Справа № 2а-936/11/1370
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року м. Львів Справа № 876/2721/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2014 року по справі № 2а-936/11/1370 за позовом Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова до ОСОБА_1 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних механізмів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - управління Державтоінспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Залізничному районі м. Львова (далі - ДПІ у Залізничному районі м. Львова) звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1, в якому просила стягнути з відповідача податок з власників транспортних засобів та інших самохідних механізмів у сумі 49220.00 грн.

Позов обґрунтовувала посиланням на те, що в порушення вимог статті 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» ОСОБА_1 здійснила першу реєстрацію транспортних засобів марки Volkswagen LT46, державний номерний знак НОМЕР_1, та марки Volkswagen T4, державний номерний знак НОМЕР_2, без сплати податку з власників транспортних засобів, який згідно з розрахунком становить 49220.00 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, ДПІ у Залізничному районі м. Львова подала апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою позовну заяву задовольнити повністю.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на обставини, викладені в позовній заяві.

Оскільки особами, які беруть участь у справі, не подано клопотання про розгляд справи за їх участю, суд відповідно до пункту 1 частини 1 статті 197 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 16 лютого та 17 березня 2010 року здійснено державну реєстрацію транспортних засобів марки Volkswagen LT46, державний номерний знак НОМЕР_1, 2001 року випуску, та марки Volkswagen T4, державний номерний знак НОМЕР_2, 2002 року випуску, відповідно, на ОСОБА_1

Згідно з розрахунком суми податку з власників транспортних засобів під час здійснення першої реєстрації транспортних засобів в Україні, сума податку, що підлягала сплаті відповідачем, становила 24610.00 грн. та 24610.00 грн.

Відповідно до листа ДПІ у Залізничному районі м. Львова від 04 листопада 2010 року № 30036/9/19-023/1513 на рахунок № 0003, відкритий ВДК у Залізничному районі по коду бюджетної класифікації 12020200 «податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів», від ОСОБА_1 16 лютого 2010 року та 17 березня 2010 року коштів на сплату податку з власників транспортних засобів в сумі 24610.00 грн. та в сумі 24610.00 грн. відповідно не надходило.

В підтвердження факту несплати відповідачем податку з власників транспортних засобів позивачем також надано суду копію листа Західного регіонального управління КБ «Приватбанк» від 04 листопада 2010 року № 5949 та листа Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи управління Державтоінспекції Головного управління МВС України у Львівській області від 31 серпня 2010 року № 9/2074.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що вказані вище транспортні засоби були зареєстровані на відповідача протиправно, відтак, у неї відсутній обов'язок зі сплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних механізмів за їх першу реєстрацію.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі - юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Відповідно до частини 1 статті 5 цього ж Закону, податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

Згідно з частинами 4, 6 статті 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами. У разі відсутності документів про сплату податку або документів, що дають право на користування пільгами, перша реєстрація в Україні, реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку і технічний огляд транспортних засобів не провадяться.

Відповідно до статті 6 цього ж Закону сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, обчислюється за ставками, визначеними у статті 3 цього ж Закону. У разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вони зобов'язані сплатити податок не більш як за три попередні роки. Перерахування неправильно сплаченого податку допускається не більш як за три попередні роки.

У разі приховування (заниження) об'єктів оподаткування з власників транспортних засобів стягуються сума несплаченого податку, а також пеня або штраф у порядку, передбаченому законом (стаття 7 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів»).

Згідно з абзацом 1 пункту 3 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року N 1388, державна реєстрація транспортних засобів проводиться в числі іншого, з метою здійснення контролю за дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів.

Відповідно до пункту 8 вказаного Порядку державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів).

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що обов'язковими умовами здійснення першої реєстрації транспортних засобів є особисте подання до органу ВРЕР заяви про реєстрацію транспортного засобу, необхідних документів для вчинення реєстраційної дії, а також документів про сплату податку з власників транспортних засобів або документів, що дають право на користування пільгами.

При вирішенні даної справи, судом першої інстанції вірно враховано, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2013 року по справі № 2а-5820/11/1370, яка набрала законної сили, скасовано державну реєстрацію транспортних засобів марки Volkswagen LT46, державний номерний знак НОМЕР_1, 2001 року випуску , та марки Volkswagen T4, державний номерний знак НОМЕР_2, 2002 року випуску, що була проведена на ім'я відповідача.

Таким чином, відповідач не виступала платником податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, адже вказані транспортні засоби, реєстрація яких послужила підставою нарахування їй суми податку з власників транспортних засобів, в органах ВРЕР вона не реєструвала, а рішення про їх реєстрацію прийняте Львівським ВРЕР УДАІ без її відома, з порушенням при цьому встановленого законом порядку такої реєстрації.

Позивачем під час розгляду адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів щодо наявності в діях відповідача ознак протиправності, як і не доведено правомірності стягнення з неї суми податку з власників транспортних засобів, а відтак, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що заявлений позов задоволенню не підлягає.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2014 року по справі № 2а-936/11/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А.І. Рибачук

Судді В.М. Багрій

В.Я. Качмар