його пояснення, інспектор ВДАІ ОСОБА_2, всупереч вимог ст. ст. 280, 283 КУпАП, не з'ясувавши чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, незаконно, виніс постанову серії ПС2 № 067292 від 30.03.2015 р., згідно якої притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За даними протоколу про адміністративне правопорушення він, як водій, нібито порушив вимоги п. 9.8 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі порушення водіями транспортних засобів правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку та інше.

Правила користування зовнішніми освітлювальними приладами передбачені у розділі 19 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, а пункт 9.8 відноситься до розділу 9 Правил дорожнього руху України - «Попереджувальні сигнали».

Відповідно до п. 9.1 (г) Правил дорожнього руху України попереджувальними сигналами є увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби.

Згідно п. 9.8 Правил дорожнього руху України, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене з 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами, повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

З аналізу даних норм слід зробити висновок, що користування зовнішніми освітлювальними приладами регулюється розділом 19 Правил дорожнього руху України, а користування попереджувальними сигналами розділом 9.

З огляду на вище зазначене, вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки, як зазначено у постанові у справі про адміністративне правопорушення, до зупинки інспектором ДАІ він вже рухався по автодорозі, а в розумінні ч.2 ст.122 КУпАП, відповідальність настає у разі порушення водіями транспортних засобів правил користування попереджувальними сигналами лише при початку руху чи зміні його напрямку, що передбачено п.п.9.2, 9.7 Правил дорожнього руху України.

За не ввімкнений за межами населеного пункту з 1 жовтня до 1 травня денний ходовий вогонь або ближнє світло настає відповідальність за ст.125 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, однак, при винесенні даної постанови цього зроблено також не було.

Згідно ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Малозначні правопорушення - це такі адміністративні правопорушення, які не становить великої суспільної шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.

У даному випадку, навіть в разі вчинення ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення, воно не становить великої суспільної шкідливості й не завдає значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.

Крім того, у даному випадку при призначенні покарання відповідачем не було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Так, як він на даний час ніде не працює, не має жодного джерела доходу і у нього на утриманні знаходиться малолітня дитина, а тому накладене на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. є для нього надто значним.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Крім того, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КпАП України.

В п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії) дій чи бездіяльності.

Крім того, ч. 2 ст. 19 КАС України передбачено, що адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Дані положення кореспондуються з п.1 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 року № 2. З огляду на зазначену норму під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Встановлення невідповідності діяльності субєкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності може бути підставою для задоволення позову за умови встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Оскільки постанова серії ПС2 № 067292 від 30.03.2015 р. в справі про адміністративне правопорушення винесена не на підставі, не у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; не з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; необгрунтовано, упереджено, без урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, позивач вважає її незаконною, такою що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав висловлених у ньому. Крім того, додатково пояснив, що 30 березня 2015 року о 09 год. 00 хв. він дійсно керував автомобілем НОМЕР_1, який належить його знайомому, і, на а/д підїзд до м. Волочиськ 8 км + 100 м, його зупинив інспектор, який склав на нього протокол та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він поза населеним пунктом не ввімкнув ближнє світло фар, і як доказ вчиненого правопорушення подав відеозапис. Однак відсутність світла він може пояснити тим, що даний автомобіль він попросив у свого знайомого, автомобілями такого класу він не їздив, світло включав, але можливо не до кінця нажав кнопку тумблера і воно не загорілося, про що пояснював інспектору, однак останній, незважаючи на його пояснення склав протокол та виніс постанову. Оскільки позивач ніде не працює, має на утриманні неповнолітню доньку, автомобілем керує більше десяти років, раніше ніколи не притягався до відповідальності просить звільнити його від сплати штрафу, оскільки це для нього дуже велика сума.

Представник Управління ДАІ УМВС України в Хмельницькій області лейтенант міліції ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивача заперечив та пояснив, що він особисто зафіксував вищевказане порушення ПДР, складав протокол про адмінправопорушення, був присутнім при розгляді протоколу та виносив оскаржувану постанову. При цьому стягнення наклав в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією даної статті, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши сторін у справі, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази в їх сукупності та які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних міркувань .

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 Кодексу адміністративного судочинства України, усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

30 березня 2015 року інспектором ОДР ВДАІ з обслуговування Волочиського району УДАІ УМВСУ в Хмельницькій області лейтенантом міліції ОСОБА_2 було винесено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №427818, згідно якого позивач ОСОБА_1 30.03.2015 р. о 09 год. 00 хв. на а/д підїзд до м. Волочиськ 8 км + 100 м, керуючи автомобілем Chevrolet н.з. ВО 6566 ВС, поза населеним пунктом не увімкнув ближнє світло фар або денні ходові вогні, чим порушив вимоги п. 9.8 Правил дорожнього руху.

Відповідно до постанови серія ПС2 №067292 в справі про адміністративне правопорушення від 30 березня 2015 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 9.8 Правил дорожнього руху України, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене з 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами, повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Як видно із переглянутого в судовому засіданні відеозапису, позивач рухався без увімкненого світла ближніх фар, чим порушив вимоги п. 9.8 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст 122 КУпАП .

Відповідно до ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, однак, при винесенні даної постанови це було зроблено не в повній мірі.

Згідно ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Малозначні правопорушення - це такі адміністративні правопорушення, які не становить великої суспільної шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.

Враховуючи що позивач раніше до відповідальності не притягався, ніде не працює, має на утриманні неповнолітню доньку Христину, 02 квітня 2010 року, у скоєному щиро розкаявся, суд вважає, що в даному конкретному випадку його слід звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 22, 287, 288, 293 КУпАП, ст. 9 - 11, 17, 18, 159, 160, 163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Постанову серії ПС2 №067292 в справі про адміністративне правопорушення від 30 березня 2015 року, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 гривень, скасувати.

Провадження по даній справі закрити.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-підпис

копія вірна:

Суддя: В.Й. Могачевська