Справа № 813/8057/14
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 р. Справа № 876/310/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Дяковича В.П.,

суддів: Онишкевича Т.В., Кухтея Р.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Дока" на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року по справі № 813/8057/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Дока" до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання протиправними дій і зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

25 листопада 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Дока" звернулося до суду з адміністративним позовом, яким просило визнати протиправними дії Міністерства економічного розвитку і торгівлі України щодо безпідставної невидачі висновку щодо продовження строків розрахунків за імпортною зовнішньоекономічною операцією за листом - зверненням №017 від 20 січня 2014 року та зобов'язати відповідача видати висновок щодо продовження строків розрахунків за імпортною зовнішньоекономічною операцією із визначенням строку з 05 лютого 2014 року по 14 червня 2014 року.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року клопотання представника Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про залишення позовної заяви без розгляду задоволено. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Дока" до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання протиправними дій і зобов'язання вчинити дії - залишено без розгляду.

Позивач подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм процесуального права, неповністю досліджені обставини справи, просить зазначену ухвалу скасувати.

В апеляційній скарзі покликається на те, що про порушення прав підприємство дізналося 28.08.2014 року за наслідками проведення документальної позапланової виїзної перевірки Державною податковою інспекцією у Франківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області ТОВ НВФ «Дока» з питань дотримання вимог Закону України №185/94-ВР. Крім того, незважаючи на протиправну поведінку Мінекономрозвитку у лютому 2014 року, товариство все ж отримало необхідний висновок, відповідно підстав, на той час, для звернення до суду не було, так як фактично жодних порушень прав товариства не було. Відтак, вважає, що товариством не пропущено встановлений законодавством строк звернення до адміністративного суду.

У зв'язку з відсутністю клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження згідно з п.1 ч.1 ст. 197 КАС України.

Судова колегія перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлене інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Судом встановлено, що Мінекономрозвитку відмовлено позивачу у видачі висновку шляхом прийняття рішення №4122-09/71 від 05.02.2014 року, яке останній отримав 27.02.2014 року.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» №185/94-ВР від 23.09.1994 року (далі - Закон України №185/94-ВР від 23.09.1994 року), порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Тобто, з дня отримання відмови в отриманні висновку Мінекономрозвитку, позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. А застосування пені не є наслідком такої відмови, а лише виконання податковим органом вимог Закону України №185/94-ВР від 23.09.1994 року щодо стягнення пені за кожний день прострочення від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару). Слід вказати, що позивач скористався правом на оскарження такого рішення органу доходів і зборів. Тому суд не погоджується із твердженням позивача, що про порушення своїх прав, останній дізнався лише після проведення перевірки органом доходів і зборів, а саме 28.08.2014 року.

Як слідує з матеріалів справи, рішення Мінекономрозвитку щодо відмови у видачі висновку №4122-09/71 від 05.02.2014 року отримано ТОВ НВФ «Дока» 27.02.2014 року, що підтверджується відбитком штампу про реєстрацію вхідної кореспонденції на листі відповідача (а.с. 22) та не заперечується позивачем.

Відтак, вищенаведене та встановлені фактичні обставини справи дають підстави вважати, що про існування рішення Мінекономрозвитку щодо відмови у видачі висновку №4122-09/71 від 05.02.2014 року, що привело до порушення права ТОВ НВФ «Дока» на його отримання, позивач був обізнаний ще у лютому 2014 року, а з даним позовом звернувся лише 25.11.2014 року, тобто з порушенням шестимісячного строку звернення до адміністративного суду. Жодних інших поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутися за судовим захистом ТОВ НВФ «Дока» (з лютого 2014 року) не зазначено, жодних доказів на підтвердження цього - не додано.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо залишення позовних вимог без розгляду у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, виніс ухвалу у відповідності до норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись статтями ст. 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Дока" - залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року по справі № 813/8057/14- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь в справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Т.В. Онишкевич

Р.В. Кухтей