Справа № 621/798/15-а
Суддя: Бережна Н. М.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 621/798/15-а
Провадження № 2-а/621/52/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

29.04.2015 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Бережної Н.М.,

за участю секретаря Кошевої А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зміїв адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого прапорщика, інспектора УДПС 2 взводу РДПС ДАІ з обслуговування м. Харків ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

06.04.2015 ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до старшого прапорщика, інспектора УДПС 2 взводу РДПС ДАІ з обслуговування м. Харків ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому вказано, що 04.04.2015 року близько 14 год. 00 хв. керуючи автомобілем Mercedes Benz, державний номер НОМЕР_1, позивач рухався по просп. Гагаріна в м. Харкові з дотриманням Правил дорожнього руху України. О 14 год. 05 хв. ОСОБА_1 був зупинений відповідачем інспектором ДПС ОСОБА_2 Як повідомив інспектор підставою зупинки є перевищення позивачем швидкості руху, після чого останній одразу почав складати адміністративний протокол, в якому ОСОБА_1 виклав свою незгоду з предявленим правопорушенням за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, посилаючи на відсутність доказів фото-, відео-зйомки, свідків. Так, ОСОБА_1 вказав, що він їхав в межах 50-55 км/год., попереду нього рухалися інші автомобілі, які можливо й перевищили швидкість руху. Крім того, відповідач, вимірюючи швидкість руху автомобілів, тримав прилад вимірювання, відомості про повірку якого відсутні, у руці, а, отже, показники мають суттєві похибки. Також, позивач вказував на те, що йому не було надано час для отримання правової допомоги, зокрема, інспектором ДПС ОСОБА_2 не було розяснено права ОСОБА_1, відповідач взагалі, на запит позивача, не надав маршрутний лист, згідно якого він ніс патрулювання на даному місці. Отже, все вище викладене свідчить про незаконність, протиправність, необґрунтованість постанови ПС2 № 221642 у справі про адміністративне правопорушення від 04.04.2015 року, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. На підставі викладеного, ОСОБА_1 просив визнати вказану вище постанову від 04.04.2015 року протиправною та скасувати її, а провадження по даній адміністративній справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягав в повному обсязі.

Відповідач старший прапорщик, інспектор УДПС 2 взводу РДПС ДАІ з обслуговування м. Харків ОСОБА_2В у судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової кореспонденції. Заяв про розгляд справи без його участі або заперечень проти позову не надавав.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 6 ст. 12 КАС України.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши долучені до справи письмові докази, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення за наступних обставин 04.04.2015 року о 13 год. 59 хв. позивач керував автомобілем Mercedes Benz, державний номер НОМЕР_1, по просп. Гагаріна в м. Харкові зі швидкістю 63 км/год. в зоні дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження 40 км/год.» разом зі знаком 1.39 «Діти», чим порушив п. 12.10-2 Правил дорожнього руху України. Швидкість руху була виміряна приладом TC 000734. За даним фактом інспектором ДПС ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення від 04.04.2015 року, серія АП1 № 86739, на підставі якого було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення від 04.04.2015 року, серія ПС2 № 221642, за якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. /а.с. 3, 4/.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ж ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 04.04.2015 року ОСОБА_1 зазначив, що вину не визнає, рухався у загальному потоці автомобілів із однаковою швидкістю.

Відповідач інспектор ДПС ОСОБА_2, в порушення ст. 71 КАС України, не довів вину позивача у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В той же час, позивачем надано письмові докази на підтвердження відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, а також порушення відповідачем вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення при складанні протоколу та оскаржуваної постанови.

Так, Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 6 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати наступні обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження, оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідачем при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення від 04.04.2015 року права та обовязки, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, положеннями ст. 63 Конституції України, ОСОБА_1 не розяснювалися, що є суттєвим порушенням процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого Наказом МВС від 01.03.2010 № 33, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.03.2010 року за № 262/17557, прилад «TRUCAM» віднесений до таких, які працюють виключно в автоматичному режимі, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до п. 12.1. Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України від 26.02.2009 року № 77 (далі - Інструкція) фіксація правопорушення учасниками дорожнього руху за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, є фіксацією порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних засобів на електронний носій чи світлочутливу плівку, що може забезпечити визначення суті порушення та чітке зображення транспортного засобу, яким було вчинено правопорушення (його марку, колір, номерний знак) та, по можливості, водія, що знаходився за кермом.

