Справа № 162/1841/14-а,2-а/162/116/2015
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2015-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року Справа № 876/3414/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Курильця А.Р.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 12 січня 2015р. у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про перерахунок виплат, -

В С Т А Н О В И Л А:

08.12.2014р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату доплати до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру за проживання на території посиленого радіоекологічного контролю у розмірі двох мінімальних заробітних плат, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, особам віднесеним до категорії 3 у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, в межах строку звернення до суду по 02.08.2014р.. Стягнути не виплачену пенсію, як непрацюючому пенсіонеру за проживання на території посиленого радіоекологічного контролю у розмірі двох мінімальних заробітних плат, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, особам віднесеним до категорії 3 у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 12 січня 2015р. заявлений позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії відповідача та зобов'язано пенсійний орган здійснити нарахування і виплату доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю, в розмірі двох мінімальних заробітних плат, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком за період з 08 червня 2014 року по 02 серпня 2014 року, з урахуванням виплачених сум. В решті вимог відмовлено. Постанова в межах суми стягнення за один місяць звернута до негайного виконання.

Не погодившись із постановою суду, її в апеляційному порядку оскаржив відповідач, який покликаючись на порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011р. №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності 01.01.2012р. встановлено, що виплати проводяться у розмірах визначених даною постановою із врахуванням змін внесених до неї постановою КабМіну України №112 від 25.03.2014р.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке прийнято у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено і з таким погоджується колегія суддів, позивач отримує пенсію. Непрацюючий пенсіонер та проживає на території зони радіоекологічного контролю.

Відповідно до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що особам віднесеним до 3 категорії встановлена додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 25 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні безумовного (обов'язкового) відселення - три мінімальні заробітні плати; у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати; у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата. Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, і стипендії студентам, які там навчаються, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті. Пенсіонерам, які працюють у зонах радіоактивного забруднення, оплата праці додатково підвищується на 25 процентів від розміру мінімальної заробітної плати - ст.39 згаданого вище Закону.

Законом України "Про Державний бюджет на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що набрав чинності з 1 січня 2014 року, не передбачено норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" Законом України №1622-VII від 31.07.2014 року, які набрали чинності з 03.08.2014 року, якими передбачений п.6-7 Прикінцевих положень про те, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Вимога про стягнення суми, не підлягає задоволенню, оскільки нарахування суми належить до компетенції відповідача і останнім не надано розрахунку належної позивачу суми до виплати.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплат пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.160, 195, 197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області - залишити без задоволення, а постанову Любешівського районного суду Волинської області від 12 січня 2015р. у адміністративній справі №162/1841/14-а, 2а/162/116/2015 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, є остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.П.Кушнерик

Судді: О.І.Мікула

А.Р.Курилець