Справа № 815/1193/13-а
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/1193/13-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Єщенка О.В.,

суддів - Димерлія О.О.

- Романішина В.Л.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01.03.2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання рішення, дій протиправними та скасування постанови від 01.02.2013 року по виконавчому провадженню ВП № 32712998, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання рішення, дій протиправними та скасування постанови від 01.02.2013 року по виконавчому провадженню ВП № 32712998.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що 21 травня 2012 року заступником начальника другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Указною Н.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 32712998 на підставі вимоги про сплату боргу № Ф-1721, видану 05.03.2012 року Управлінням пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси про стягнення з боржника - ОСОБА_2 боргу в сумі 999,36 грн. 24 вересня 2012 року відповідачем по виконавчому провадженню за ЄДРВП № 32712998 (ВП № 32712998) було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а також постанову про розшук майна боржника. Постановою від 01.02.2013 року на підставі ст. 83 Закону України "Про виконавче провадження" начальником другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції вищезазначені постанови скасовані. Постановою від 01.02.2013 року про розшук майна боржника при примусовому виконанні вимоги про сплату боргу № Ф-1721 було оголошено розшук майна ОСОБА_2. Позивачка вважала протиправними рішення, дію (бездіяльність) посадових осіб другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в частині: винесення постанови від 01.02.2013 року про розшук майна на підставі виконавчого документу "Вимоги про сплату боргу" від 05.03.2012 року № Ф-1721 управління Пенсійного фонду України про стягнення 999,36 грн., як такий, що не відповідає вимогам ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження", не є виконавчим листом, винесення постанови від 01.02.2013 року про розшук майна при відсутності дати та номеру рішення управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси, погодженого з управлінням праці та соціального захисту населення у Київському районі м. Одеси, на підставі якого був виданий виконавчий лист, винесення постанови від 01.02.2013 року про розшук майна у відсутності звернення до позивача державних виконавців для складання акту опису для арешту його майна, винесення постанови від 01.02.2013 року про розшук майна у відсутності прийнятого рішення про заборону розпоряджатись майном позивача, обмеження права користування майном та передачі майна на зберігання третій особі - Управлінню державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, винесення постанови від 01.02.2013 року про розшук майна у відсутності заяви стягувача по виконавчому провадженню ВП № 32712998 - управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про розшук майна позивача, винесення постанови від 01.02.2013 року про розшук майна за відсутністю судового рішення, що набрало законної сили про виділення частки у сумісній власності, винесення постанови від 01.02.2013 року про розшук майна за відсутністю законних підстав для застосування до позивача дій примусового стягнення грошової суми на користь управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси 999,36 грн., вимагання грошової суми у розмірі 999, 36 грн., а також надання протиправного права Управлінню державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області стягнути з позивача всі витрати по розшуку майна позивача за відсутністю судового рішення, яке набрало законної сили.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 01.03.2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв'язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із задоволенням позовних вимог.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення почтових відправлень, однак в судове засідання вони не з'явилися, поважність своєї неявки суду не повідомили, тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст.197 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 21 травня 2012 року заступником начальника другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Указною Н.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 32712998 (а.с.55), відповідно до якої відкрито виконавче провадження з виконання вимоги про сплату боргу № Ф-1721 (а.с.53), виданої 05.03.2012 року Управлінням пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси про стягнення з позивача на користь стягувача - УПФУ в Київському районі м. Одеси боргу в сумі 999,36 грн., та надано боржнику строк для самостійного виконання вимоги терміном у сім днів.

21 серпня 2012 року Указною Н.М. винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 99,94 грн. (а.с.81) та постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 40 грн. (а.с.84).

24 вересня 2012 року відповідачем по виконавчому провадженню ВП № 32712998 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.87), а також постанову про розшук майна боржника від 24 вересня 2012 року (а.с.89).

Постановою від 01.02.2013 року на підставі ст. 83 Закону України "Про виконавче провадження" начальником другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Ткаченко С.О. постанову від 24 вересня 2012 року по виконавчому провадженню ВП № 32712998 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а також постанову про розшук майна боржника було скасовано (а.с.16).

