Справа № П/811/4190/14
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 квітня 2015 рокусправа № П/811/4190/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - ОСОБА_1

ОСОБА_2 дов від 28.11.2014

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 січня 2015 року

у справі № П/811/4190/14

за позовом ОСОБА_1

до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області

про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на роботі, зобов'язання вчинити певні дії та визнання відсутності повноважень,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ УМВС України в Кіровоградській області від 11 листопада 2014 року №1147 про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення "звільнення з органів внутрішніх справ";

- визнати незаконним та скасувати наказ УМВС України в Кіровоградській області від 13 листопада 2014 року №408о/с про звільнення з органів внутрішніх справ ОСОБА_1 за п.64 "є" Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС;

- поновити ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ на посаді старшого слідчого СВ Кіровоградського МВ УМВС в Кіровоградській області з 13 листопада 2014 р.;

- зобов'язати УМВС України в Кіровоградській області нарахувати та виплатити середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 13 листопада 2014 р. по дату поновлення на службі в ОВС;

- визнати такими, що не мають повноважень на погодження та підписання наказів УМВС від 11 листопада 2014 р. №1147, від 13 листопада 2014 р. №408о/с, подання про звільнення від 13 листопада 2014 р. та атестаційного листа від 13 листопада 2014 р. на підставі Закону України "Про очищення влади": заступник начальника Кіровоградського МВ ОСОБА_3, перший заступник начальника УМВС ОСОБА_4 та начальник УМВС ОСОБА_5

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірним наказом УМВС України в Кіровоградській області від 11.11.2014 № 1147 накладено дисциплінарне стягнення "звільнення з органів внутрішніх справ", підставою якого став той факт, що 06.11.2014 позивача було затримано в порядку ст.ст.207-208 КПК України та на підставі матеріалів досудового розслідування вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а 07.11.2014 Ленінським районним судом м.Кіровограда стосовно позивача обрано запобіжний захід - тримання під вартою. На думку позивача, його безпідставно притягнуто до дисциплінарної відповідальності без належних для цього підстав. В подальшому, на виконання даного наказу звільнено з ОВС за п.64 "є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС - за порушення дисципліни. При цьому, в поданні на його звільнення з органів внутрішніх справ єдиним приводом і підставою порушення службової дисципліни зазначено лише факт вручення повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, водночас, вина у скоєнні якого ще не доведена у встановленому законом порядку вироком суду. Також позивач зазначає, що його не ознайомлено з наказом УМВС про призначення відносно нього службового розслідування, не повідомлено про його початок, а також при звільненні не враховано той факт, що він перебував на лікарняному. Позивач вважає, що подання про звільнення та атестаційний лист підписаний особами, які не мають владних повноважень на підставі Закону України «Про очищення влади».

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.01.2015 в задоволені адміністративного позову відмовлено. Постанову суду мотивовано тим, що дисциплінарний проступок, вчинений позивачем, ступінь його тяжкості, обставини, за яких його вчинено, попередня поведінку позивача, наявність іншого дисциплінарного стягнення, та негативні наслідки, є самостійною та достатньою підставою для застосування до позивача крайнього заходу дисциплінарного впливу - звільнення з органів внутрішніх справ.

Судом першої інстанції надана оцінка показанням допитаних в судовому засіданні свідків, досліджені докази щодо проведення атестаційної та кадрової комісії, звернення позивача до медичної допомоги, встановлено, що процедура звільнення позивача відбувалась у відповідності до вимог законодавства.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач наполягає на тому, що за викладених позивачем обставин у відповідача не було підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності і для звільнення з ОВС за порушення дисципліни. Судом не досліджено всіх обставин справи, не надано можливості надати додаткові докази, в клопотанні про допит свідка позивача відмовлено без обґрунтування. Також відмовлено у клопотанні про отримання від оператора мобільного зв'язку інформації про місце перебування ОСОБА_6 з посиланням на те, що це не кримінальне провадження.

