Справа № 667/241/13-а
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2015р. м. Київ К/800/35807/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Головуючого судді Малиніна В.В.,
суддів Ситникова О.Ф., Швеця В.В.
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні на постанову Комсомольського районного суду міста Херсона від 15 лютого 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2013 року у справі за його позовом до Відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у місті Херсоні про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Управління звернулося до Комсомольського районного суду міста Херсона з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у місті Херсоні, в якому просило: визнати протиправними дії державного виконавця Кромпа О.П. щодо винесення постанови про накладення штрафу; скасувати постанову від 21 грудня 2012 року про накладення штрафу в сумі 680 грн.00 коп.

Постановою Комсомольського районного суду міста Херсона від 15 лютого 2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2013 року у задоволені позову відмовлено.

Вважаючи, що рішення судів прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач письмових заперечень на вказану касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України не надав.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга заявника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що 16 жовтня 2012 року постановою державного виконавця Кромпом О.П. відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2114/6534/12, виданого Комсомольським районним судом м. Херсона, на підставі рішення цього ж суду від 26 вересня 2012 року (прийнятого у скороченому провадженні), яким зобов'язано УПФУ в м. Херсоні при нарахуванні пенсії за віком зарахувати до стажу ОСОБА_4 період роботи на посаді фельдшера-лаборанта Херсонського центру по профілактиці та боротьбі зі СНІДом з 04 грудня 2000 року по 04 липня 2012 року у подвійному розмірі.

УПФ в м. Херсоні на виконання рішення суду, видало новий розрахунок пенсії, згідно якого її розмір складає 2 126, 80 грн., зокрема, враховано подвійний стаж з 01 січня 2004 року по 04 липня 2012 року - 17 років, 0 місяців, 08 днів, тоді як зазначеним рішенням суду було зобов'язано пенсійний орган врахувати подвійний стаж ОСОБА_4 з 04 грудня 2000 року по 04 липня 2012 року. Визначна сума пенсії, призначена ОСОБА_4, з урахуванням виплаченого, розпорядженням позивача з 01 жовтня 2012 року по 31 жовтня 2012 року, тобто лише місяць.

У зв'язку з невиконанням боржником - УПФУ в м. Херсоні рішення суду, державний виконавець, керуючись ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», 21 грудня 2012 року виніс постанову про накладення на нього штрафу у розмірі 680 грн. 00 коп., яку 24 грудня 2012 року за вих. №38376 направлено боржнику, а ним отримано - 04 січня 2013 року.

Відмовляючи у задоволенні позову суди попередніх інстанцій прийшли до висновку, з яким погоджується колегія суддів Вищого адміністративного суду України, що у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі Закону та в межах своїх повноважень, у зв'язку з чим.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» 21.04.1999 року № 606-XIV (у відповідній редакції) (далі - Закон) встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Положеннями статті 25 Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно із частинами першої та другої статті 89 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

З системного аналізу вказаних положення вбачається, що держаному виконавцю надане право накладати штрафи за невиконання його ж постанов про примусове виконання рішень суду в частині визначених статтею 89 Закону у визначений строк.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду вважає, що відповідач ухваливши спірну постанову діяв в межах та у спосіб передбачений Конституцією та Законами України, так як позивачем у відведений ним строк добровільно рішення суду не було виконано в повному обсязі.

Порушень судами норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210-231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні залишити без задоволення.

Постанову Комсомольського районного суду міста Херсона від 15 лютого 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2013 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.В. Малинін

Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Швець