Справа № 359/7341/14-а
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 359/7341/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Величко В.П. Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

28 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26.11.2014 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив: визнати незаконним та скасувати рішення Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області ради від 29.05.2014 №1170, прийняте на 50-й сесії 6-го скликання, про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про надання безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею до 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах с. Вишеньки Київської області; зобов'язати Вишеньківську сільську раду винести на пленарне засідання сесії Вишеньківської сільської ради та розглянути його клопотання про надання безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею до 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах с. Вишеньки Київської області у порядку і в строки, встановлені чинним законодавством України, та надати мотивовану відповідь за результатами розгляду клопотання у формі рішення.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26.11.2014 адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову, якою позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи у 22.04.2014 позивач звернувся до Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області з клопотанням, в якому просив надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га по передачі її безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в межах села Вишеньки Бориспільського району Київської області. До вказаного клопотання позивач додав також графічні матеріали (а.с.7-10).

Рішенням Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 29.05.2014 № 11170-50-VI відмовлено ОСОБА_2 у наданні земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, у зв'язку з відсутністю доданих до заяви графічних матеріалів бажаного місця розташування земельної ділянки та погодження землекористувачів на вилучення земельної ділянки (а.с.11).

Рішенням Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 05.09.2014 № 1378-53 УІ повторно відмовлено ОСОБА_2 у наданні земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, у зв'язку з невідповідністю місця розташування об'єкта вимогам ч. 6 ст. 118 ЗК України (а.с.31).

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що акти законодавства не покладають на органи місцевого самоврядування або інших суб'єктів владних повноважень обов'язок підбирати вільні земельні ділянки за клопотаннями про надання земельних ділянок зацікавлених осіб, оскільки ні такого обов'язку, ні процедури здійснення такого підбору законодавством не передбачено, а тому оскільки позивачем не зазначено конкретне місце розташування земельної ділянки, яку він бажає отримати у власність, то оскаржуване рішення відповідача є правомірним.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що відповідачем при розгляді клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо виділення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку було порушено вимоги Земельного кодексу України та норми Закону України «Про місцеве самоврядування», а тому рішення Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області ради від 29.05.2014 №1170 є незаконним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів вважає доводи апелянта необґрунтованими та погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що право власності на землю гарантується і це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Згідно з ст. 3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частинами 1, 6 ст. 118 Земельного кодексу України встановлено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та висновки конкурсної комісії (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Тобто, законодавством встановлений обов'язок громадянина подати заяву про вибір місця розташування земельної ділянки з позначеним на відповідному графічному матеріалі бажане місце розташування земельної ділянки з її орієнтовними розмірами, оскільки процедура вибору земельної ділянки здійснюється з метою встановлення можливості відведення тієї чи іншої земельної ділянки для цілей, що вказані в заяві, її граничних розмірів та площі, правового режиму та вимог щодо відведення земельної ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції позивачем до клопотання було додано графічні матеріали з визначеною територією, на якій позивач бажає отримати земельну ділянку при цьому виділивши половину населеного пункту села Вишеньки.

Також, в клопотанні позивач вказував на свою згоду на отримання будь-якої земельної ділянки (з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд) орієнтованою площею до 0,25 га в межах с. Вишеньки.

Однак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ні Земельний кодекс України, ні інші акти законодавства не покладають на органи місцевого самоврядування або інших суб'єктів владних повноважень обов'язок підбирати вільні земельні ділянки за клопотаннями про надання земельних ділянок зацікавлених осіб, оскільки ні такого обов'язку, ні процедури здійснення такого підбору законодавством не передбачено.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що саме відображення карти населеного пункту чи його частини (як в даному випадку половина с. Вишеньки) не є графічним матеріалом, який дає можливість встановити конкретне місце розташування земельної ділянки, яку позивач бажає отримати безоплатно у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарський будівель і споруд та, відповідно, не є графічним матеріалом в розумінні ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 17.07.2014 у справі № К/800/48011/13.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції, а відповідач, як суб'єкт владних повноважень - довів правомірність своїх дій.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26.11.2014 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст ухвали виготовлений 30.04.2015.

.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.