Крім того, п. 12.3. тієї ж Інструкції вказує на те, що оформлення матеріалів адміністративного правопорушення, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, проводиться після обробки інформації, що міститься на електронних носіях, особою, яка відповідальна за роботу цього технічного засобу. Зазначена особа робить роздруківки матеріалів фото-, кінозйомки чи відеозапису, перевіряє транспортний засіб по автоматизованій інформаційно-пошуковій системі "Автомобіль" для встановлення власників або співвласників транспортних засобів, фотокартку передає до підрозділу з адміністративної практики для реєстрації.

Не зважаючи на це інспектор ДАІ ОСОБА_2 не мав жодної технічної можливості зробити роздруківку, відповідно до чого, він не міг обєктивно по суті розглянути питання на місці, що свідчить про формальний підхід до розгляду справи.

Згідно із ст. 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, швидкість транспортного засобу має вимірюватись працівниками ДАІ приладом, який обладнано автоматичним режимом фіксації і має функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису. Тільки за таких умов отриманні покази набувають доказового значення у справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи жодних даних, отриманих за допомогою спеціального технічного засобу, з фіксацією правопорушення, яке позивачу інкримінується, з чітким зображенням транспортного засобу (його марки, кольору, номерного знаку), яким він керував до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

Прилад «TRUCAM», яким проводився нагляд за дорожнім рухом з метою фіксацій порушень ПДР України, не працював в автоматичному режимі, оскільки він знаходився у співробітника ДАІ в руках. В даному випадку взагалі не визначено у кого із співробітників ДАІ, які зупинили позивача, під час вимірювання знаходився вимірювальний пристрій у руці, при цьому немає ніяких даних у якому режимі працював вимірювальний пристрій. Це робить можливим рух назустріч автомобілю, швидкість якого вимірюється, внаслідок чого відносна швидкість, зафіксована приладом, збільшується. Фіксація порушень ПДР України приладом «TRUCAM» вручну не відповідає вимогам закону та нормативним актам МВС України.

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про міліцію» працівникам міліції дозволяється використовувати технічні засоби для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, лише ті, що передбачені нормативно-правовими актами. Також необхідно зазначити, що згідно зі ст.ст. 10-15 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», на вимірювання у сфері, у якій їх результат можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про сертифікацію та допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні, свідоцтвом про повірку, з вказаним терміном дії до наступної повірки.

Протокол та оскаржувана Постанова від 04.04.2015 року не містять жодних відомостей про те, що прилад «TС» № 000734 був укомплектований документами про сертифікацію та допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні, свідоцтвом про повірку, з вказаним терміном дії до наступної повірки.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Крім цього, п. 3 ст. 70 КАС України встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги, а відповідно до п. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Таким чином, суть адміністративного правопорушення, яка викладена відповідачем у постанові про адміністративне правопорушення від 04.04.2015 року, не ґрунтується на фактичних даних, а є лише припущеннями відповідача про скоєння ОСОБА_1 правопорушення, що суперечить вимогам ст. ст. 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення і є, у сукупності з наявним порушенням процедури складання протоколу та постанови по справі про адміністративне правопорушення, підставою для визнання постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 від 04.04.2015 року необґрунтованою та незаконною, такою, що прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

При цьому, суд приймає до уваги той факт, що зазначені вище посилання позивача у виправдання своїх дій, не знайшли свого спростування в судовому засіданні.

Стаття 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що постанова іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 162 того ж Кодексу при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову зокрема про визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання недійсним рішення чи окремих його положень.

Статтею 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень скасовує постанову і закриває справу.

З огляду на вищевикладене, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та визнання протиправною і скасування постанови інспектора ДПС ОСОБА_2 від 04.04.2015 року, а також закриття провадження по даній адміністративній справі.

Керуючись Наказом МВС України від 26.02.2009 року № 77, ЗУ «Про міліцію», ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність», ст.ст. 2, 4, 6-8, 17-19, 69-71, 128, 158-163 КАС України, ст.ст. 1, 2, 9, 14-1, 23, 121, 251, 256, 258, 268, 280, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого прапорщика, інспектора УДПС 2 взводу РДПС ДАІ з обслуговування м. Харків ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову серії ПС2 № 221642 від 04 квітня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором УДПС 2 взводу РДПС ДАІ з обслуговування м. Харків ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу визнати протиправною та скасувати.

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративною відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуючий: