Справа № 826/1911/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31 березня 2015 року 16 год. 45 хв. № 826/1911/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Данилишина В.М., суддів Качура І.А., Келеберди В.І. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби України, треті особи: Пенсійний фонд України та управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі Рівненської області, про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва 09 лютого 2015 року надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) до Державної виконавчої служби України (далі - відповідач, ДВС України), треті особи: Пенсійний фонд України та управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі, про:

- визнання протиправною бездіяльності державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України Єжова М.В. в частині виконання ним національного рішення (постанови) Радивилівського районного суду Рівненської області від 24 лютого 2011 року щодо зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі провести перерахунок та встановити розмір пенсії позивачу як інваліду ІІІ групи, виходячи з розміру пенсії, зазначеного відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із 01 грудня 2010 року (далі - рішення національного суду);

- зобов'язання відповідача виконати рішення національного суду;

- зобов'язання відповідача вжити заходів щодо нарахування та стягнення з боржника на користь позивача, починаючи із дати закінчення тримісячного строку виконання рішення Європейського суду з прав людини (тобто із 01 листопада 2014 року) та до остаточного розрахунку на цю суму, простого відсотку (simple interest) у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме у період несплати, до якої має бути додано три відсоткові пункти.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки діяння відповідача суперечать нормам законодавства та порушують права і законні інтереси позивача.

Ухвалою суду від 12 лютого 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі, яку призначено до розгляду у судовому засіданні колегією суддів, а також, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача допущено Пенсійний фонд України (далі - третя особа-1) та управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі Рівненської області (далі - третя особа-2, УПФУ в Радивилівському районі).

У ході судового розгляду справи позивач та її представник підтримали позов та просили задовольнити його повністю, а представник відповідача не визнав позов та просив відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, поданих до суду 23 лютого 2015 року разом із доказами на їх обґрунтування.

У судове засідання 04 березня 2015 року представник відповідача не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи сторона відповідача повідомлена належним чином, заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача до суду не надійшла.

Представники третьої особи-1 та третьої особи-2 у судові засідання не прибули, хоча про дати, час та місце судового розгляду справи третя особа-1 та третя особа-2 повідомлені належним чином. При цьому, 04 березня 2015 року до суду від третьої особи-2 надійшли письмові заперечення проти позову із проханням про розгляд справи за відсутності її представника. Заява про розгляд справи за відсутності представник третьої особи-1 до суду не надійшла.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляд та вирішення справи по суті, у судовому засіданні 04 березня 2015 року судом, згідно з ч.ч. 4, 6 ст. 128 КАС України, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

До суду 10 березня 2015 року від третьої особи-2 надійшли письмові заперечення проти позову, які судом долучено до матеріалів справи для врахування при прийнятті у справі судового рішення по суті.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС України 29 серпня 2014 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №44546293, якою відкрито виконавче провадження з виконання рішення № 36762/06, виданого 31 липня 2014 року Європейським судом з прав людини (далі - рішення Європейського суду) про:

- упродовж трьох місяців держава-відповідач має виконати рішення національних органів, ухвалені на користь заявників, які залишаються такими, що підлягають виконанню, та виплатити по 2000 (дві тисячі) Євро кожному із заявників або їх правонаступникам, зазначеним у додатку 1, в якості відшкодування матеріальної і моральної шкоди та компенсації судових та інших витрат плюс будь-які податки, що можуть нараховуватись заявникам на вищезазначені суми, які мають бути конвертовані в національну валюту держави-відповідача за курсом на день здійснення платежу;

- із закінченням зазначеного тримісячного строку і до остаточного розрахунку на цю суму нараховуватиметься простий відсоток (simple interest) у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в період несплати, до якої має бути додано три відсоткові пункти (далі - виконавче провадження ВП № 44546293).

Стягувачем у виконавчому упровадженні ВП № 44546293 є позивач, боржником - Держава Україна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1, ст. 2, ч.ч. 3-6 ст. 8 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", рішення - а) остаточне рішення Європейського суду з прав людини у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; б) остаточне рішення Європейського суду з прав людини щодо справедливої сатисфакції у справі проти України; в) рішення Європейського суду з прав людини щодо дружнього врегулювання у справі проти України; г) рішення Європейського суду з прав людини про схвалення умов односторонньої декларації у справі проти України.

Рішення є обов'язковим для виконання Україною відповідно до ст. 46 Конвенції.

Порядок виконання Рішення визначається цим Законом, Законом України "Про виконавче провадження", іншими нормативно-правовими актами з урахуванням особливостей, що передбачені цим Законом.

Протягом одного місяця від дня відкриття виконавчого провадження за Рішенням Орган представництва надсилає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, постанову про відкриття виконавчого провадження та документи, передбачені у п. "б" ч. 1 ст. 7 цього Закону.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом 10 днів від дня надходження зазначених у ч. 3 цієї статті документів здійснює списання на вказаний Стягувачем банківський рахунок, а в разі його відсутності - на депозитний рахунок державної виконавчої служби коштів з відповідної бюджетної програми Державного бюджету України.

Підтвердження списання відшкодування, отримане від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та підтвердження виконання всіх вимог, зазначених у резолютивній частині остаточного рішення Суду у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції, резолютивній частині остаточного рішення Суду щодо справедливої сатисфакції у справі проти України, у рішенні Суду щодо дружнього врегулювання у справі проти України, у рішенні Суду про схвалення умов односторонньої декларації у справі проти України, є для державної виконавчої служби підставою для закінчення виконавчого провадження.

Державна виконавча служба протягом трьох днів надсилає Органу представництва постанову про закінчення виконавчого провадження та підтвердження списання коштів.

Згідно зі ст. 1, ч. 1, п. 9 ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Як з'ясовано судом у ході розгляду справи та уже зазначено вище, виконавче провадження ВП № 44546293 відкрито на виконання рішення Європейського суду.

З наявної у матеріалах справи копії рішення Європейського суду вбачається, що повинно бути виконано, зокрема, рішення національного суду - постанова Радивилівського районного суду Рівненської області від 24 лютого 2011 року у справі № 2-а-108/11, якою задоволено частково позов ОСОБА_1 до УПФУ в Радивилівському районі, а саме визнано протиправними дії УПФУ в Радивилівському районі щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку її пенсії, зобов'язано УПФУ в Радивилівському районі провести перерахунок і встановити розмір пенсії ОСОБА_1 як інваліду ІІІ групи виходячи з розміру пенсії, визначеного відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із 01 грудня 2010 року.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2011 року постанову Радивилівського районного суду Рівненської області від 24 лютого 2011 року залишено без змін.

З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що постановою державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області від 27 липня 2011 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 27829352 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-108, виданого 15 липня 2011 року Радивилівським районним судом Рівненської області про зобов'язання УПФУ в Радивилівському районі провести перерахунок і встановити розмір пенсії ОСОБА_1 як інваліду ІІІ групи виходячи з розміру пенсії, визначеного відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із 01 грудня 2010 року (далі - виконавче провадження ВП № 27829352).

Стягувачем у виконавчому провадженні ВП № 27829352 є позивач, боржником - УПФУ в Радивилівському районі.

В подальшому, постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області від 01 лютого 2012 року про закінчення виконавчого провадження ВП №27829352 виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-а-108 закінчено. Виконавчий документ повернуто до суду на підставі ст. 75 Закону.

Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 75 Закону (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Як вбачається з викладеного, виконавче провадження ВП № 27829352 закінчено, а виконавчий лист № 2-а-108 повернуто до суду у зв'язку з неможливістю виконання судового рішення без участі боржника.

Тобто, судове рішення, на виконання якого видано виконавчий лист № 2-а-108, з метою примусового виконання якого відкрито виконавче провадження ВП № 27829352, УПФУ в Радивилівському районі не виконано.

Таким чином, враховуючи викладене та зважаючи, що належних доказів виконання рішення національного суду представниками відповідача та третьої особи-2 у ході судового розгляду справи суду не надано, суд прийшов до висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача в особі державного виконавця відділу примусового виконання рішень Єжова М.В. в частині виконання рішення національного суду, зобов'язання відповідача виконати рішення національного суду та вжити заходів щодо нарахування та стягнення з боржника на користь позивача, починаючи із дати закінчення тримісячного строку виконання рішення Європейського суду та до остаточного розрахунку на цю суму, простого відсотку (simple interest) у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме у період несплати, до якої має бути додано три відсоткові пункти.

При цьому, суд зазначає, що у матеріалах справи міститься копія платіжного доручення від 25 вересня 2014 року № 6380, яким підтверджується факт сплати позивачу грошових коштів у розмірі 2000,00 Євро (еквівалент: 33375,39 грн.) відповідно до рішення Європейського суду.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби України, треті особи: Пенсійний фонд України та управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі Рівненської області, про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). У зв'язку з тим, що представниками позивача не заявлено вимогу про стягнення судового збору за рахунок бюджетних коштів, суд не присуджує на користь позивача здійснені ним судові витрати відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 24, 25, 69-71, 86, 128, 158-163, 167, 181 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Державної виконавчої служби України в особі державного виконавця відділу примусового виконання рішень Єжова М.В. в частині виконання рішення національного органу - постанови Радивилівського районного суду Рівненської області від 24 лютого 2011 року у справі № 2-а-108/11 щодо зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі Рівненської області провести перерахунок та встановити розмір пенсії ОСОБА_1 як інваліду ІІІ групи, виходячи з розміру пенсії, зазначеного відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із 01 грудня 2010 року.

3. Зобов'язати Державну виконавчу службу України виконати рішення національного органу - постанову Радивилівського районного суду Рівненської області від 24 лютого 2011 року у справі № 2-а-108/11 щодо зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі Рівненської області провести перерахунок та встановити розмір пенсії ОСОБА_1 як інваліду ІІІ групи, виходячи з розміру пенсії, зазначеного відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із 01 грудня 2010 року.

4. Зобов'язати Державну виконавчу службу України вжити заходів щодо нарахування та стягнення з боржника у виконавчому провадженні ВП № 44546293 на користь ОСОБА_1, починаючи із дати закінчення тримісячного строку виконання рішення Європейського суду з прав людини від 31 липня 2014 року № 36762/06 та до остаточного розрахунку на цю суму, простого відсотку (simple interest) у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме у період несплати, до якої має бути додано три відсоткові пункти.

Копії постанови направити (вручити) сторонам та третім особам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя В.М. Данилишин

Суддя І.А. Качур

Суддя В.І. Келеберда