Справа № 810/366/15
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/366/15 Головуючий у 1-й інстанції: Балаклицький А.І. Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

28 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Ісаєнко Ю.А., Федотова І.В.,

при секретарі - Пономаренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправною бездіяльності, яка полягає у ненаданні податкової знижки по результатам 2013 року з підстав, не передбачених діючим законодавством; зобов'язання у встановлені законодавством строки підготувати висновок про повернення сум надміру сплаченого податку з доходів фізичних осіб з Державного бюджету України в розмірі 1332,02 грн. на користь позивача та подати цей висновок для виконання відповідному органові Державного казначейства України.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою в частині задоволення позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_2 було укладено договір кредиту №031МІ1 від 25.10.2013.

Згідно умов даного договору, кредит надавався на купівлю нерухомості, а саме двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

На забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором сторонами було укладено Договір іпотеки №031МІ1-ЗАСТ від 25.10.2013

З метою реалізувати право на податкову знижку за наслідками звітного податкового року, в червні 2014 року позивач направив на адресу Таращанського відділення Білоцерківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області податкову декларацію про майновий стан i доходи за 2013 рік.

В поданій декларації позивач вказав, що має право на податкову знижку на суму 1353,68 грн. у зв'язку зі сплатою відсотків по іпотечному кредитуванню в розмірі 8659,49 грн. (рядок 12 Переліку сум витрат, що включаються до складу податкової знижки згідно із статтею 166 розділу IV ПК України (додаток 6 до рядку 11 податкової декларації про майновий стан i доходи).

Для підтвердження права на податкову знижку позивачем було надано копії кредитного та іпотечного договорів, копію договору купівлі-продажу від 25.10.2013, копії меморіальних ордерів від 25.11.2013 та від 25.12.2013 про сплату процентів за кредитом на загальну суму 8629,49 грн.

У зв'язку з тим, що місце постійного та основного проживання ОСОБА_2 (придбана ним квартира за адресою: АДРЕСА_1) є відмінною від його місця реєстрації (АДРЕСА_2), позивачем також було подано відповідачу копію Акту від 10.06.2014, затвердженого директором КП "ЖЕО-103" ОСОБА_3 та підписаного мешканцями будинку, майстром т/д №4 КП "ЖЕО-103", яким підтверджується проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач листом від 28.07.2014 №1380/10/10 відмовив позивачу в праві на включення до податкової знижки частини суми процентів за користування іпотечним житловим кредитом у зв'язку з тим, що згідно з позначкою в паспорті квартира за адресою: АДРЕСА_1 (предмет іпотеки) не визначена позивачем як основне місце проживання.

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач безпідставно розцінив відсутність реєстрації позивача за адресою спірної квартири як підставу для позбавлення його права на податкову знижку.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з пп. 14.1.170 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкова знижка для фізичних осіб, які не є суб'єктами господарювання, - документально підтверджена сума (вартість) витрат платника податку - резидента у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг) у резидентів - фізичних або юридичних осіб протягом звітного року, на яку дозволяється зменшення його загального річного оподатковуваного доходу, одержаного за наслідками такого звітного року у вигляді заробітної плати, у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пп. пп. 166.1.1, 166.3.1 п. 166.1 ст. 166 цього Кодексу платник податку має право на податкову знижку за наслідками звітного податкового року. Платник податку має право включити до податкової знижки у зменшення оподатковуваного доходу платника податку за наслідками звітного податкового року, визначеного з урахуванням положень пункту 164.6 статті 164 цього Кодексу, такі фактично здійснені ним протягом звітного податкового року витрати: частину суми процентів, сплачених таким платником податку за користування іпотечним житловим кредитом, що визначається відповідно до статті 175 цього Кодексу.

До податкової знижки включаються фактично здійснені протягом звітного податкового року платником податку витрати, підтверджені відповідними платіжними та розрахунковими документами, зокрема квитанціями, фіскальними або товарними чеками, прибутковими касовими ордерами, копіями договорів, що ідентифікують продавця товарів (робіт, послуг) і їх покупця (отримувача). У зазначених документах обов'язково повинно бути відображено вартість таких товарів (робіт, послуг) і строк їх продажу (виконання, надання) (пп. 166.2.1 п. 166.2 ст. 166 ПК України).

Перелік витрат, дозволених до включення до податкової знижки, визначено пунктом 166.3 статті 166 Податкового кодексу України.

До таких витрат, окрім іншого, законодавство дозволяє включити частину суми процентів, сплачених таким платником податку за користування іпотечним житловим кредитом, що визначається відповідно до статті 175 цього Кодексу (підпункт 166.3.1 пункту 166.3 статті 166 Податкового кодексу України).

При цьому, відповідно до підпункту 14.1.87 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, іпотечний житловий кредит - фінансовий кредит, що надається фізичній особі банківською чи іншою фінансовою установою відповідно до закону строком не менш як на п'ять повних календарних років для фінансування витрат, пов'язаних з придбанням квартири (кімнати) чи житлового будинку (його частини) або будівництвом житлового будинку (його частини), що надаються у власність позичальника, з прийняттям кредитором такого житла (землі, що знаходиться під таким житловим будинком, у тому числі присадибної ділянки) у заставу.

Відповідно до п. 175.1 ст. 175 Податкового кодексу України платник податку - резидент має право включити до податкової знижки частину суми процентів за користування іпотечним житловим кредитом, наданим позичальнику в національній або іноземній валютах, фактично сплачених протягом звітного податкового року. Таке право виникає в разі, якщо за рахунок іпотечного житлового кредиту будується чи купується житловий будинок (квартира, кімната), визначений платником податку як основне місце його проживання, зокрема згідно з позначкою в паспорті про реєстрацію за місцезнаходженням такого житла.

Стосовно посилань податкового органу на те, що позивач не зареєстрований в даній квартирі, згідно положень п.175.1 ст.175 ПК України, колегія суддів зазначає, що таке право виникає в разі якщо за рахунок іпотечного житлового кредиту будується чи купується житловий будинок (квартира, кімната), визначений платником податку як основне місце його проживання, зокрема згідно з позначкою в паспорті про реєстрацію за місцезнаходженням такого житла.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що положення вказаної норми, а саме «зокрема згідно з позначкою в паспорті про реєстрацію за місцезнаходженням такого житла» не означає, що особа має право на податкову знижку лише та виключно за наявності факту реєстрації за місцезнаходженням такого житла, а набуває його в тому числі за наявності реєстрації.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що право позивача на податковий кредит не залежить від місця реєстрації платника податку, а відтак, відповідач безпідставно розцінив відсутність реєстрації позивача за адресою спірної квартири як підставу для позбавлення його права на податкову знижку.

Викладені в апеляційній скарзі доводи є безпідставними і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2015 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Федотов І.В.