УМВС України в Кіровоградській області проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржувану постанову суду першої інстанції цілком обґрунтованою та правомірною, в поданих апеляційному суду запереченнях зазначає, що позивач своїми діями спровокував у ОСОБА_7 формування позиції стосовно вимагання у нього грошових коштів за непритягнення до юридичної відповідальності, яка в свою чергу породила звернення останнього із заявою до ВВБ про притягнення його до відповідальності. Позивач порушив вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ, пункти 7.2, 7.3, 7.5 Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, статті 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, своєю поведінкою допустив свідоме ігнорування вимог МВС та УМВС в області щодо безумовного дотримання чинного законодавства і недопущення протиправних дій. Наявніст в діях позивача складу дисциплінарного проступку підтверджується матеріалами службового розслідування та висновком службового розслідування.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Згідно послужного списку позивача, ОСОБА_1 з 02.08.2004 проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 19.07.2013 призначений старшим слідчим слідчого відділу Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області (т.1, а. с.91-95).

Як вбачається зі спецповідомлення № 3/1966 від 05.11.2014 працівниками ВББ в Кіровоградській області ДВБ МВС України, УСБУ в Кіровоградській області спільно з ВІОС УКЗ УМВС та прокуратурою Кіровоградської області задокументовано факт отримання старшим слідчим слідчого відділу Кіровоградського М УМВС в області капітаном міліції ОСОБА_1 незаконної грошової винагороди у сумі 4500 грн. від гр. ОСОБА_7 за не притягнення його до кримінальної відповідальності за фактом замаху на викрадення чужого майна (т.1, а. с.54).

На підставі даного спецповідомлення начальником УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_5 винесено наказ № 937 від 05.11.2014, яким призначено службове розслідування обставин вимагання та отримання ОСОБА_1 незаконної грошової винагороди від гр.ОСОБА_7 у розмірі 4500 грн. (т.1, а. с.53).

За результатами проведеного службового розслідування складено відповідний Висновок (т.1, а. с.83-87).

У даному Висновку зафіксовано, що 27.10.2014 о 21.30 працівниками батальйону патрульної служби при Кіровоградському МВ УМВС в області під час патрулювання м.Кіровограда, на відкритій ділянці біля будинку № 8 по проспекту Перемоги були затримані громадяни ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які за допомогою газозварювального пристрою, що знаходився у автомобілі НОМЕР_1 різали металобрухт. У зв'язку з цим на місце події була викликана слідчо-оперативна група Кіровоградського МВ УМВС, до складу якої входив ОСОБА_1 Даний факт зареєстровано до ЖЄО Кіровоградського МВ УМВС за № 32848 від 27.10.2014, а відомості внесено до ЄРДР за № 0009278 з кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України («Крадіжка»).

29.10.2014 ОСОБА_7 звернувся до ВВБ в Кіровоградській області ДВБ МВС України із письмовою заявою про вимагання ОСОБА_1 незаконної грошової винагороди. Працівниками ВВБ в області проведено попередню перевірку, матеріали якої надіслані до прокуратури Кіровоградської області для прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Прокуратурою до ЄРДР внесені відомості за фактом неправомірних дій працівників Кіровоградського МВ УМВС в області з кваліфікацією за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.368 КК України («Прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою») та розпочато досудове розслідування.

04.11.2014 під час виконання доручення слідчого прокуратури, працівниками УСБУ та ВВБ в області була задокументована передача ОСОБА_7 ОСОБА_1 частини обумовленої суми заздалегідь ідентифікованих засобів - помічених грошових коштів у розмірі 3000 гривень, яка відбулася в приміщенні Кіровоградського МВ УМВС в області.

