Справа № 2а-8352/10/0870
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2012-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2012 року Справа № 2а-8352/10/0870

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Дніпроенерго, м. Запоріжжя

до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі

про визнання недійсною другої податкової вимоги від 11.10.2010 року № 2/26

У складі головуючого судді Нечипуренко О.М.

при секретарі судового засідання Пекній Т.В.

за участі представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1 (довіреність №10/2-12 від 03.01.2012)

ОСОБА_2 (довіреність №10/140-111 від 03.01.2012)

від відповідача ОСОБА_3 (довіреність від 20.12.2011)

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство Дніпроенерго звернулось до суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з великими платниками податків у місті Запоріжжі про визнання недійсною другої податкової вимоги №2/26 від 11.01.2010.

Ухвалою суду від 22.10.2010 відкрито провадження у адміністративній справі № 2а-8352/10/0870 та призначено до судового розгляду на 08.11.2010.

Ухвалою суду від 08.11.2011 провадження у справі №2а-8352/10/0870 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №2а-6867/10/0870 за позовом відкритого акціонерного товариства Дніпроенерго м. Запоріжжя до спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у місті Запоріжжі про визнання недійсною першої податкової вимоги №1/19 від 20.08.2010.

09.02.2012 на адресу суду надійшло клопотання позивача про поновлення провадження у звязку із тим, що відпали обставини, що стали підставою для зупинення провадження у справі, а саме постанова у справі №2а-6867/10/0870 набрала законної сили.

Ухвалою суду від 10.02.2012 провадження у справі поновлено та призначено до судового розгляду на 27.02.2012.

У судовому засіданні 27.02.2012 представник позивача заявив письмове клопотання про зміну назви позивача з Відкритого акціонерного товариства «Дніпроенерго» на Публічне акціонерне товариство «Дніпроенерго». В обґрунтування клопотання позивачем надано Свідоцтво про державну реєстрацію ПАТ «Дніпроенерго» серії А01 № 034242 та витяг зі Статуту ПАТ «Дніпроенерго», згідно якого «Відкрите акціонерне товариство „Дніпроенерго" перейменовано у Публічне акціонерне товариство «Дніпроенерго» у відповідності до вимог та положень Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI віл 17.09.2008 року».

Представник відповідача проти заміни назви позивача у справі не заперечив.

Розглянувши матеріали справи та додані докази, суд задовольнив клопотання позивача та здійснив заміну назви позивача на належну - Публічне акціонерне товариство «Дніпроенерго».

Відповідно до ст. 41 КАС України, під час судового розгляду здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу «Камертон».

У засіданні 27.02.2012, судом, відповідно до ст. 160 КАС України, сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Позивач підтримав заявлені позовні вимоги, в обґрунтування яких посилався на відсутність узгодженого податкового зобовязання, оскільки суми податкового зобовязання, щодо стягнення яких сформовано податкову вимогу були оскаржені у судовому порядку. Крім того, позивач в обґрунтування своєї позиції зазначає, що першу вимогу №1/19 від 20.08.2010 постановою Запорізького окружного адміністративного суду у справі № 2а-6867/10/0870 від 15.11.2010, яка набрала законної сили, визнано протиправною. Отже, підстав для формування другої податкової вимоги у відповідача не було.

Відповідач проти позову заперечив, про що надав суду письмові заперечення. В обґрунтування заперечень зазначив наступне: Відповідно до п.п.5.4.1 п. 5.4. ст. 5 Закону № 2181, вважається узгодженою сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею. Згідно норми п.п.6.2.1 п.6.2 ст. 6 Закону 2181, у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги. В порядку п.п. 6.2.2 п. 6.2. ст. 6 Закону № 2181, податкові вимоги ман. т,ь містити крім відомостей, передбачених підпунктом 6.2.3 цієї статті, посилання на підставі їх виставлення; суму податкового боргу, належного до сплати, пені та штрафних санкцій; перелік запропонованих заходів із забезпечення сплати суми податкового боргу.

Таким чином, СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі, надсилає першу та другу податкову вимоги, як орган стягнення, на підставі подання Державного казначейства у місті Запоріжжі Головного управління Державного казначейства України в Запорізькій області від 09.08.2010 р. № 38, в порядку, встановленому відповідними положеннями Закону № 2181, в межах повноважень, наданих йому Законом про держбюджет.

