Справа № 819/1080/15-а
Суддя: Мартиць О.І.
Дата ухвалення: 2015-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1080/15-a

05 травня 2015 р.м. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд в складі: головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Тернопільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Тернопільській області звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 128881,00 грн. по податку на додану вартість, що підтверджується матеріалами справи.

Від позивача поступила письмова заява про розгляд справи у відсутності представника Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області, що відповідає вимогам ч.4 ст.122 КАС України. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, заперечень на адміністративний позов не подав, хоча про день, час та місце судового засідання повідомлявся своєчасно і належним чином у відповідності до вимог ст.ст.33,35 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи по суті у його відсутності за наявними документами.

Згідно із частиною четвертою статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до частини шостої статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Як передбачено частиною першою статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, судовий розгляд даної справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази в їх сукупності, суд встановив такі обставини.

Відповідно до вимог статті 67 Конституції України та статті 36 Податкового кодексу України на відповідача покладений обов'язок сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Відповідно до п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Пунктом 6.1 ст.6 Податкового кодексу України визначено, що податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 ст.14 Податкового кодексу України грошовим зобов'язанням платника податків є сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно довідки про наявність податкового боргу станом на 07.04.2015 року за відповідачем рахується заборгованість по податку на додану вартість в розмірі 128881,00 грн., в тому числі 83254,00 грн. - основний платіж, 45627,00 грн. штрафні (фінансові) санкції.

Вказана заборгованість по податку на додану вартість виникла у результаті несплати узгодженого податкового зобов'язання визначеного контролюючим органом у податкових повідомленнях - рішеннях від 26.02.2010 року №/0 та №/1 від 26.03.2010 року.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.07.2010 року у задоволенні позовних вимог фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень - рішень від 26.02.2010 року №/0 та №/1 від 26.03.2010 року відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2014 року апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.07.2010 року у справі №2а-2239/10/1970 без змін.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Пунктом 57.3 ст.57 Податкового кодексу України передбачено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

У відповідності до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

05.02.2015 року контролюючим органом відповідачу ОСОБА_1 було надіслано податкову вимогу за № 1101-23, з часу виставлення якої податковий борг платника не переривався.

Згідно п.102.4 ст.102 Податкового кодексу України податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь - які власні кошти. (п.87.1 ст.87 Податкового кодексу України)

Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк. (п.38.1 ст.38 Податкового кодексу України).

Згідно п.87.11 ст.87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податків - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

За таких встановлених обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення як обґрунтовано заявлені та підтверджені документально.

Керуючись ст.ст.2,6,11,122,160-163,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) податковий борг в розмірі 128881 (сто двадцять вісім тисяч вісімсот вісімдесят одну) грн. 00 коп. з податку на додану вартість.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.