05.11.2014 ОСОБА_7 для передач залишку помічених грошових коштів зателефонував ОСОБА_1 Останній повідомив ОСОБА_7, щоб він під'їхав до інституту земельних ресурсів та став на певне місце, а потім за вказівкою ОСОБА_1 поклав грошові кошти до поліетиленового файлу, який приніс з собою. У подальшому пройшовши до своєї АДРЕСА_1, ОСОБА_1 був затриманий працівниками УСБУ та ВВБ в області.

13.11.2014 за результатами службового розслідування проведено атестацію позивача та встановлено, що ОСОБА_1 не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню з ОВС, що підтверджується атестаційним листом та протоколом засідання атестаційної комісії (т.1, а.с.103-104, 161, 162).

11.11.2014 наказом № 1147 "Про надзвичайну подію за участю та покарання винних" за порушення вимог Присяги працівника органів внутрішніх справ, затвердженої Постановою КМУ від 28.12.91 № 382, пунктів 7.2, 7.3, 7.5 Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, затверджених Наказом МВС України від 22.02.2012 № 155, статей 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України від 22.06.2006 № 3460-ІУ, вирішено накласти на ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ за п.64 «є» Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ (а.с.106-108).

З наказом позивач ознайомлений та копію отримав 13.11.2014, про що свідчить його особистий підпис на тексті наказу.

13.11.2014 начальником УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_5 винесено наказ № 408 о/с, яким ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ за п.64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ (т.1, а. с.41, 122), витяг з якого останнім отримано особисто, що підтверджується також розпискою (т.1, а. с.123).

Як зазначено в даному наказі, підставою для звільнення ОСОБА_1 є подання до звільнення, атестаційний лист, наказ УМВС від 11.11.2014 № 1147, довідка Кіровоградського МВ від 13.11.2014 № 22/1121.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Проходження служби працівниками органів внутрішніх справ регулюються спеціальними нормативно-правовими актами.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про міліцію» від 20.12.90 № 565-XII порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 10 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114, особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про міліцію» № 565-XII працівник міліції у межах повноважень, наданих цим Законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність.

Службова особа міліції, яка порушила вимоги закону або неналежно виконує свої обов'язки, несе відповідальність у встановленому порядку.

Згідно п.23 Положення про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну та кримінальну відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до ст.12 Дисциплінарного статуту внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.06 № 3460-IV, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися дисциплінарні стягнення, зокрема, у виді звільнення.

Відповідно до підпункту «є» пункту 64 вказаного Положення особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Відповідно до ст.1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 №3460-ІV, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається, зокрема: забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту.

Відповідно до ст.7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників, дотримуватися норм професійної та службової етики, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

У відповідності до статті 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

За правилами ч.1 ст.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Наказом МВС України 12.03.2013 № 230, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за № 541/23073, затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України.

Згідно п.2.1 Інструкції № 230 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Відповідно п.п.2.2.1 п.2.2 Інструкції № 230 службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі: невиконання або неналежного виконання особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України під час службової діяльності вимог чинного законодавства, що призвело до порушення прав та законних інтересів громадян або негативно вплинуло на забезпечення виконання покладених на ОВС завдань з охорони громадського порядку, боротьби зі злочинністю.

Згідно положень ст.14 Дисциплінарного статуту при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Як встановлено вище, фактично підставою для звільнення позивача з органів внутрішніх справ слугували матеріали службового розслідування, якими встановлено незаконне одержання грошових коштів ОСОБА_1

Наказом МВС України від 22.02.2012 № 155, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.04.2012 за № 628/20941, затверджені Правила поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України.

Згідно п.1.1 розділу IV Правил поведінка працівника органів внутрішніх справ завжди і за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально-етичним принципам стража правопорядку. Ніщо не повинно паплюжити ділову репутацію та авторитет працівника міліції.

У п.2.2 розділу IІI Правил визначено, що професійний обов'язок працівника полягає в безумовному виконанні закріплених Присягою, законами та професійно-етичними нормами завдань щодо забезпечення надійного захисту правопорядку, законності, громадської безпеки.

Відповідно до п.п.2.3, 4.1 розділу ІІІ Правил честь працівника виявляється в сукупності таких якостей, як заслужена репутація, добре ім'я, особистий авторитет, вірність службовому обов'язку, даному слову і прийнятим моральним зобов'язанням.

Працівник органів внутрішніх справ, бере на себе такі моральні зобов'язання бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин чесним і непідкупним, відданим інтересам служби.

Працівник, який порушує принципи і норми професійної етики, втрачає добре ім'я і честь, дискредитує свій підрозділ і органи внутрішні справ, позбавляється морального права на повагу, підтримку з боку громадян, колег і товаришів по службі (п.7.8 розділу VII Правил).

Згідно п.7.2 розділу VII Правил працівник органів внутрішніх справ зобов'язаний неухильно дотримуватись обмежень і заборон, передбачених антикорупційним законодавством та Законом України «Про міліцію», уникати дій, які можуть бути сприйняті як підстава підозрювати його в корупції. Своєю поведінкою він має продемонструвати, що не терпить будь-яких проявів корупції, відкидає пропозиції про незаконні послуги, чітко розмежовує службу і приватне життя, при найменших ознаках корумпованої поведінки інших осіб інформує керівника свого структурного підрозділу.

При цьому у п.7.3 розділу VII Правил визначено, що працівнику органів внутрішніх справ забороняється використовувати свої службові повноваження та пов'язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди або у зв'язку з прийняттям обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб.

Крім того, у п.7.5 розділу VII Правил визначено, що працівнику органів внутрішніх справ забороняється безпосередньо або через інших осіб отримувати подарунки (пожертви) від юридичних або фізичних осіб, зокрема за рішення, дії чи бездіяльність в інтересах дарувальника, що приймаються, вчиняються як безпосередньо такою особою, так і за її сприяння іншими посадовими особами та органами.

З огляду на дані матеріалів службового розслідування колегія суддів вважає, що звільнення позивача за порушення приписів п.п.7.2, 7.3, 7.4 розділу VII Правил не є незаконним.

При цьому, обставини, які встановлені службовим розслідуванням, підтверджуються належними доказами.

Позивач, посилаючись на чисельні порушення порядку його звільнення та відсутності підстав для застосування до нього саме такого виду дисциплінарного стягнення, як звільнення з ОВС, не спростовує обставин щодо отримання грошових коштів від гр.ОСОБА_7, встановлених результатами службового розслідування.

Отже, наявність в діях позивача складу дисциплінарного проступку, яке полягає не виконанні неналежному виконанні позивача службової дисципліни, підтверджена матеріалами службового розслідування.

В матеріалах службового розслідування також міститься відмова позивача з посиланням на ст.63 Конституції України від надання будь-яких пояснень з приводу обставин, які стали предметом службового розслідування пояснень, що водночас спростовує доводи позивача про неповідомлення його про службове розслідування та ненадання йому можливості надати особисті пояснення керівництву УМВС (а. с.64).

При цьому наявності допущення відповідачем порушень порядку проведення службового розслідування (положень Інструкції № 230), з матеріалів справи не вбачається.

З огляду на викладене, колегія судів вважає, що вчинені позивачем дії, які були предметом службового розслідування, правомірно визнанні відповідачем як порушення службової дисципліни, внаслідок чого дії відповідача щодо звільнення позивача на підставі пп. «є»п.64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ є правомірними.

Приймаючи оскаржувані накази від 11.11.2014 №1147 про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, від 13.11.2014 №408о/с про звільнення, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством.

