Справа № 369/1848/15-а
Суддя: Медвідь Н. О.
Дата ухвалення: 2015-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/1848/15-а
Провадження № 2-а/369/105/15
ПОСТАНОВА

іменем України

17.04.2015 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Медвідь Н.О. розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Міністерства внутрішніх справ України, ОСОБА_2 пенсійного забезпечення пенсійного фонду України про визнання дій субєкта владних повноважень неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії, , -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 звернулася із даним позовом до суду посилаючись на те, що вона, з метою перерахування їй пенсії за вислугу років в органах МВС СРСР, де вона працювала на посаді начальницького складу з 05.04.1940 по 08.10.1968, звернулася до МВС України про перерахування їй пенсії за вислугу років в органах МВС. Але 02.02.2015 з ОСОБА_2 фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Міністерства Внутрішніх Справ України вона отримала відмову, яку вважає протиправною.

Вважає, що має право на отримання разової вихідної допомоги при звільненні з органів МВС і на компенсацію пенсії за вислугу років в МВС, яку вона не отримує з 1992 по теперішній час, що становить 22 роки, або 264 місяці.

Згідно наказу №500 від 30.09.1955 вона була звільнена в запас ОСОБА_3 з залишенням на попередній посаді за вільним наймом, а 08.10.1968 наказом № 142 лс -звільнена в порядку переведення в Київське ВО Швейної промисловості «Україна».

Також на момент звільнення зі служби на начальницькій посаді з органів МВС станом на 08.10.1968 вона мала 28 років і 6 місяців загального трудового стажу, замість 25 років, які дають їй право на призначення пенсії за вислугу 12 років і 6 місяців. На момент її звільнення з органів МВС їй виповнилося 45 років і 10 місяців, а на момент прийняття Закону України № 2262-Х11 від 09. 04.1992 - 68 років.

Тому, вважає, що має з 09. 04.1992 право на пенсію за вислугу років в органах МВС СРСР, а також на разову вихідну допомогу при звільненні з органів МВС СРСР, яку вона також не отримала при звільненні.

Тому просила визнати відмову ОСОБА_2 фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Міністерства Внутрішніх Справ України щодо перерахування їй пенсії за вислугу років в органах МВС - протиправною. Зобов'язати відповідачів перерахувати пенсію за вислугу років в МВС, починаючи з моменту вступу в силу Закону України № 2262-Х11 від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб». Зобов'язати відповідачів сплатити їй, пенсію за вислугу років в МВС, починаючи з моменту вступу в силу Закону України № 2262-Х11 від09.04.1992 року «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб». Зобов'язати ОСОБА_2 фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Міністерства Внутрішніх Справ України сплатити їй грошову компенсацію за вислугу років в МВС та одноразову грошову допомогу, які вона не отримала на момент звільнення з органів МВС станом на 08.10.1968. Допустити постанову суду до негайного виконання.

Від відповідача ОСОБА_2 фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Міністерства внутрішніх справ України надійшли письмові пояснення, згідно яких, вказує, що департамент не є належним відповідачем.

ОСОБА_2 пенсійного забезпечення пенсійного фонду України не надав свої заперечення проти позову до даного часу.

Оцінивши повідомлені позивачем , та відповідачем обставини, вважаю що наявних підстав достатньо для прийняття рішення у скороченому провадженні на підставі ст.. 183-2 ч. 1 п. 2 та ст. 183-2 ч. 5 п. 3 КАС України та відмови у задоволенні позовних вимог з наступних підстав:

Позивач працювала на посаді начальницького складу з 05.04.1940 по 08.10.1968, в органах МВС СРСР, з яких 13 років і б місяців на посаді начальницького складу. Згідно наказу №207 від 05.04.1940 була зарахована на роботу в органи Міністерства Громадського Порядку УРСР за вільним наймом, а за наказом № 965 від 19.03.1942 переведена на посаду начальницького складу міністерства, на якій працювала до 1 жовтня 1955.

Згідно наказу №500 від 30.09.1955 позивач була звільнена в запас ОСОБА_3, а 08.10.1968 наказом № 142 лс -звільнена в порядку переведення в Київське ВО Швейної промисловості «Україна».

Відповідно до пункту "б" ст. 12 Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб", право на отримання пенсії за вислугу років поширюється на військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років, з яких не менше ніж 12 років та 6 місяців складає військова служба або служба в органах внутрішніх справ, незалежно від підстав та часу звільнення і досягли 45-річного віку, крім осіб, позбавлених військових або спеціальних звань, а також звільнених із служби у зв'язку з засудженням за умисний злочин, вчинений з використанням свого посадового становища, або вчиненням корупційного діяння.

Враховуючи те, що на день звільнення позивач не мала 25 календарних років загального трудового стажу, з яких 13 років складає служба в органах внутрішніх справ і не досягла 45-річного віку, згідно чинного законодавства позивач не має права на призначення пенсії від МВС за 25 років загального трудового стажу.

Трудовий стаж, набутий після звільнення зі служби в органах внутрішніх справ при призначенні пенсії за вислугу років не враховується.

З 01.01.2007 призначення, виплата та перерахунок пенсій відповідно до вказаного Закону здійснюється Пенсійним фондом України.

За таких обставин, вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись ЗУ "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" ст. ст. 159, 160, 167183-2 ч. 1 п. 2 та ст. 183-2 ч. 5 п. 3 КАС України -

П О С Т А Н О В И Л А :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Міністерства внутрішніх справ України, ОСОБА_2 пенсійного забезпечення пенсійного фонду України про визнання дій субєкта владних повноважень неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії, відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області в 10-денний строк з дня проголошення.

Суддя: