Справа № 347/3/15-а
Суддя: Крилюк М.І. М. І.
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 347/3/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2015 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді: Крилюк М.І.,

секретаря : Мусорук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до начальника ВДАІ з обслуговування Косівського району Івано-Франківської області майора міліції ОСОБА_2 про скасування постанови серія ПС1 №512187 винесену начальником ВДАІ з обслуговування Косівського району Івано-Франківської області майором міліції ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до начальника ВДАІ з обслуговування Косівського району Івано-Франківської області майора міліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії ПС1 №512187 від 05.01.2015 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КупАП.

В судовому засіданні позивач, вимоги адміністративного позову підтримав, суду пояснив, що згідно постанови про адміністративне правопорушення серії ПС1 №512187 від 05.01.2015р. начальником ВДАІ з обслуговування Косівського району Івано-Франківської області майором міліції ОСОБА_2 щодо нього застосовано адміністративне стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП в розмірі 425грн. штрафу. З вказаної постанови вбачається, що він ніби-то 26.11.2014р. о 10 год в м.Снятині по вул.Шевченка керуючи автомобілем порушив правила обгону, а саме здійснив обгін транспортного засобу, що рухався в попутньому напрямку на пішохідному переході, чим допустив правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. Вважає вказану постанову незаконною, і такою, що не відповідає вимогам закону та порушує його права, оскільки вказаного в протоколі та оскаржуваній ним постанові правопорушення він фактично не вчиняв, тобто керуючи транспортним засобом на ділянці дороги в м.Снятин не здійснював обгону іншого, попутнього ТЗ на пішоходному переході. Вважає такі дії працівників ДАІ незаконними, а тому просить постанову серії ПС1 №512187 від 05.01.2015р. щодо нього скасувати.

Відповідач, ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги адміністративного позову не визнав та пояснив, що підставою для винесення ним постанови у справі про адміністративне правопорушення від 05.01.2015 року щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн став протокол про адміністративне правопорушення від 26.11.2014 року складений інспектором Снятинського ВДАІ ОСОБА_3 Сумніву в порушенні ОСОБА_4 під час керування транспортним засобом Правил Дорожного Руху, п.14.6.в в нього не було, сам протокол відповідав вимогам КУпАП, а тому відповідно він і прийняв постанову. Просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши сторони, пояснення свідків та вивчивши матеріали справи вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Як вбачається із Постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ПС 1 №512187 (а.с.6) ОСОБА_1 26.11.2014р. о 10 год в м.Снятині по вул.Шевченка керуючи автомобілем порушив правила обгону, а саме здійснив обгін транспортного засобу, що рухався в попутньому напрямку на пішохідному переході, чим допустив правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови начальником ВДАІ з обслуговування Косівського району ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді 425 грн штрафу.

Разом із тим суд звертає увагу, що у оскаржуваній позивачем постанові начальником ВДАІ взагалі не визначено пункт Правил Дорожнього руху, який порушений позивачем.

Ст. 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду та вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь в справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна визначити причини, через які ці докази не будуть надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитись. Суд сприяє в реалізації цього обовязку і витребовує необхідні докази.

В заперечення вимог позивача, відповідачем заявлено клопотання про допит в якості свідка інспектора ВДАІ Снятинського району, ОСОБА_3, який в судовому засіданні пояснив, що 26.11.2014р. здійснюючи патрулювання в м.Снятин по вул.Шевченка, він побачив, що ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, а саме здійснив обгін попутнього транспортного засобу на пішохідному переході, після чого він його зупинив та склав протокол про адміністративне правопорушення.

Разом із тим суд не може взяти до уваги пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, як підтвердження вини позивача, оскільки вказані особи не були учасниками дорожнього руху керуючи транспортними засобами, а являються особистими знайомими працівника ДАЇ ОСОБА_3 і записані в протоколі, як свідки на його прохання.

Що стосується пояснень водія попутнього транспортного засобу, ОСОБА_7 якого ніби-то обігнав на пішоходному переході позивач в справі, то вказані свідчення він мав надати безпосередньо працівнику ДАЇ при складанні протоколу про порушення правил дорожнього руху під час зупинки позивача, більше того суду невідомо з яких причин вказана особа зазначає про порушення правил дорожнього руху позивачем аж через 5 місяців при цьому не знаючи його особисто, а свідчення безпосередньо працівнику ДАЇ на місці зупинки позивача не надав.

Також допитані судом і свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які під час зупинки позивача працівником ДАЇ рухались своїми транспортними засобами по даній ділянці дороги.

Суду пояснили, що бачили, як працівник ДАЇ зупинив автомобіль позивача, про те з яких причин їм невідомо, оскільки вони рухались своїми автомобілями позаді, але ствердили що обгін транпортних засобів в той час на тій ділянці дороги неможливий так як там існує пішоходний перехід який частково був загодоржений через ремонт дороги та велике скупчення людей через торгові точки біля дороги.

Даний факт підтверджений фотокарткою, яка представлена позивачем, де вказані і свідки які записані в протоколі та автомобіль працівника ДАЇ і також зафіксований транспорт який проводить ремонт дороги.

Тому як встановлено судом, докази, які б засвідчували саме вину позивача, окрім постанови про адміністративне правопорушення, відсутні.

А згідно вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне порушення, є будь які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про порушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

У даному випадку начальником ВДАІ з обслуговування Косівського району вирішуючи питання про застосування щодо ОСОБА_1 адміністративного стягнення не вислухано пояснення свідків вказаних позивачем та не в повній мірі досліджено всі докази в справі.

Згідно ст.252 КУпАП, орган оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об"єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказів, на підставі яких працівник ДАІ скористався внутрішнім переконанням та зробив висновок про правопорушення, суду не надано. Тільки внутрішнього переконання для складання протоколу не достатньо, необхідні докази передбачені ст. 251 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

Згідно теоретичних засад законодавства України про адміністративні правопорушення, якщо хоча б один з елементів складу адмінправопорушення (обєкт, обєктивна сторона, субєкт, субєктивна сторона) відсутній, то вказане діяння не є адмінправопорушенням.

Аналіз складу даного адмінправопорушення свідчить про відсутність у ньому таких обовязкових елементів, як обєктивна та субєктивна сторона, оскільки, як вказано вище, відповідачем не доведено правомірність свого рішення, а судом не добуті будь-які належні, достатні та достовірні докази щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Таким чином, наведені обставини засвідчують відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, у звязку із чим постанова в справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

На підставі наведеного 33, 122, 245, 247, 283, 287-289 КУпАП та керуючись ст.ст. 162-163, 171-2, 186 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Постанову серії ПС1 №512187 від 05.01.2015р. начальника ВДАІ з обслуговування Косівського району Івано-Франківської області майора міліції ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по ст.122ч.2 КУпАП в розмірі 425грн. скасувати, а провадження в справі закрити.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя: М.І. Крилюк