Водночас колегія судів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобов'язання відповідача визнати такими, що не мають повноважень на погодження та підписання наказів УМВС від 11.11.2014 № 1147, від 13.11.2014 № 408 о/с, подання про звільнення від 13.11.2014 та атестаційного листа від 13.11.2014 на підставі Закону України "Про очищення влади" заступник начальника Кіровоградського МВ ОСОБА_3, перший заступник начальника УМВС ОСОБА_4 та начальник УМВС ОСОБА_5, оскільки вказані особи на час прийняття оскаржуваних наказів по теперішній час перебувають на посадах та виконують свої посадові обов'язки, що підтверджується належними документальними доказами: довідкою від 06.12.2014 № 3/458, згідно якої ОСОБА_5 з 25.04.2014 призначений на посаду начальника УМВС України в Кіровоградській області; ОСОБА_4 з 16.06.2014 наказом УМВС в області від 16.06.2014 № 194о/с призначений на посаду першого заступника начальника УМВС в області - начальником слідчого управління УМВС України в області; ОСОБА_3 з 04.06.2013 наказом УМВС України в області від 17.06.2013 № 207 о/с призначений на посаду заступника начальника міського відділу - начальником міліції громадської безпеки Кіровоградського МВ УМВС України в області.

Щодо посилань позивача на врахування судом показань свідків, отриманих під час службового розслідування, то частина 1 статті 69 КАС України визначає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів висновків експертів.

Щодо посилань позивача на порушення проведення засідання кадрової та атестаційної комісії, в матеріалах справи міститься атестаційний лист та подання до звільнення, які містить всі необхідні заповнені реквізити, а також підпис позивача про ознайомлення, а відсутність в той день засідання свідка ОСОБА_6 в м.Кіровограді (начальника сектору юридичного забезпечення УМВС в області) не підтверджена належними доказами.

Щодо посилань позивача на знаходження його під час звільнення на лікарняному, то згідно листів Олександрівського районного центру первинної медико-санітарної допомоги Кіровоградської області від 19.01.2015 № 13 та 30.12.2014 № 480, позивач звернувся за медичною допомогою о 13:00 13.11.2014 у смт.Олександрівка. Проте, відповідно до журналу судового засідання апеляційного суду Кіровоградської області (м.Кіровоград) по кримінальному провадженню стосовно ОСОБА_1 за його участі відбувалося судове засідання з 12:40 год. по 13:48 год.

Суд першої інстанції вірно встановив, що позивач не мав об'єктивної можливості звернутись до лікаря за медичною допомогою, оскільки знаходився у судовому засіданні.

В судовому засіданні з показів свідка ОСОБА_3 та з пояснень ОСОБА_1, встановлено, що 13.11.2014 близько 16:00 позивач не повідомив керівника про перебування на лікарняному, хоча листок непрацездатності останньому видано за інформацією лікарні о 14:16. Тоді як оглянутий лікарем позивач був лише о 15:00 (тобто вже після видачі листка непрацездатності).

При цьому, у зв'язку із відстанню між населеними пунктами, ОСОБА_1 не міг бути особисто оглянутий лікарем вдома в смт.Олександрівка станом на час видачі листка непрацездатності.

Крім того, згідно спільного наказу УМВС та УОЗ Кіровоградської облдержадміністрації від 29.10.2012, п.2.1 у випадках раптового захворювання або травмування працівників ОВС, звернення за медичною допомогою до ЛПЗ МОЗ України за отриманням листка непрацездатності контроль здійснювати за допомогою рапортів.

Відповідно до п.1.2 надавати допомогу працівникам ОВС територіальними ЛПЗ з подальшим інформуванням сектору медичного забезпечення УМВС в області щодо випадків тимчасової непрацездатності в перші два дні захворювання.

Отже, враховуючи відсутність доказів звернення позивача до відомчого лікувального закладу, відсутність доказів повідомлення безпосереднього керівника про перебування на лікарняному, УМВС в Кіровоградській області не було обізнано з приводу отримання позивачем листка непрацездатності, тому процедура звільнення у даному випаду відповідачем не була порушена.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 Передбачені ст.202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 січня 2015 року від року у справі № П/811/4190/14 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко