Справа № 677/2317/14-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 677/2317/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Красняк В.І.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

29 квітня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П.

за участю:

секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.,

представників позивача: Мініх І.М., Богуша І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Котюржинецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області на постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 11 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Вадас" до Котюржинецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області про визнання незаконним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Вадас» звернулось до Красилівського районного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Котюржинецької сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення. Позовні вимоги мотивовано тим, що 23 квітня 2014 року Котюржинецькою сільською радою прийнято рішення №11 про затвердження технічних характеристик гідротехнічної споруди та звіту про експертну грошову оцінку; надання ФОП ОСОБА_4 гідротехнічної споруди на умовах оренди, яка знаходиться на території Котюржинецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області за адресою вул. Свердлова ставок «Панасівка». Вважаючи таке рішення неправомірним, просили визнати його незаконним і скасувати.

Постановою Красилівського районного суду Хмельницької області від 11.03.2015 року позов задоволено. Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 11.03.2015 року, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись при цьому на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Представники позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнали у повному обсязі, проти її задоволення заперечили, вважаючи рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам справи. Просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача (апелянта) в судове засідання не з'явився, виконавчий комітет Котюржинецької сільської ради направив до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з відпусткою представника відповідача. Колегія суддів, заслухавши думку представників позивача, визнала за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки вказані ним причини неявки у судове засідання не підтверджені належними доказами та є неповажними, а відповідач, як юридична особа, не позбавлений права мати кількох представників, надавши їм відповідні повноваження.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Частиною 1 ст. 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідно до розпорядження голови Красилівської РДА №216/2013-р від 06.06.2013 року ТОВ «Вадас» надано дозвіл на розробку технічної документації з землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки водного фонду в натурі площею 18.6 га на території Котюржинецької сільської ради з послідуючою передачею в оренду. Розпорядженням голови Красилівської РДА №246/2013 - р від 27.06.2013 року ТОВ «Вадас» затверджено технічну документацію з землеустрою та передано в оренду для рибогосподарських потреб земельну ділянку водного фонду площею 18,6000 га, що розташована за межами с. Котюржинці Котюржинецької сільської ради Красилівського району.

27.06.2014 року між Красилівською РДА та ТОВ «Вадас» на підставі вказаного розпорядження укладено терміном на 49 років договір оренди земельної ділянки водного фонду, на якій розташований ставок для рибогосподарських потреб, прибережні захисні смуги та гідротехнічні споруди, який 18.09.2013 року зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п.2.4. вказаного Договору оренди земель водного фонду передбачено, що на земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна-земляна гребля довжиною 170 м., шириною по верху 11 м., а також гідротехнічна споруда-шлюзний міст. Відповідно до п.2.3. Договору земельна ділянка передається разом з гідротехнічними спорудами(гребля, дамба) згідно додаткового договору оренди між власником та орендарем. Оскільки на час укладення Договору Красилівська РДА не була власником гідроспоруд, передача землі разом з гідроспорудами відбулась без укладення додаткового договору.

Разом із тим, 23 квітня 2014 року Котюржинецькою сільською радою прийнято оскаржуване рішення №11 про затвердження технічних характеристик гідротехнічної споруди та звіту про експертну грошову оцінку; надання ФОП ОСОБА_4 гідротехнічної споруди на умовах оренди, яка знаходиться на території Котюржинецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області за адресою вул. Свердлова ставок «Панасівка».

Суд першої інстанції при розгляді справи по суті встановив, що Котюржинецькій сільській раді на час прийняття оскаржуваного рішення було відомо про те, що ТОВ «Вадас» за укладеним з Красилівською районною державною адміністрацією договором оренди земель водного фонду від 27.06.2013 року прийняла терміном на 49 років в платне користування земельну ділянку водного фонду, на якій розташований ставок для рибогосподарських потреб, прибережні захисні смуги та гідротехнічні споруди, що знаходяться за межами с. Котюржинці Котюржинецької сільської ради Красилівського району. На час прийняття оскаржуваного рішення відповідач не був власником наданої в оренду ФОП ОСОБА_4 на умовах оренди гідротехнічної споруди, яка вже знаходилася в оренді ТОВ «Вадас» і 18.09.2013 року була зареєстрована останнім в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

На підставі аналізу встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування було прийнято неправомірно. Разом із тим, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на наступне.

В ході судового розгляду на підставі аналізу матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що спір між сторонами виник по суті з приводу володіння та користування розташованою на території земельної ділянки водного фонду гідротехнічною спорудою.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС (у редакції, чинній на час звернення з позовом) компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Статтею 80 ЗК України встановлено, що суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності. За змістом статей 2 та 5 ЗК України, рада при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним суб'єктом земельних відносин.

Таким чином, у відносинах, які склалися між сторонами, відповідач вільний у виборі суб'єкта щодо надання йому права оренди (користування) земельної ділянки та відповідно розташованих на ній гідротехнічних об'єктів, при цьому він не здійснював владних управлінських функцій. Крім того, позивачем не заперечувалось, що рішення органу місцевого самоврядування фактично вичерпали свою дію та були відповідним чином реалізовані.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне. Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним судом України у постанові від 11 листопада 2014 року, і згідно ч.1 ст. 244-2 КАС України зазначені висновки є обов'язковими для всіх судів України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду скасувати постанову суду і закрити провадження у справі. Постанова суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених ст. 157 цього Кодексу (ст. 203 КАС України). За правилами вказаної статті, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. У такому випадку суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Враховуючи порушення судом першої інстанції норм права, колегія суддів вбачає підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 11 березня 2015 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Вадас" до Котюржинецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області про визнання незаконним та скасування рішення - закрити.

Роз'яснити товариству з обмеженою відповідальністю "Вадас", що розгляд даної справи відноситься до юрисдикції господарського суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 05 травня 2015 року.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Курко О. П.

Совгира Д. І.