Постановою про розшук майна боржника від 01.02.2013 року головним державним виконавцем другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_5 при примусовому виконанні вимоги про сплату боргу № Ф-1721 було оголошено розшук майна ОСОБА_2 (а.с.14).

Так, згідно п. 1 постанови від 01.02.2013 року про розшук майна боржника головним державним виконавцем оголошено розшук майна Chevrolet Aveo д/н НОМЕР_1, Chery Jaggi д/н НОМЕР_2 (у разі затримання розмістити на арештмайданчик УДАІ УМВС України в Одеській області та повідомити відділ), що належить боржнику ОСОБА_2, адреса: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_3.

Пунктом 2 цієї постанови визначено, що витрати, пов'язані з розшуком, стягнути з боржника, а згідно п. 3 зазначено про можливість, порядок та строк оскарження постанови.

Вирішуючи справу по суті суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Так, ОСОБА_2, як в своєму позові, так і в апеляційній скарзі, посилається на те, що вимога про сплату боргу, винесена управлінням Пенсійного фонду України, не є виконавчим документом в розумінні норм Закону України «Про виконавче провадження», однак з даною позицією судова колегія погодитись не може, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, в тому числі рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України. Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів.

Відповідно до п. 6, ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена територіальними органами Пенсійного фонду України у випадках, передбачених цим Законом;

Згідно абз. 2 ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом, а частиною 5 цієї статті, встановлено, що вимога територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Дослідивши вимогу про сплату боргу № Ф-1721, видану 05.03.2012 року Управлінням пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь стягувача - УПФУ в Київському районі м. Одеси боргу в сумі 999, 36 грн. судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вона відповідає вимогам ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", містить необхідні дані, підписана уповноваженою посадовою особою та скріплена печаткою та є виконавчим документом, а отже 21 травня 2012 року заступником начальника другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Указною Н.М. було правомірно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 32712998.

В свою чергу, враховуючи ненадання боржником ОСОБА_2 документального підтвердження виконання рішення державного виконавця від 21 травня 2012 року, державний виконавець розпочав примусове виконання цього рішення, в тому числі виніс постанову від 01.02.2013 року про розшук майна.

Крім того, слід зазначити, що оскаржувану постанову від 01.02.2013 року було винесено не на підставі вимоги про сплату боргу № Ф-1721, як на те посилається апелянт, а на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 21 травня 2012 року (а.с.55).

Таким чином, вимога про сплату боргу № Ф-1721, а також постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 21 травня 2012 року є чинними та не підлягають скасуванню.

Що стосується накладеного арешту на майно ОСОБА_2, судова колегія вказує на наступне.

Згідно зі ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право в тому числі накладати арешт на майно боржника.

В зв'язку з тим, позивачем добровільно не виконано вимогу УПФУ в Київському районі м. Одеси про сплату боргу № Ф-1721, державним виконавцем було винесено постанову про розшук майна боржника від 01.02.2013 року.

Крім того, згідно ч.3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, в тому числі накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Статтею 52 цього Закону встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Згідно ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно повідомлення відділу організації розшуку викраденого автомототранспорту Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області від 22.11.2012 року за № 14389, направленого другому Київському ВДВС ОМУЮ (ах. 128), власником транспортних засобів Chevrolet Aveo д/н НОМЕР_1, Chery Jaggi д/н НОМЕР_2 є ОСОБА_2.

Відповідно до п.5.6.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 15.12.1999р. № 74/5, арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. Арешт застосовується для забезпечення збереження майна боржника.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з вищезазначеного судова колегія дійшла висновку, що відповідачем виконано у повному обсязі покладені на нього права та обов'язки, передбачені чинним законодавством України.

З огляду на викладене апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, зазначених у рішенні суду першої інстанції.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянта.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195,197,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01.03.2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя О.В.Єщенко

суддя О.О.Димерлій

суддя В.Л.Романішин