Справа № 821/630/15-а
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2015-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/630/15-а
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хом'якової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів, Київської міської митниці ДФС про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за період вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання незаконним та скасування наказу № 6-о від 02.02.15 про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу провадження у справах про порушення митних правил управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Київської міжрегіональної митниці Міндоходів та зобов'язати керівника Київської міжрегіональної митниці Міндоходів поновити його на посаді, стягнути з Митниці середньомісячний заробіток за весь час вимушеного прогулу з 02.02.15 по день поновлення на роботі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що працюючи на посаді заступника начальника відділу провадження у справах про порушення митних правил управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Київської міжрегіональної митниці Міндоходів з 23.01.2014, був звільнений із посади на підставі пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) у зв'язку із реорганізацією. На думку позивача, посилання відповідача на необхідність скорочення чисельності працівників у зв'язку реорганізацією Київської міжрегіональної митниці є безпідставним, оскільки скорочення штату фактично не відбулося. Позивач вважає наказ про своє звільнення незаконним, таким що виданий із суттєвим порушенням норм трудового законодавства та законодавства про проходження державної служби. Порушенням своїх трудових прав позивач вважає також те, що перед звільненням не було запропоновано жодної іншої посади, не взято до уваги більш високу кваліфікацію ОСОБА_1, досвід роботи, а також ту обставину, що позивач є учасником бойових дій. Позивач подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Київська міська митниця (перший відповідач) надіслала письмові заперечення проти позову, в яких пояснила, що звільнення позивача було проведено у відповідності з вимогами трудового законодавства, позивача персонально попереджено про наступне вивільнення у зв'язку із реорганізацією. Доказом скорочення штатної чисельності працівників при реорганізації є структура Київської міської митниці ДФС, в якій відсутні вакантні посади для пропонування. Загальна штатна чисельність митниці була збільшена з огляду на необхідність працевлаштування в Київській міській митниці ДФС працівників Східної та Луганської митниць. Переведення позивача не ініціювалось, оскільки фактично від початку здійснення реорганізаційних заходів і до дати звільнення позивач перебував у відпустках без збереження заробітної плати, що унеможливлювало оцінити професійний рівень та відповідність займаній посаді позивача для прийняття рішення щодо пропонування йому подальшої роботи в підрозділі. Самим працівником не ініціювались питання щодо стажування в інших підрозділах митниці для можливих варіантів призначення, саме з урахуванням зазначеного вище, пропонування іншої роботи позивачу не здійснювалось. Стосовно наявності у позивача переваг у залишенні на роботі у зв'язку з наявністю у нього статусу учасника бойових дій відповідач зазначив, що серед працівників оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями, крім позивача, переважне право залишення на роботі мали ще 2 працівники зі статусом учасників бойових дій, які мали значно більший стаж роботи. Представник відповідача вважає, що митницею дотримано порядок звільнення позивача, а тому відсутні підстави для визнання оскаржуваного наказу протиправним та поновлення на роботі, а відтак стягнення відповідних виплат.

Київська міжрегіональна митниця Міністерства доходів та зборів України (другий відповідач) письмових заперечень проти позову не надала.

Представники відповідачів у судове засідання не прибули.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення ст. 128 КАС України, суд розглядає дану справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, встановивши позицію відповідача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 568 Митного кодексу України від 13.03.2012 р. N 4495-VI (надалі - МК України) служба в митних органах України є державною службою, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я, освітнім рівнем та віком громадян України, пов'язаній із створенням сприятливих умов для розвитку законної зовнішньоекономічної діяльності, забезпеченням безпеки суспільства та захистом митних інтересів України.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 569 МК України посадовими особами митної служби України є працівники митних органів України, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності митної служби України і яким присвоєно спеціальні звання митної служби. Посадові особи митної служби України є державними службовцями. Правове становище посадових осіб митної служби України визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (надалі - Закон №3723-XII) регулювання правового становища державних службовців, що працюють в апараті органів прокуратури, судів, дипломатичної служби, митного контролю, служби безпеки, внутрішніх справ та інших, здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено законами України.

11 листопада 2013 року ОСОБА_1 було прийнято на роботу до Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів України на посаду головного державного інспектора відділу провадження у правах про порушення митних правил управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями. 23.01.2014 ОСОБА_1 було переведено на посаду заступника начальника відділу провадження у правах про порушення митних правил управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями, де він працював до лютого 2015 р.

У зв'язку із скороченням штатів та реорганізацією митниці наказом Київської міжрегіональної митниці Міндоходів від 07.10.2014 № 383 було затверджено План заходів з реорганізації Київської міжрегіональної митниці.

01.12.2014 ОСОБА_1 було попереджено про наступне вивільнення, з яким він був ознайомлений . 02 лютого 2015 року наказом начальника Київської міжрегіональної митниці №6-0 від 02.02.2015 ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади на підставі п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України у зв'язку із реорганізацією Київської міжрегіональної митниці.

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить скасувати наказ про звільнення та зобов'язати Київську міжрегіональну митницю Міндоходів поновити його на посаді, стягнути середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу .

Постановою Кабінету Міністрів України №311 від 06.08.2014 прийнято рішення про утворення як юридичних осіб публічного права територіальних органів Державної фіскальної служби та реорганізацію територіальних органів Міністерства доходів і зборів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби. Київська міжрегіональна митниці Міндоходів була реорганізована шляхом її приєднання новоствореної Київської міської митниці Державної фіскальної службі України. Міндоходів було розпочато реорганізацію Київської міжрегіональної митниці, для чого утворено відповідну комісію по реорганізації та затверджено План заходів з реорганізації Київської міжрегіональної митниці Міндоходів, на час розгляду справи Київська міжрегіональна митниця Міндоходів не ліквідована.

Відповідно до частини третьої статті 36 КЗпП у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (через злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників .

Відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Відповідно до ст. 40 та ст. 42 КЗпП України допускається звільнення працівника у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці лише при неможливості переведення робітника з його згоди на іншу роботу, і за відсутності у звільненого переважного права перед іншими працівниками на залишення на роботі.

Статтею 49-2 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При скороченні чисельності та штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці та з врахуванням інших критеріїв.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що розірвання трудового договору з працівником має супроводжуватися наданням гарантій, пільг і компенсацій, передбачених КЗпП, а також дотриманням установлених вимог при вивільненні працівника (попередження за 2 місяці про наступне вивільнення, врахування переважного права на залишення на роботі, наявність скорочення чисельності або штату працівників, змін в організації виробництва і праці тощо). Ці норми кореспондуються з конституційним правом громадянина на захист від незаконного звільнення (стаття 43 Конституції України). Крім того, наведені вище положення частини четвертої статті 36 КЗпП встановлюють, що звільнення за пунктом 1 частини першої статті 40 зазначеного Кодексу можливе у випадку скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАСУ) визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 КАСУ зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У відповідності до п. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На вимогу суду відповідачами не було надано належних доказів скорочення штатів. Штатна чисельність Київської міжрегіональної митниці становила 702 шт. одиниці, структура Київської міської митниці - 742 шт. одиниці .

Відповідачі не надали суду доказів неможливості переведення ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу провадження у справах про порушення митних правил управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Київської міжрегіональної митниці Міндоходів на іншу аналогічну посаду в реорганізованій структурі, а також відсутності у позивача переважного права перед іншими працівниками на залишення на роботі. З письмових заперечень Київської міської митниці вбачається, що під час реорганізації були влаштовані в Київську міську митницю особи, які раніше взагалі не працювали в Київській міжрегіональній митниці.

Посилання Київської міської митниці на те, що доказом неможливості переведення позивача на іншу роботу стала бездіяльність керівництва управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Київської міської митниці ДФС, суд не приймає до уваги, оскільки даний факт тільки підтверджує неправомірність дій по звільненню позивача. Також не приймаються до уваги інші доводи, а саме щодо знаходження позивача у відпустках, не ініціювання самим позивачем питання щодо стажування в інших підрозділах митниці, як такі, що не мають значення, оскільки законність перебування у відпустках не є предметом даного спору, а ініціативу щодо переведення на іншу посаду повинен проявляти роботодавець.

Всупереч наведеним вимогам ст. 71 КАСУ відповідачами, як суб'єктами владних повноважень, не надано суду доказів того, що при скороченні штату відповідач, виконуючи приписи ст.ст. 42 та 49-2 КЗпП України, враховував всі критерії, які надавали позивачу переважне право на залишення на роботі.

Як встановлено судом, ОСОБА_1, працював в Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів України з листопада 2013. Під час проходження служби було присвоєно спеціальне звання "Інспектор податкової та митної справи 1 рангу". До дисциплінарної відповідальності не притягувався. Крім того, позивач є учасником бойових дій, та користується пільгами, наданими Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року, в тому числі і п. 13 ст. 12 Закону, що встановлює переважне право на залишення на роботі при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці та на працевлаштування у разі ліквідації підприємства, установи, організації.

Таким чином, другий відповідач, звільняючи позивача на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, другий відповідач не запропонував одночасно із попередженням іншу посаду, не врахував переважне право ОСОБА_1 на залишенні на роботі, чим допустив ряд порушень вимог трудового законодавства, а тому суд приходить до висновку, що зазначені порушення є підставою для скасування оскаржуваного наказу та поновлення позивача на роботі.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд задовольняє позов шляхом скасування наказу Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів та зборів України № 6-о від 02.02.2015 про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу провадження у справах про порушення митних правил управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Київської міжрегіональної митниці та зобов'язання Київську міжрегіональну митницю Міндоходів поновити ОСОБА_1 на посаді.

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабміну від 08.02.95 № 100, у разі обчислення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Згідно довідки наданої суду Київською міською митницею, середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 становила на день звільнення 3345 грн. 09 коп., тому суд стягує середньомісячну заробітну плату за період вимушеного прогулу з 02.02.2015 по 24.04.2015.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167, 256 КАС України, суд, -

постановив:

Задовольнити позов ОСОБА_1.

Визнати незаконним та скасувати наказ Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів та зборів України № 6-о від 02.02.2015 про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу провадження у справах про порушення митних правил управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Київської міжрегіональної митниці.

Зобов'язати Київську міжрегіональну митницю Міндоходів поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу провадження у справах про порушення митних правил управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Київської міжрегіональної митниці

Стягнути з Київської міжрегіональної митниці Міндоходів на користь ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату за час прогулу з 02.02.15 по 24.04.2015.

Постанова підлягає негайному виконанню в частині поновлення на роботі та присудження заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 12.3