Справа № 806/791/15
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2015 року м.Житомир справа № 806/791/15

категорія 11.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання - Галайба І.Б.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області про визнання дій неправомірними та скасування постанов

встановив:

25 лютого 2015 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3М.) із позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області (далі - УДВС ГУЮ у Житомирській області) про визнання дій неправомірними та скасування постанов.

У позовній заяві ФОП ОСОБА_3 вказав, що 17 лютого 2015 року під час здійснення фінансових операцій у банківській установі йому стало відомо про те, що постановою про арешт коштів боржника від 12 лютого 2015 року був накладений арешт на його банківські рахунки. Після ознайомлення з виконавчим провадженням, позивач також дізнався про те, що державним виконавцем було винесено ряд постанов, з якими він не погоджується, оскільки ним не була отримана постанова УДВС ГУЮ у Житомирській області від 3 квітня 2013 року про відкриття виконавчого провадження провадження ВП №37354225, а тому він був позбавлений можливості на її оскарження чи добровільного її виконання у необхідний строк. Також позивачем зазначено про те, що він змінив місце проживання та 29 січня 2014 року повністю сплатив суму заборгованості 98552 грн 43 коп. на рахунок стягувача - Державної митної служби України в особі Рівненської митниці. Просить визнати неправомірними дії старшого державного виконавця ВДВС Житомирського РУЮ ОСОБА_2 по винесенню постанови про стягнення виконавчого збору від 18 лютого 2015 року ВП №37354225. Зобов'язати старшого державного виконавця ВДВС Житомирського РУЮ ОСОБА_2 скасувати неправомірну постанову про стягнення виконавчого збору від 18 лютого 2015 року ВП №37354225. У разі визнання неправомірним дій старшого державного виконавця ВДВС Житомирського РУЮ ОСОБА_2 по винесенню постанови про стягнення виконавчого збору від 18 лютого 2015 року ВП №37354225, як наслідок скасувати постанову старшого державного виконавця ВДВС Житомирського РУЮ ОСОБА_2 про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 18 лютого 2015 року ВП №37354225, скасувати постанову старшого державного виконавця ВДВС Житомирського РУЮ ОСОБА_2 від 10 лютого 2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №37354225, скасувати постанову старшого державного виконавця ВДВС Житомирського РУЮ ОСОБА_2 про арешт коштів боржника від 18 лютого 2015 року ВП №37354225.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви ухвалами Житомирського окружного адміністративного суду від 30 березня 2015 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив адміністративний позов задовольнити у повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві. Вважає постанови такими, що винесені із порушенням норм законодавства, а дії державного виконавця щодо їх винесення протиправними.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов (а.с.61-63) та просив у задоволенні позову відмовити. Пояснив, що виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, постанова про його стягнення надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена до суду у десятиденний строк. Окрім того одним із обов'язків боржника є повідомлення про зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну місця реєстрації), чого здійснено не було. За таких обставин вважає, що постанови про стягнення виконавчого збору та накладення арешту на майно та кошти боржника винесені відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у ВДВС Житомирського РУЮ перебував виконавчий документ про стягнення заборгованості з ФОП ОСОБА_3 на користь держави, а саме: постанова Рівненської митниці №0025/20400/13-0038/20400/13 від 31 січня 2013 року про стягнення 98552 грн 43 коп. штрафу на користь держави в особі Рівненської митниці Державної митної служби України.

3 квітня 2013 року постановою старшого державного виконавця ВДВС Житомирського РУЮ ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження ВП №37354225 з виконання постанови Державної митної служби України в особі Рівненської митниці б/н від 31 січня 2013 року про стягнення з ФОП ОСОБА_3 штрафу за порушення митних правил та було встановлено термін добровільного її виконання до 9 квітня 2013 року (а.с.81).

Постанову про відкриття виконавчого провадження направлено держвиконавцем простою поштовою кореспонденцією на адресу місця проживання боржника (а.с. 82, 83), що співпадала з адресою, зазначеною у паспорті боржника, а саме: АДРЕСА_1. (а.с. 76).

ФОП ОСОБА_3 оплатив суму заборгованості на рахунок стягувача, що підтверджується копією платіжного доручення від 29 січня 2014 року №288 (а.с.40).

10 лютого 2015 року постановою старшого державного виконавця ВДВС Житомирського РУЮ ОСОБА_2 ВП №37354225 згідно зі статтею 57 Закону України від 21 квітня 1999 року №606-XIV "Про виконавче провадження" (далі - Закон України №606-ХІV) накладено арешт на все майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення 108437 грн 67 коп., з яких 98552 грн 43 коп. сума штрафу за порушення митних правил (а.с.89).

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Житомирського РУЮ ОСОБА_2 від 12 лютого 2015 року ВП №37354225 накладено арешт на кошти боржника, що знаходяться на рахунках у банківських установах та належать боржнику у межах суми 108437 грн 67 коп. (а.с.90-91).

Арешт на майно та кошти боржника був накладений після повної сплати боржником заборгованості за виконавчим документом.

18 лютого 2015 року старшим державним виконавцем ВДВС Житомирського РУЮ ОСОБА_2 прийнято постанову ВП №37354225 про стягнення виконавчого збору на суму 9855 грн 24 коп., у звязку з тим, що постанову про відкриття виконавчого провадження не виконано у встановлений строк. (а.с. 108).

18 лютого 2015 року державним виконавцем також прийнято постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій на суму 30 грн 00 коп. (а.с. 99).

Зазначені постанови від 18 лютого 2015 року виділені в окреме провадження (а.с. 96).

Постановою державного виконавця від 18 лютого 2015 року ВП №37354225 накладено арешт на кошти боржника, що знаходяться на рахунках у банківських установах у межах суми 9885 грн 24 коп., а постанову про накладення арешту від 12 лютого 2015 року відкликано (а.с.93-94).

18 лютого 2015 року постановою старшого державного виконавця ВДВС Житомирського РУЮ ОСОБА_2 ВП №37354225 закінчено виконавче провадження ВП №37354225 відповідно до пункту 8 частини 1 статті 49 Закону України №606-ХІV у зв'язку із тим, що сума боргу згідно виконавчого документа сплачена боржником у повному обсязі (а.с.95).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України №606-ХІV примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону України №606-XIV державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 статті 25 Закону України №606-XIV, у редакції що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Частиною 5 статті 25 Закону України №606-XIV визначено, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до частини 1 статті 31 Закону України №606-XIV копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як було встановлено у судовому засіданні, на момент відкриття виконавчого провадження позивач проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, куди і була направлена постанова про відкриття виконавчого провадження, однак постанову про відкриття виконавчого провадження було надіслано боржнику для виконання у порушення частини 1 статті 31 Закону України №606-XIV звичайною кореспонденцією, а не рекомендованою з повідомленням про вручення.

Представник позивача у судовому засіданні стверджував, що не отримував постанову про відкриття виконавчого провадження.

Доказів, які б свідчили про отримання позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №37354225 від 3 квітня 2013 року відповідачем до суду не надано, тому суд виходить із того, що позивач не отримував постанову про відкриття виконавчого провадження, а отже і був позбавлений можливості виконати її добровільно у термін визначений державним виконавцем.

Відповідно до положень частини 1 статті 28 Закону України №606-XIV у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною 2 статті 25 цього Закону для самостійного виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10% суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувану за виконавчим документом.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що державним виконавцем ВДВС Житомирського РУЮ було порушено вимоги закону в частині невиконання належним чином обов'язку довести до відома боржника постанову про відкриття виконавчого провадження у встановленому законодавством порядку, а тому останній був позбавлений можливості виконати її у добровільному порядку в строк, що визначений у постанові про відкриття виконавчого провадження, у звязку з чим дії державного виконавця щодо винесення постанови від 18 лютого 2015 року ВП №37354225 про стягнення виконавчого збору на суму 9855 грн 24 коп. є протиправними, а постанова про стягнення виконавчого збору підлягає скасуванню як і постанова про арешт коштів боржника від 18 лютого 2015 року ВП №37354225 в частині накладення арешту на кошти, що належать боржнику - ОСОБА_3 у межах суми 9855 грн 24 коп.

Оскільки постанова про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10 лютого 2015 року ВП №37354225, прийнята вже після оплати позивачем боргу за виконавчим документом вона також підлягає скасуванню.

Стосовно вимог позивача про скасування постанови від 18 лютого 2015 року ВП №37354225 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 30 грн 00 коп. суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону України №606-XIV, у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Пунктами 6, 7 частини 4 статті 41 Закону України №606-XIV, у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, до витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій віднесено кошти, за рахунок яких здійснено оплату: виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень; інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби.

Відповідно до частини 5 статті 41 Закону України №606-XIV, у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Зазначена постанова надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ними до суду у десятиденний строк.

З наведених норм вбачається, що при проведенні виконавчих дій виконавча служба несе витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, які за постановою державного виконавця стягуються з боржника.

Із копії виконавчого провадження ВП №37354225 вбачається, що виконавча служба неодноразово направляла кореспонденцію на адресу боржника, направляла запити до банківських установ, вчиняла інші дії щодо виконавчого провадження, що передбачали понесення витрат, тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про скасування постанови від 18 лютого 2015 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 30 грн 00 коп. у виконавчому провадженні №37354225.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову частково.

Керуючись статтями 11, 71, 86, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції ОСОБА_2 щодо винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 18 лютого 2015 року ВП №37354225.

Скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції ОСОБА_2 про стягнення з боржника виконавчого збору від 18 лютого 2015 року ВП №37354225.

Скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції ОСОБА_2 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10 лютого 2015 року ВП №37354225.

Скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції ОСОБА_2 про арешт коштів боржника від 18 лютого 2015 року ВП №37354225 в частині накладення арешту на кошти, що належать боржнику - ОСОБА_3 у межах суми 9855 грн 24 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 05 травня 2015 р.