Справа № 820/456/15
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2015-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 квітня 2015 р. № 820/456/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Чиркіної А.А.,

за участю: представника позивача Кізілова О.В.,

представника відповідачів Поярко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СУЧАСНІ БІЗНЕС-СИСТЕМИ" до Головного управління Міндоходів у Харківській області, Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання незаконним та скасування наказу і рішення , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "СУЧАСНІ БІЗНЕС-СИСТЕМИ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Міндоходів у Харківській області, Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області, у якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Міндоходів у Харківській області від 13.01.2015 №6 "Про проведення фактичної перевірки ТОВ "СУЧАСНІ БІЗНЕС - СИСТЕМИ";

- визнати незаконним та скасувати рішення Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області "Про застосування адміністративного арешту майна платника податків" від 17.01.2015 № 26/7/20-23-22-01-05, обґрунтовуючи позовні вимоги наступним.

На підставі наказу від 13.01.2015 р. № 6 фахівцями ГУ Міндоходів у Харківській області, було призначено проведення фактичної перевірки вищезазначеного платника податку Товариства з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНІ БІЗНЕС - СИСТЕМИ». Позивач вважає наказ від 13.01.2015 р. № 6 незаконним, посилаючись на порушення відповідачем норм чинного законодавства.

Представник позивача в ході судового розгляду справи підтримав позов у повному обсязі.

В поданих до суду письмових запереченнях представник відповідачів проти позову заперечував, мотивуючи тим, що податкові органи діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Представник відповідачів в ході судового розгляду справи підтримав доводи, викладені у запереченнях та просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступне.

На адресу Головного управління Міндоходів у Харківській області надійшов лист Державної фіскальної служби України про організацію та проведення перевірок, яким, зокрема, зобов'язано податкові органи організувати та провести фактичні перевірки ризикових покупців та їх контрагентів, під час яких дослідити операції продажу скетч-карток за готівку з використанням/ без використання РРО. (а.с. 32-34). Також, разом з цим листом, до суду надано додаток № 1, з якому міститься посилання на підприємство позивача.

На підставі зазначеного листа Державної фіскальної служби України Головним управлінням Міндоходів у Харківській області було складено наказ № 6 від 13.01.15 про організацію проведення фактичних перевірок відповідно до п.п. 80.2.2, 80.2.3, 80.2.6 п. 80.2. ст.. 80 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 75.1. ст.. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п.п. 80.2.2., п. 80.2 ст.. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин: у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

Відповідно до п.80.5 ст.. 80 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

З аналізу зазначеного норм суд приходить до висновку, що спірний наказ відповідає вимогам податкового законодавства та ч.3 ст.2 КАС України, отже позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування наказу задоволенню не підлягають.

Посилання позивача на невідповідність спірного наказу вимогам податкового законодавства та посилання на винесення спірного наказу ГУ Міндоходів у Харківській області, замість органу фіскальної служби, судом не приймаються через їх необґрунтованість.

Щодо позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області «Про застосування адміністративного арешту майна платника податку» від 17.01.2015 р. № 26/7/20- 23- 22- 01- 05, суд зазначає наступне.

На підставі наказу № 6 від 13.01.15 направлень на проведення перевірок №99, №100 від 15.01.15 фахівці Головного управління Міндоходів у Харківській області здійснили вихід для проведення фактичної перевірки позивача, однак не були допущені до перевірки, про що складено акт не допуску до проведення фактичної перевірки від 16.01.15 №1/223/38397793 (а.с.40).

Відповідно до п. 81.1, 81.2 ст. 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки. Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється. При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

В результаті недопуску посадових осіб Головного управління Міндоходів у Харківській області до проведення фактичної перевірки в.о. начальника Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області було прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 17.01.15, яким податковим органом застосовано повний адміністративний арешт майна платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю "СУЧАСНІ БІЗНЕС-СИСТЕМИ".

Відповідно до п. 94.1 ст. 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Відповідно до п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Отже, суд приходить до висновку, що Харківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Харківській області прийняла рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 17.01.15 на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Оскільки позовна вимога про визнання незаконним та скасування рішення Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області «Про застосування адміністративного арешту майна платника податку» від 17.01.2015 є похідною від вимоги про визнання незаконним та скасування наказу та рішення Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області є законним - суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 11, 71, 86, 159-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "СУЧАСНІ БІЗНЕС-СИСТЕМИ" до Головного управління Міндоходів у Харківській області, Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання незаконним та скасування наказу і рішення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 27 квітня 2015 року.

Суддя Мельников Р.В.