Справа № 2а-680/12
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2012-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сингаївський О.П.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"24" вересня 2012 р. Справа № 2а-680/12

Житомирський апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Моніча Б.С.

ОСОБА_2

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "19" квітня 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення,зобов"язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просила визнати рішення ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області від 23.10.2010 року, про відмову в призначенні їй пенсії за вислугу років як працівнику охорони здоров'я у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу (25 років) протиправним та скасувати його. Крім того позивач просила зобов'язати відповідача призначити їй пенсію за вислугу років, обчислити та виплатити її. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась та те, що рішення відповідача суперечить вимогам чинного законодавства, а саме Закону України " Про пенсійне забезпечення", Закону України "Основи законодавства про охорону здоров'я",згідно яких медичні та фармацевтичні працівники мають право на пільгові умови пенсійного забезпечення.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 19.04.2012 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. В своїй апеляційній скарзі відповідач посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 19.04.2012 року та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при прийнятті оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не підлягає до задоволення, виходячи з наступного

Судом також встановлено, що для нарахування пенсії за вислугу років позивач зібрала всі документи, що витребовувались відповідачем та подала їх разом із заявою на призначення і обчислення пенсії за вислугу років 13 квітня 2010 року. 29.06.2010 року ОСОБА_3 Пенсійного фонду в м. Житомирі Житомирської області на адресу позивача надіслало лист яким повідомило її про необхідність з'явитись до управління та надати акредитаційні сертифікати по місцях роботи, а саме ПП «Медлайф», ТОВ «Меділайф» та ПМП «Свектор». 21.10.2010 року відповідач своїм листом №14185/02 повідомив позивача про те, що їй відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років, у зв'язку з відсутністю акредитаційного сертифікату з місця роботи, а тому відповідно до вимог п. «є» ст.. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вона не має стажу роботи 25 років.

Відмова у призначенні пенсії за вислугу років мотивована тим, що ст.16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» визначено заклади, які забезпечують безпосередню охорону здоров'я, куди включено і аптечні установи. Цією ж статтею визначено, що заклади охорони здоров'я створюються підприємствами, установами, організаціями з різними формами власності, а також приватними особами при наявності необхідної матеріально-технічної бази і кваліфікованих фахівців, тому у випадку, коли назва фармацевтичного закладу (незалежно від його форми власності), що зазначені в трудовій книжці (ліцензії на здійснення підприємницької діяльності) не відповідає переліку закладів охорони здоров'я, затвердженим наказом МОЗ України від 28.10.2002 року №385 акредитаційний сертифікат є обов'язковим документом для визначення права на пенсію за вислугу років, оскільки відповідно до наданого сертифікату визначається назва фармацевтичного закладу.

Отже відповідач вважав, що зарахувати роботу на посаді провізора до вислуги років за періоди з 01.01.2002 року по 22.07.2004 року в ПП «Медлайф» не було підстав, оскільки за ці періоди повинен бути відповідний акредитаційний сертифікат по ПП «Медлайф».

Крім того 07.01.2011 року позивачем отриманий наступний лист від відповідача №348/02 від 06.01.2011 року, яким управління в додаток до відповіді від 21.10.2010 року, повідомив позивача про відмову в призначенні пенсії за вислугу років, оскільки відповідно до п. «є» ст.. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники охорони здоров'я, незалежно від віку, при наявності спеціального стажу роботи 25 років за переліком, що затверджується у порядку який визначається Кабінетом Міністрів України. Також повідомлено, що стаж позивача становить 24 роки та 7 місяців. При цьому роз'яснюється, що періоди роботи з 03.05.1994 року по 10.01.1995 року та з 30.01.1995 року по 04.07.1995 року відповідач зарахувати немає підстав.

Суд першої інстанції з'ясувавши всі обставини у справі вважає відмову відповідача у призначенні пенсії позивачу за вислугу років не законною та не обґрунтованою і з такою думкою погоджується судова колегія апеляційного адміністративного суду з наступних підстав.

Згідно з п. З наказу Міністерства охорони здоров'я № 385 від 28.10.2002 «Про затвердження переліків закладів охорони здоров'я, лікарських, провізорських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоров'я» до фармацевтичних (аптечних) закладів відносяться: аптека, аптечна база (склад), база (склад) медичної техніки, база спеціальною медичного постачання (центральна, республіканська, обласна), контрольно-аналітична лабораторія, лабораторія з аналізу якості лікарських засобів, магазин (медичної техніки, медичної оптики).

Згідно п. «и» ст. 77 Закону України „Основи законодавства України про охорону здоров'я" фармацевтичні працівники мають право на пільгові умови пенсійного забезпечення.

Право на пенсію за вислугу років для працівників освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення передбачено п. «є» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку. На виконання зазначеної норми постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.93 року N909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Зазначеним Переліком визначено заклади і установи охорони здоров'я та посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Серед цих посад зазначені: провізори, фармацевти (незалежно від найменування посад), лаборанти в аптеках, аптечних кіосках, в аптечних магазинах, в контрольно-аналітичних лабораторіях, незалежно від форми власності або відомчої належності таких закладів і установ. Таким чином, підставою для призначення пенсії за вислугу років є робота на посаді провізора чи фармацевта у закладі віднесеному до закладів охорони здоров'я, при наявності загального стажу від 25 до 30 років, незалежно від віку.

Посада провізора також відповідає переліку посад, робота на яких дає право на пенсію вислугу років, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів №909 від 04.11.1993 року із змінам внесеними Постановою Кабінету Міністрів №1436 від 26.09.2002 року. При цьому суд звертає увагу, що у вищезгаданих Постановах Кабінету Міністрів, на які посилається і ОСОБА_3 Пенсійного Фонду у місті Житомирі посилання, що заклади і установи охорони здоров'я повинні бути держаними взагалі відсутні.

Відповідно до ст. З Закону України „Основи законодавства України про охорону здоров'я" заклади охорони здоров'я - підприємства, установи та організації, завданням яких є забезпечення різноманітних потреб населення в галузі охорони здоров'я шляхом подання медико-санітарної допомоги, включаючи широкий спектр профілактичних і лікувальних заходів або послуг медичного характеру, а також виконання інших функцій на основі професійної діяльності медичних працівників.

Види закладів охорони здоров'я, які забезпечують безпосередню охорону здоров'я населення, передбачені ст. 16 Закону України „Основи законодавства України про охорону здоров'я": санітарно-профілактичні, лікувально-профілактичні, фізкультурно-оздоровчі, санаторно-курортні, аптечні, науково-медичні та інші заклади охорони здоров'я. Заклади охорони здоров'я створюються підприємствами, установами та організаціями з різними формами власності, а також приватними особами при наявності необхідної матеріально-технічної бази і кваліфікованих фахівців. Заклад охорони здоров'я здійснює свою діяльність на підставі статуту, що затверджується власником або уповноваженим ним органом.

Як вбачається із пільгової довідки з 01.01.2002 року позивач прийнята на посаду завідуючого провізора, аптека філії ПП «Медлайф» наказ №4 від 01.01.2002 року, 22.07.2004 року звільнена наказ №7. Позивач 23.07.2004 року прийнята на посаду завідуючого провізора, аптека ТОВ «Меділайф» наказ №3-к. При цьому суд першої інстанції правильно зазначив, що лише вид діяльності установи або закладу, а не його назва, визначає його приналежність до установ охорони здоров'я.

Щодо посад, які займала позивач у спірний період її трудової діяльності, то суд керується вимогами Наказу Міністерства охорони здоров'я України №385 від 28.10. 2002 року про віднесення таких посад до посад фармацевтичних працівників. Незначні відмінності в назві займаних позивачем посад порівняно з Переліком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.93 року N 909, не можуть бути достатньою підставою для відмови в зарахуванні такої роботи позивача до стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки функціональні обов'язки, які виконувала позивач на таких посадах, аналогічні функціональним обов'язкам фармацевта, що не заперечується відповідачем.

З врахуванням наведеного суд вважає, що при відмові позивачці у призначенні пенсії, відповідач застосував дискримінаційні обмеження до позивача в частині її роботи, хоча і на посаді фармацевта, яка надає відповідне право на отримання пенсії за вислугу років, але в установі, не зазначеній в переліку, затвердженому наказом Міністерства охорони здоров'я № 385 від 28.10.2002 р.

Приватне підприємство «Медлайф», в якому працювала позивач на посаді завідуючого провізора, відноситься до родового поняття «аптека» або аптечного магазину за принципами та напрямками роботи по реалізації ліків та лікарських засобів, а тому періоди роботи позивачки у цій установі охорони здоров'я повинні бути зараховані до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугою років.

Що стосується посилання відповідача на необхідність надання позивачкою акредитаційного сертифікату аптечного закладу то суд звертає увагу на те, що Постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 р. № 765 «Про затвердження Порядку державної акредитації закладу охорони здоров'я» дійсно був затверджений Порядок державної акредитації закладів охорони здоров'я. Міністерству охорони здоров'я було доручено створити Головну акредитаційну комісію. Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 12.01.1998 р. № 2 «Про затвердження стандартів державної акредитації закладів охорони здоров'я України» на виконання ст. 16 і 33 Основ законодавства України та вищезазначеної постанови Кабінету Міністрів України були затвердженні стандарти акредитації фармацевтичних закладів. Але дію цього наказу було зупинено згідно з повідомленням Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 20.09.2001 р. і наказом МОЗ України від 20.01.2001 р. № 20 "Про затвердження Критеріїв (умов) державної акредитації лікувально-профілактичних закладів" скасовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за вислугу років, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про обґрунтованість позову.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.

З урахуванням наведеного, постанова суду першої інстанції у даній справі є обґрунтованою та законною, а тому її слід залишити без змін, доводи ж відповідача не є переконливими, спростовуються наведеним вище та відповідно, не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 197,198, 200, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "19" квітня 2012 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: ОСОБА_5

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1,10012

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області вул.Перемоги, 55,м.Житомир,10003