Справа № 826/20406/14
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е., при секретарі - Війтович Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Міністерства інфраструктури України, громадської спілки «Асоціація підприємств авіаційної галузі України», товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Атласджет Україна» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2015 року адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» до Міністерства інфраструктури України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - товариство з обмеженою відповідальністю «Авіалінії Візз Ейр Україна», товариство з обмеженою відповідальністю «Українсько-середземноморські авіалінії», громадська спілка «Асоціація підприємств авіаційної галузі України», товариство з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Атласджет Україна», Міністерство юстиції України, Державна регуляторна служба України, про визнання незаконним і нечинним наказу,

ВСТАНОВИВ

Приватне акціонерне товариство «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» (надалі за текстом - «ПрАТ «МАУ») звернулось до суду з позовом про визнання незаконним і нечинним наказу Міністерства інфраструктури України (надалі за текстом - «Мінінфраструктури України») № 245 від 23.04.2013 р. «Про затвердження Порядку надання і анулювання прав на експлуатацію повітряних ліній».

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що названий наказ прийнято з перевищенням повноважень Мінінфраструктури України, а його положення суперечать Повітряному кодексу України.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2015 року адміністративний позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити повністю.

До апеляційної скарги Мінінфраструктури України приєднались громадська спілка «Асоціація підприємств авіаційної галузі України» та товариство з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Атласджет Україна».

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Мінінфраструктури України № 245 від 23.04.2013 р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 травня 2013 р. за № 765/23297, затверджено Порядок надання і анулювання прав на експлуатацію повітряних ліній (надалі за текстом - «Порядок»).

Пунктом 1.1 цього Порядку передбачено, що він встановлює механізм надання, анулювання, внесення змін, відмови у наданні та обмеження обсягу прав на експлуатацію повітряних ліній українським та іноземним авіаперевізникам незалежно від форм власності, використовується для регулювання доступу авіаперевізників на ринок повітряних перевезень і є обов'язковим для виконання.

За змістом пункту 2.3 Порядку для розгляду питань щодо надання, анулювання, внесення змін, відмови у наданні та обмеження обсягу прав на експлуатацію повітряних ліній утворюється комісія з формування та реалізації державної політики щодо експлуатації повітряних ліній, до складу якої входять представники Міністерства інфраструктури України та Державної авіаційної служби України. Склад комісії затверджується наказом Міністерства інфраструктури України.

Пунктом 2.4 Порядку установлено, що основними завданнями комісії є: розгляд заяв авіаперевізників щодо надання, анулювання та внесення змін до документа про право на експлуатацію повітряної лінії; прийняття рішень щодо надання, анулювання, внесення змін, відмови у наданні та обмеження обсягу прав на експлуатацію повітряних ліній відповідно до законодавства України, міжнародних договорів України та домовленостей між авіаційними органами влади, уповноваженими на укладення цих домовленостей у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до пункту 2.5 Порядку право на експлуатацію повітряної лінії надається щодо певних повітряних ліній на виконання: регулярних повітряних перевезень у межах України; регулярних міжнародних повітряних перевезень з/до України; чартерних міжнародних повітряних перевезень з/до України або в межах України, що становлять систематичну серію, не менше одного рейсу на тиждень або не менше трьох рейсів на місяць; авіаційних перевезень в інших державах.

Правові основи діяльності в галузі авіації встановлено Повітряним кодексом України.

Згідно частини 5 статті 4 Повітряного кодексу України державне регулювання у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України здійснюють у межах повноважень: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері транспорту; центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики в галузі цивільної авіації; національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері транспорту, визначає пріоритетні напрями та здійснює заходи щодо формування державної політики у сфері авіаційного транспорту та використання повітряного простору України і забезпечує нормативно-правове регулювання відповідно до статті 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 7 названої статті Повітряного кодексу України на уповноважений орган з питань цивільної авіації та Міністерство оборони України в межах їх повноважень покладаються питання регулювання використання повітряного простору України.

За приписами пункту 3 частини 1 статті 5 Повітряного кодексу України уповноважений орган з питань цивільної авіації реалізує державну політику і стратегію розвитку авіації України, здійснює державне регулювання діяльності в галузі цивільної авіації за таким напрямом - організація використання повітряного простору України.

Пунктом 3 частини 2 статті 5 Повітряного кодексу України передбачено, що напрями, визначені у пунктах 1 - 3 частини першої цієї статті, реалізуються уповноваженим органом з питань цивільної авіації шляхом ліцензування господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів повітряним транспортом та надання прав на експлуатацію повітряних ліній і призначень авіаперевізникам.

Частиною 1 статті 11 Повітряного кодексу України установлено, що нормативно-правове регулювання у сфері цивільної авіації здійснюється шляхом прийняття в установленому порядку нормативно-правових актів та прийняття уповноваженим органом з питань цивільної авіації авіаційних правил України, що регулюють діяльність цивільної авіації та використання повітряного простору України. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері транспорту, приймає нормативно-правові акти, спрямовані на формування державної політики у сфері цивільної авіації, крім авіаційних правил України, визначених частиною п'ятою цієї статті.

Згідно частини 5 статті 11 Повітряного кодексу України авіаційні правила України, серед іншого, встановлюють: види, форми сертифікатів та інших документів, що видаються уповноваженим органом з питань цивільної авіації; детальний порядок та умови отримання, анулювання, припинення дії та відмови, у тому числі щодо видачі зазначених документів.

