Справа № 804/1448/15
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2015 рокусправа № 804/1448/15
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Уханенка С.А. Богданенка І.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 січня 2015 року у справі №804/1448/15 за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі судді Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Демиденко Юрія Юрійовича про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 січня 2015 року у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Демиденко Юрія Юрійовича про визнання незаконними дій, відшкодування витрат, відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм процесуального права просить оскаржувану ухвалу суду скасувати.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали невірно було визначено відповідача у справі. Так, позивачем заявлено позовні вимоги до Держави Україна, яка є суб'єктом владних повноважень, вказане свідчить про те, що заявлений позов підлягає розгляду в порядку визначеному кодексом адміністративного судочинства.

Сторони, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення розгляду справи, в судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового процесу не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 3 КАС України суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що предметом розгляду в даній справі є незгода позивача з процесуальними діями судді щодо прийняття ухвали про відкриття провадження у справі.

Тобто, фактично позивач оскаржує рішення про відкриття провадження у справі та безпосередні дії судді пов'язані з його прийняттям та подальшим виконанням.

Отже, оскаржувані позивачем дії судді є процесуальними, а не управлінськими, вчиненні при виконанні ним своїх обов'язків по здійсненню правосуддя, передбачченому процесуальним законом. В той же час, в порядку адміністративного провадження можуть бути оскаржені лише рішення, дії або бездіяльність посадових осіб, що відносяться до сфери управлінської діяльності.

Так, згідно ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів пощирюється лише на всі публічно - правові спори, крім спорів для яких законом встановлено інший порядок судового вирішення.

У відповідності до ст. 124 конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Таким чином, рішення, дії та бездіяльність суддів з питань здійснення правосуддя, пов'язані з підготовкою, розглядом справи, виконанням рішення не можуть бути оскаржені шляхом звернення з адміністративним позовом, оскільки таке оскарження порушує принцип незалежності суддів та заборону впливу на діяльність суду.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що законність процесуальних актів, дій або бездіяльності судді, вчинених при розгляді конкретної справи не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в контексті даної справи, шляхом подання окремого позову до судді, або Держави Україна в особі судді, є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на поцесуальну незалежність суду.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а ухвала суду прийнята на підставі повно та всебічно досліджених обставин справи із додержавнням вимог матеріального та процесуального права, відтак підстави для її зміни або скасування відсутні.

Також, суд апеляційної інстанції вважає, за необхідне зазначити, що у відповідності до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання апеляційної скарги на ухвали суду становить 0,05 розміру мінімальної заробітної плати.

Для цілей визначення розміру судового збору у 2015 році у період до грудня місяця поточного року особам слід використовувати показник мінімальної заробітної плати встановлений на 2014 рік, а саме 1218 грн..

В свою чергу, 0.05 розміру мінімальної заробітної плати від показника мінімальної заробітної плати 1218 грн. становить 60.90 грн. (1218 * 0.05).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 січня 2015 року не сплачено судовий збір у розмірі 60.90 грн. та не додано до матеріалів справи документів на підтвердження наявності підстав для звільнення його від сплати судового збору у відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути з позивача суму несплаченого судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду у розмірі 60.90 грн. в рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.195, ст.196, ст.199, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 січня 2015 року у справі №804/1448/15 - залишити без змін.

Стягнути зі ОСОБА_1 в рахунок Державного бюджету суму судового збору у розмірі 60 (шістдесят) гривень 90 копійок.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко