Справа № 816/842/15-а
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року 15:35м. ПолтаваСправа № 816/842/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Ясиновського І.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання - Панькіної А.С.,

представника позивача - Сухорукової О.А.,

представника відповідача - Тарана Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Державної фінансової інспекції в Полтавській області до Машівської селищної ради, третя особа-комунальне підприємство Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" про зобов"язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

16 березня 2015 року Державна фінансова інспекція в Полтавській області (надалі також - позивач) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Машівської селищної ради (надалі також - відповідач) про зобов"язання виконати вимогу про усунення виявлених ревізією порушень № 01-14/2536 від 18.11.2014, а саме-відобразити в обліку дебіторську заборгованість за завищення вартості виконаних робіт з будівництва водопровідної мережі по вул. Леніна в смт. Машівка та стягнути до бюджету з КП "Полтававодоканал" в загальній сумі 1386,07 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що за результатами планової виїзної ревізії сільського бюджету та фінансово-господарської діяльності виконавчого комітету Машівської селищної ради за період з 01.01.2011 по 30.06.2014, яка набрала форму акта ревізії № 01-21/290 від 20.10.2014, на підставі пункту 7 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю" на адресу відповідача направлено письмову вимогу про усунення порушень від 18.11.2014, пункт 2 якої не виконано.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06.04.2015 до участі у справі в якості третьої особи залучено КП "Полтававодоканал".

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на направлення до КП "Полтававодоканал" листів з інформацією про результати проведеної ревізії, проте від КП "Полтававодоканал" надійшли відповіді щодо безпідставності висновків ДФІ у Полтавській області про завищення вартості виконаних робіт з будівництва водопровідної мережі.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, у письмових заперечення просив відмовити у задоволенні позовних вимог та справу розглянути за його відсутністю (а.с.64-65).

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

З 11.08.2014 по 02.10.2014 (з перервою з 21.08.2014 по 08.09.2014) ДФІ у Полтавській області, відповідно до плану контрольно-ревізійної роботи ДФІ у Полтавській області на ІІІ квартал 2014 року проведено планову виїзну ревізію сільського бюджету та фінансово-господарської діяльності виконавчого комітету Машівської селищної ради за період з 01.01.2011 по 30.06.2014.

За результатами ревізії складно акт № 01-21/290 від 20.10.2014, відповідно до якого КП "Полтававодоканал" невірно застосовано усереднений показник для визначення розміру кошторисного прибутку за видами будівництва, що призвело до завищення вартості виконаних робіт з будівництва водопровідної мережі (а.с.30-37).

Пунктами 45, 46 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами" від 20.04.2006 р. № 550 (із змінами та доповненнями) передбачено, що у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи контролюючого органу, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об'єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому. Якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом служби у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

З метою забезпечення усунення виявлених ревізією порушень, відповідно до ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" позивачем направлено селищному голові Машівської селищної ради Кравченку М.І. вимоги про усунення виявлених порушень № 91-14/2536 від 18.11.2014, що складалися із 7 пунктів, із встановленим терміном для зворотного інформування про виконання цих обов'язкових вимог до 19.12.2014 (а.с. 7-8).

Однак, у визначений строк відповідачем не надано інформації позивачу про повне усунення вищевказаних вимог, а тому в частині, в якій вимоги позивача не виконано, Державна фінансова інспекція в Полтавській області звернулася до адміністративного суду із даним позовом про зобов'язання останнього виконати пункт 2 цих вимог.

Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" (надалі - Закон № 2939-XII) здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення, Держфінінспекція відповідно), визначено, що Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, об'єднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах (пункт 7 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція має право в установленому порядку, зокрема: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (підпункт 15); у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (підпункт 18); при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України (підпункт 21).

Положенням установлено, що Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб і, у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми узгоджуються з положеннями статті 10 Закону № 2939-ХІІ, якою визначено права органу державного фінансового контролю. Зокрема, пунктом 7 передбачено право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно з пунктом 10 статті 10 Закону № 2939-ХІІ органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а відповідно до пункту 13 цієї норми - при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до частини 2 статті 15 Закону № 2939-XII законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Таким чином, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного і місцевих бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства має право пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного суд дійшов висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки.

У справі, що розглядається, Інспекція пред'явила вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю, вони не можуть бути стягнуті за адміністративним позовом про зобов'язання вчинити певні дії.

Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постанові від 28 жовтня 2014 року №21-462а14, яка згідно зі статтею 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правові акти, що містять зазначені норми права, та для всіх судів України.

З огляду на викладене, позовні вимоги про зобов'язання виконати пункт 2 вимоги про усунення виявлених ревізією порушень № 01-14/2536 від 18.11.2014, а саме: відобразити в обліку дебіторську заборгованість за завищення вартості виконаних робіт з будівництва водопровідної мережі по вул. Леніна в смт. Машівка та стягнути до бюджету з КП "Полтававодоканал" в загальній сумі 1386,07 грн, задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Державної фінансової інспекції в Полтавській області до Машівської селищної ради про зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складено 05 травня 2015 року.

Суддя І.Г. Ясиновський