Твердження Позивача про відсутність необхідності доказування обставин, встановлених судовим рішенням у справі № 13/413/09, дійсно відповідає вимогам норми ч. 1 ст. 72 КАС України, але при цьому треба враховувати, що в межах цієї справи, відсутні суперечки щодо обставин, встановлених судами у справі № 13/413/09. Крім того, у межах судової справи № 13/413/09, відсутніми були суперечності щодо фактичних обставин, суд лише вирішував правомірність застосування сторонами, відповідних норм Закону України № 2343.

Зважаючи на викладене, просить у позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи та документи, надані сторонами додатково, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню, з огляду на таке:

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підставами для визнання незаконними (нечинними) актів в судовому порядку є невідповідність їх вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обовязковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у звязку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів фізичної особи, підприємства чи організації - позивача у справі.

Згідно статті 1 Закону України „Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами (далі Закон №2181) податкова вимога - письмова вимога податкового органу до платника податків погасити суму податкового боргу.

За приписами пп. 6.2.1. ст. 6 Закону 2181, у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Податковий борг (недоїмка), п. 1.3 Закону - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. (п. 5.1. Закону №2181).

Податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту. (пп. 5.2.1 Закону №2181).

Відповідно п.п.5.2.4 Закону №2181 при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобовязання вважається неузгодженим до розгляду справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Пунктом 2.12. Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 3 липня 2001 р. N 266, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 липня 2001 р. за N 595/5786 (надалі - Порядок) встановлено, що узгоджене податкове зобов'язання:

а) податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації;

б) податкове зобов'язання платника податків, нараховане податковим органом, вважається узгодженим у день отримання платником податку податкового повідомлення (за винятком випадків, коли платник податків у встановлені Законом терміни розпочинає процедуру апеляційного узгодження);

в) податкове зобов'язання платника податків, нараховане податковим органом (якщо такий платник податків у встановлені Законом терміни розпочинає процедуру апеляційного узгодження), вважається узгодженим у день закінчення процедури адміністративного оскарження або у день прийняття судом рішення по суті, а в разі оскарження платником податків рішення суду в апеляційному порядку (за умови прийняття апеляційної скарги апеляційним господарським судом до провадження) у день прийняття відповідної постанови апеляційним господарським судом;

г) податкове зобов'язання платника податків, нараховане податковим органом, вважається узгодженим з дня звернення платника податків до податкового органу із заявою про розстрочення (відстрочення) такого податкового зобов'язання;

Відповідно до пункту 6.1. ст. 6 Закону 2181 у разі коли сума податкового зобов'язання розраховується контролюючим органом відповідно до статті 4 цього Закону, такий контролюючий орган надсилає платнику податків податкове повідомлення, в якому зазначаються підстава для такого нарахування, посилання на норму податкового закону, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок податкових зобов'язань, сума податку чи збору (обов'язкового платежу), належного до сплати, та штрафних санкцій за їх наявності, граничні строки їх погашення, а також попередження про наслідки їх несплати в установлений строк та граничні строки, передбачені законом для оскарження нарахованого податкового зобов'язання (штрафних санкцій за їх наявності).

Відповідно до 4.3. Порядку перша податкова вимога формується структурним підрозділом стягнення податкового боргу податкового органу не пізніше п'ятого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання (отримання відповідного подання від іншого контролюючого органу) за формою згідно з додатком 1 (для платників податків - юридичних осіб) або за формою згідно з додатком 2 (для платників податків - фізичних осіб).

До того ж, за приписами п.п.6.2.3. ст. 6 Закону 2181, податкові вимоги надсилаються:

а) перша податкова вимога - не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов'язання та виникненню права податкової застави на активи платника податків, обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк;

б) друга податкова вимога - не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова вимога додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може містити повідомлення про дату та час проведення опису активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Разом з тим, як встановлено судом в ході судового розгляду, сума податкового зобовязання щодо стягнення якої сформовано другу податкову вимогу, не є узгодженою, з огляду на наступне:

Відповідно до ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, судом, в ході розгляду справи №2а-6867/10/0870, за позовом ВАТ «Дніпроенерго» до СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі про визнання протиправною першої податкової вимоги № 1/19 від 20.08.2010, встановлені наступні обставини:

«Судом встановлено, що сума оскаржуваної податкової вимоги була заявлена до стягнення у 2009 році.

Так рішенням Господарського суду Запорізької області від 30.11.2009 у справі №13/413/09 за позовом СДПІ по роботі з ВВП у м. Запоріжжя до ВАТ Дніпроенергопро стягнення суми заборгованості у вигляді пені за несвоєчасну сплату основної суми заборгованості по субкредитній угоді №2014-3 від 26.11.1996 укладеної між Міністерством фінансів України та позивачем, у розмірі 5 093 162 грн. 70 коп. встановлено, що Управління Державного казначейства у м. Запоріжжі Головного управління Державного казначейства України в Запорізькій області звернулось до СДПІ по роботі з ВПП у м. Запоріжжі з поданням від 09.09.2009 № 40, з вимогою здійснити претензійно-позовну роботу щодо безспірного стягнення з ВАТ Дніпроенерго пені за несвоєчасно сплачену заборгованість за субкредитною угодою, укладеною з Міністерством фінансів України в рамках спільного із Світовим банком проекту, в загальній сумі 5 093 162 грн. 70 коп..

Зазначеним рішенням, яке за результатами апеляційного та касаційного оскарження, набрало законної сили, позивачеві було відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Так СДПІ було відмовлено у стягнені з позивача суми заборгованості за субкредитною угодою №2014-3 від 26.11.1996 у розмірі 5 093 162 грн. 70 коп. з підстав зазначених у вищевказаних судових рішеннях.

09.08.2010 відповідачем 2 до адресу відповідача 1 надіслано подання № 38 для здійснення претензійно - позовної роботи по стягненню позивача заборгованості за субкредитною угодою №2014-3 від 26.11.1996 укладеної між Міністерством фінансів України та позивачем, у розмірі 5 093 162 грн. 70 коп..

Так на підставі зазначеного подання 20.08.2010 відповідачем 1 сформовано першу податкову вимогу № 1/19 про стягнення з позивача суми пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, невиконання зобовязань та штрафних них санкцій за порушення вимог валютного законодавства у розмірі 5 093 162 грн. 70 коп.»

Разом з тим, за результатом розгляду справи № 2а-6867/10/0870, зважаючи на те, що стягнення з позивача суми заборгованості за субкредитною угодою №2014-3 від 26.11.1996 у розмірі 5 093 162 грн. 70 коп.,є неможливим, оскільки є судове рішення, яке набрало законної сили яким СДПІ по роботі з ВВП у м. Запоріжжя відмовлено у задоволенні вимог щодо стягнення з позивача заборгованості за субкредитною угодою №2014-3 від 26.11.1996 у розмірі 5 093 162 грн. 70 коп., першу податкову вимогу №1/19 від 20.08.2010 визнано протиправною.

Отже, сума податкового боргу, визначена у першій податковій вимозі від 20.08.2010 № 1/19 не узгоджувалась жодним зазначеним вище засобом.

Крім того, у разі, якщо сума у розмірі 5 093 162.70 грн. була визначена платнику податку відповідно до статті 4 Закону 2181, то податковим органом також не було повідомлено платника податку про нараховане податкове зобов'язання.

За приписами п. 4.4 Порядку якщо платник податків не погасив у повному обсязі суму податкового боргу протягом 30 календарних днів від дня направлення (вручення) йому першої податкової вимоги, структурний підрозділ стягнення податкового боргу не пізніше п'ятого робочого дня, починаючи з останнього із зазначених 30 календарних днів, формує другу податкову вимогу за формою згідно з додатком 3 (для платників податків - юридичних осіб) або за формою згідно з додатком 4 (для платників податків - фізичних осіб). Якщо друга податкова вимога формується на підставі подання іншого контролюючого органу, - то не пізніше п'ятого робочого дня від дня отримання відповідної інформації про непогашення суми податкового боргу.

11.10.2010 Відповідачем було сформовано другу податкову вимогу № 2/26, однак , як вже зазначалось вище, вимога сформована щодо стягнення суми податкового зобовязання позивача, яке не є узгодженим, а тому є неправомірною та підлягає скасуванню.

За таких обставин, враховуючи положення ч. 1 ст. 11 КАС України (розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості) та ч. 1 ст. 71 КАС України (кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення) суд дійшов висновку, що вимоги заявлені ПАТ Дніпроенерго до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжя про визнання недійсною другої податкової вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Частиною ч. 1 ст. 94 КАС України, встановлено, що у разі, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Отже, обґрунтовані та підтверджені судові витрати слід присудити з Державного бюджету України на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 71, ст. ст. 94, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірною та скасувати другу податкову вимогу від 11.10.2010 року № 2/26 Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Запоріжжі.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства Дніпроенерго () судові витрати у розмірі 3,40 грн.(три гривні 40 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова в повному обсязі у відповідності до вимог ст. 160 КАС України оформлена і підписана 13.03.2012р.

Суддя (підпис) О.М. Нечипуренко