Справа № 326/751/15-а
Суддя: Каряка Д. О.
Дата ухвалення: 2015-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Копія Справа № 6-а/326/1/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 р. м. Приморськ

Приморський районний суд Запорізької області

в складі головуючого судді Каряки Д.О.,

при секретарі Сичовій Г.В.,

розглянувши подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_1, 24.04.2015 р. звернувся до суду з поданням про зміну способу і порядку виконання судового рішення від 15.10.2014 р., винесеного Приморським районним судом Запорізької області по справі №2-а/326/43/2014.

В суд сторони не прибули, що не перешкоджає розгляду подання, без технічної фіксації.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного.

В матеріалах справи № 6-а/326/1/2015 є постанова суду від 15.10.2014 р., згідно якої позов ОСОБА_2 задоволено частково, визнано протиправними дії Управління пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області щодо відмови в здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2, як інваліду 3 групи, державної та додаткової пенсії, всупереч вимогам ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 02.04.2014 року. Зобовязано Управління пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області призначити пенсію та провести перерахунок виплат ОСОБА_2 державної пенсії та додаткової пенсії, як інваліду 3 групи, у відповідності з вимогами, встановленими ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 02.04.2014 року по 03.08.2014 року з розрахунку державної пенсії у розмірі шести мінімальних пенсій за віком для непрацездатних громадян та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, з розрахунку 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, дорівнюючої прожитковому мінімуму, встановленому відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум», з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період (а.с.17-18). Ця постанова була оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, за ухвалою якого від 09.14.2014р., постанову Приморського районного суду Запорізької області від 15.10.2014 р. залишено без змін (а.с.27-28).

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право звертатися до суду, який видав виконавчий документ з заявою про роз`яснення рішення, про видачу дублікату виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення у випадках коли для цього є відповідні підстави.

Зі звернення ВДВС вбачається, що прийняттям Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та постанови КМУ від 30.01.2013р. № 45, ускладнено виконання рішення суду, а фактично вони виключають подальше виконавче провадження.

В ст. 26 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження» наведено перелік підстав які виключають здійснення виконавчого провадження. В жодній з них не передбачено, що прийняття нормативних актів на кшталт вказаних у поданні, може слугувати такою підставою. То ж такі ствердження автора подання не ґрунтуються на законі.

Щодо самої суті запропонованих змін порядку та способу виконання рішення, то з огляду на зміст позову та прийняте судом рішення, питання про стягнення з УПФУ суми в розмірі 17748,90 грн. не було предметом позову, а тому і не може бути зараз предметом розгляду подання, так як це порушує вимоги ст. 11 КАС України щодо диспозитивності адміністративного процесу. Окрім того, суду взагалі не є зрозумілим необхідність визначити таку суму до стягнення з УПФУ, так як зі змісту рішення і так вбачається, що відповідача зобовязано нарахувати та виплатити певну суму позивачу. То ж яким чином цим буде змінено порядок та спосіб виконання рішення незрозуміло.

За ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені ЗУ «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України. У разі якщо стягувач подав не всі необхідні для перерахування коштів документи та відомості, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом пяти днів з дня надходження заяви повідомляє в установленому порядку про це стягувача.

Тобто, визначено певний порядок та процедуру виконання рішення суду, але в поданні ВДВС не йдеться проте, що з відповідних причин центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів повідомлено ВДВС про неможливість виконання рішення, саме через не передбачення в його тексті механізму його виконання, який там і не повинен бути, так як встановлюється відповідним законодавством, а не судовим рішенням. То ж ВДВС не вжито усіх передбачених в законі дій по виконанню судового рішення, що не є підставою для зміни способу та порядку виконання рішення судом.

З встановленого вбачається, що вимога ВДВС є безпідставною.

Керуючись ст. 263 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення відмовити за безпідставністю.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала може бути осаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд Запорізької області протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя Приморського районного суду

Запорізької області підпис ОСОБА_3

З оригіналом згідно: суддя Д.О. Каряка

05.05.2015