Справа № 308/15709/14-а
Суддя: Гуляк В.В.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року Справа № 876/822/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Святецького В.В., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу громадянина Афганістану ОСОБА_3 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 грудня 2014 року в адміністративній справі за позовом 94 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Афганістану ОСОБА_3 про примусове видворення,

встановив:

У грудні 2014 року позивач 94 прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача громадянина Афганістану ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому просив примусово видворити відповідача.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилався на те, що відповідач 11.12.2014 року був затриманий прикордонним нарядом відділу прикордонної служби «Паладь Комарівці» за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Словацьку Республіку поза межами пункту пропуску в складі групи осіб. На момент затримання документів, що посвідчують особу не мав. 12.12.2014 року начальником 94 прикордонного загону відносно відповідача було прийнято рішення про примусове повернення за межі України та зобов'язано покинути територію України в термін до 14.12.2014 р.. Однак, відповідач територію України не покинув. Зазначав позивач, що відповідач перебуває на території України незаконно, документів, коштів для виїзду з території України не має, працевлаштуватись на території України не має змоги, родичів на території України не має, тому, відповідача на підставі п.1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» слід примусово видворити за межі України.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.12.2014 року адміністративний позов задоволено. Постановлено примусово видворити громадянина Афганістану ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі території України.

З цією постановою суду першої інстанції від 22.12.2014 року не погодився відповідач і подав апеляційну скаргу. Вважає апелянт, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню з підстав наведених в апеляційній скарзі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції проголошено оскаржене рішення у відсутності перекладача чим порушено права відповідача встановлені ч. 2 ст. 68 КАС України. Також зазначає апелянт, що на момент затримання відповідач не мав документів, що посвідчують його особу, однак службовими особами прикордонної служби не було вжито заходів щодо встановлення особи відповідача шляхом подачі запитів до ДМС України. Крім цього, суд першої інстанції порушив вимоги ст. 106-108, 127 КАС України та не встановив особу відповідача, який прибув у судове засідання, зокрема, того, що відповідач є громадянином Афганістану ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та перебуває на території України законно на підставі посвідчення біженця за серійним номером НОМЕР_1 від 13.11.2006 р., виданого ДМС України.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить визнати нечинною постанову суду від 22.12.2014 р. та закрити провадження у справі.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і з'явилися в засідання суду, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач був затриманий прикордонним нарядом відділу прикордонної служби «Паладь Комарівці» на напрямку інформаційного знаку 317-325 на відстані 6000 м. до лінії державного кордону України, в складі групи осіб при спробі незаконного перетину державного кордону з України. Відносно нього складено протокол про адміністративне затримання від 11.12.2014 р. та протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 11.12.2014 р. (а.с. 6, 7).

12.12.2014 р. позивачем було прийнято рішення про примусове повернення за межі України відповідача, яким зобов'язано відповідача покинути територію України у термін до 14.12.2014 р. (а.с. 4-5).

Суд апеляційної інстанції не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо необхідності примусового видворення відповідача за межі території України, виходячи з наступного.

Статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено випадки коли іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України. Зокрема, передбачено, що органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Питання примусового повернення іноземців та осіб без громадянства визначені у статті 26 вказаного Закону. Так, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України, за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України). У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Рішення про примусове повернення може бути оскаржено до суду. Іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя.

Крім цього, згідно ч.8 ст.30 вказаного вище Закону, положення щодо примусового видворення не застосовуються до іноземців та осіб без громадянства на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Законом України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» визначено, що біженець - особа, яка не є громадянином України і внаслідок обґрунтованих побоювань стати жертвою переслідувань за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань перебуває за межами країни своєї громадянської належності та не може користуватися захистом цієї країни або не бажає користуватися цим захистом внаслідок таких побоювань, або, не маючи громадянства (підданства) і перебуваючи за межами країни свого попереднього постійного проживання, не може чи не бажає повернутися до неї внаслідок зазначених побоювань.

Згідно ст. 3 цього Закону, біженець чи особа, яка потребує додаткового захисту або якій надано тимчасовий захист, не може бути вислана або примусово повернута до країни, де їх життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань, а також з інших причин, що визнаються міжнародними договорами чи міжнародними організаціями, учасниками яких є Україна, як такі, що не можуть бути повернуті до країн походження. Біженець чи особа, яка потребує додаткового захисту або якій надано тимчасовий захист, не може бути вислана або примусово повернута до країн, де вони можуть зазнати катувань та інших жорстоких, нелюдських або таких, що принижують гідність, видів поводження і покарання або з яких вони можуть бути вислані або примусово повернуті до країн, де їх життю або свободі загрожує небезпека за ознаками віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань, а також з інших причин, що визнаються міжнародними договорами чи міжнародними організаціями, учасниками яких є Україна, як такі, що не можуть бути повернуті до країн походження.

Із матеріалів справи, отриманих апеляційним судом та пояснень апелянта видно, що судом першої інстанції не встановлено особу відповідача по справі, зокрема того, що відповідач ОСОБА_3 фактично є громадянином Афганістану ОСОБА_3 та перебуває на території України законно на підставі посвідчення біженця.

Так, із копії посвідчення НОМЕР_1, виданого ДМС України 13.11.2006 р., строк дії якого продовжено до 01.10.2015 р., видно, що відповідачу громадянину Афганістану ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 надано статус біженця в Україні (а.с. 20-21).

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про законність перебування відповідача на території України і про безпідставність позовних вимог про примусове видворення відповідача.

З врахуванням наведеного вище, оскаржена постанова суду першої інстанції від 22.12.2014 року винесена з неповним з'ясуванням всіх обставин справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню, із прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає необгрунтованими вимоги апелянта про визнати нечинною постанови суду від 22.12.2014 р. та закриття провадження в адміністративній справі.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу громадянина Афганістану ОСОБА_3 - задоволити частково.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 грудня 2014 року в адміністративній справі за позовом 94 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Афганістану ОСОБА_3 про примусове видворення - скасувати і прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог 94 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: В.В. Святецький

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст постанови виготовлено та підписано 30.04.2015 року.