За змістом частини 3 статті 94 Повітряного кодексу України право на експлуатацію повітряної лінії надається уповноваженим органом з питань цивільної авіації за письмовою заявою авіаперевізника щодо певних повітряних ліній на виконання: регулярних повітряних перевезень у межах України; регулярних міжнародних повітряних перевезень з/до України; чартерних міжнародних повітряних перевезень з/до України або в межах України, що становлять систематичну серію, не менше одного рейсу на тиждень або не менше трьох рейсів на місяць; авіаційних перевезень в інших державах.

Частиною 8 статті 94 Повітряного кодексу України визначено перелік обставин за наявності яких уповноважений орган з питань цивільної авіації має право відмовити у наданні права на експлуатацію певної повітряної лінії та призначенні авіаперевізника або обмежити обсяг права на експлуатацію повітряної лінії.

Відповідно до частини 3 статті 95 Повітряного кодексу України іноземний авіаперевізник може здійснювати повітряні перевезення до/з України, у межах території України та повітряні перевезення, що передбачають посадку з комерційною метою на території України, виключно в обсягах і на умовах, визначених наданими йому уповноваженим органом з питань цивільної авіації правами на експлуатацію певних повітряних ліній.

Відповідно до частини 6 статті 95 Повітряного кодексу України право на експлуатацію повітряної лінії надається уповноваженим органом з питань цивільної авіації за письмовою заявою іноземного авіаперевізника.

Згідно пункту 1 Положення про Державну авіаційну службу України затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 р. № 398/2011 Державна авіаційна служба України (Державіаслужба України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра інфраструктури України. Державіаслужба України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики в сфері цивільної авіації.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що Повітряним кодексом України надання прав на експлуатацію повітряних ліній і призначень авіаперевізникам віднесено до компетенції уповноваженого органу з питань цивільної авіації, тобто Державіаслужби України.

При цьому, частиною 3 статті 5 Повітряного кодексу України визначено, що уповноважений орган з питань цивільної авіації є уповноваженим та незалежним органом щодо забезпечення використання повітряного простору України суб'єктами авіаційної діяльності, нагляду за забезпеченням аеронавігаційного обслуговування.

За таких обставин, слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про те, що наказ Мінінфраструктури України № 245 від 23.04.2013 р. не відповідає вимогам правового акту вищою юридичної сили - Повітряному кодексу України.

Помилковим є твердження скаржників про те, що в силу вимог ч. 5 ст. 11 Повітряного кодексу України авіаційними правилами Державіаслужби України встановлюються лише види, форми сертифікатів та інших документів, а встановлення механізму надання прав на експлуатацію повітряних ліній віднесено до компетенції Мінінфраструктури України.

Як зазначалось вище наведеною нормою Повітряного кодексу України передбачено, що авіаційними правилами України встановлюються не лише види, форми сертифікатів та інших документів, а й детальний порядок та умови отримання, анулювання, припинення дії та відмови, у тому числі щодо видачі зазначених документів.

Крім того, п. 3 ч. 2 ст. 5, ч. 3 ст. 94, ч. ст. 95 Повітряного кодексу України прямо передбачено, що повноваження Державіаслужби України щодо організації використання повітряного простору України реалізуються шляхом надання прав на експлуатацію повітряних ліній.

Посилання відповідача на те, що спірним наказом не порушено права ПрАТ «МАУ» обґрунтовано не взято судом до уваги.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи 27 червня 2012 р. позивачеві видано ліцензію серії АГ № 505921 на право надання послуг з перевезення пасажирів, вантажу повітряним транспортом.

Відповідно ж до ч. 2 ст. 171 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що місцевим адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а посилання скаржника на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду є помилковим.

Строк звернення до адміністративного суду - це строк, протягом якого особа, яка вважає, що рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень порушують її права чи інтереси, може звернутися до суду за захистом.

Частиною 2 статті 99 КАС України установлено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

ПрАТ «МАУ» не заперечувалось, що про існування наказу Мінінфраструктури України № 245 йому стало відомо у 2013 р.

Разом з тим, 16 жовтня 2014 р. Окружним адміністративним судом м. Києва ухвалено постанову у справі 826/13639/14 у мотивувальній частині якої зроблено висновок про те, що наказ № 245 від 23.04.2013 р. прийнято органом, який відповідно до норм чинного законодавства України не має на це повноважень у зв'язку з чим товариству з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Атласджет Україна» було відмовлено у задоволенні позову про визнання протиправною бездіяльності Державіаслужби України щодо не оформлення документів на право використання міжнародних повітряних ліній.

Тобто, з дати ухвалення цього рішення виникла ситуація за якої прийняті відповідно до Порядку надання і анулювання прав на експлуатацію повітряних ліній рішення про надання права на експлуатацію повітряної лінії можуть бути поставлені під сумнів з точки зору наявності у комісії компетенції на прийняття таких рішень.

За таких обставин, враховуючи дату ухвалення Окружним адміністративним судом м. Києва названої постанови та дату подачі позову до суду, судова колегія приходить до висновку, що адміністративний позов подано в межах строку звернення до адміністративного суду.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 198, 200, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу Міністерства інфраструктури України, громадської спілки «Асоціація підприємств авіаційної галузі України», товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Атласджет Україна» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі в 20-ти денний строк з дня складення ухвали в повному обсязі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, з подачею документу про сплату судового збору, а також копій касаційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та копій оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Т.М.Грищенко

суддя В.Е.Мацедонська

Ухвала складена в повному обсязі 28 квітня 2015 р.

.

Головуючий суддя Лічевецький І.О.

Судді: Мацедонська В.Е.

Грищенко Т.М.