Справа № 803/2681/13-а
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року м. Львів Справа № 876/1136/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2013 року по справі № 803/2681/13-а за поданням Ківерцівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Ківерцівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Волинській області (далі - Ківерцівська ОДПІ) звернулась до суду з поданням щодо стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до бюджету податкового боргу в розмірі 389743.75 грн.

Подання обґрунтовувала посиланням на те, що станом на 14 жовтня 2013 року у відповідача наявний податковий борг з податку на додану вартість в сумі 389743.75 грн., який виник у зв'язку з несплатою ним узгодженого податкового зобов'язання згідно з податковим повідомленням-рішенням від 13 червня 2013 року № 0 в сумі 370184.78 грн., самостійно поданими деклараціями з податку на додану вартість від 19 червня 2013 року № в сумі 4538.00 грн., від 19 серпня 2013 року № в сумі 2526.00 грн., від 19 вересня 2013 року № в сумі 4513.00 грн., від 16 жовтня 2013 року № в сумі 2318.00 грн., від 19 листопада 2013 року № в сумі 5011.00 грн. та нарахованої на зазначені суми пені в розмірі 652.97 грн.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2013 року вказане подання задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні подання повністю.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивачем не надано суду доказів в підтвердження факту формування та надіслання йому податкової вимоги про погашення відповідної суми боргу за 60 днів до дати звернення до суду, що суперечить положенням статті 59 Податкового кодексу України та виключає можливість стягнення такого боргу з нього в судовому порядку.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому на підставі пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Ківерцівській ОДПІ як платник податку на додану вартість.

Відповідно до облікової картки відповідача станом на 30 листопада 2013 року за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 обліковується податковий борг з податку на додану вартість в сумі 389743.75 грн.

Вказаний борг виник у зв'язку з несплатою відповідачем сум податкових зобов'язань, визначених Ківерцівською ОДПІ податковим повідомленням-рішенням від 13 червня 2013 року № 0 в сумі 370184.78 грн., самостійно поданими відповідачем деклараціями з податку на додану вартість від 19 червня 2013 року № в сумі 4538.00 грн., від 19 серпня 2013 року № в сумі 2526.00 грн., від 19 вересня 2013 року № в сумі 4513.00 грн., від 16 жовтня 2013 року № в сумі 2318.00 грн., від 19 листопада 2013 року № в сумі 5011.00 грн. та нарахованої на зазначені суми пені в розмірі 652.97 грн.

У зв'язку з несплатою фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, Ківерцівською ОДПІ надіслано йому податкову вимогу від 14 жовтня 2013 року № 3-11 про сплату боргу в сумі 394874.97 грн., яка згідно з копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримана відповідачем 16 жовтня 2013 року, однак, виконана відповідачем не була.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з того, що податкові зобов'язання з податку на додану вартість є узгодженими та у встановлені строки до бюджету не сплачені, а відповідно підлягають стягненню на користь державного бюджету.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Статтею 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з статтею 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Слід зазначити, що платник має право протягом 10 днів, наступних за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, подати скаргу чи протягом такого самого терміну самостійно сплатити нараховану суму податкового (грошового) зобов'язання (пункт 57.3 статті 57 Податкового кодексу України).

Відтак, суми податкових зобов'язань визначені позивачем згаданим вище податковим повідомленням-рішенням, яке отримане відповідачем 17 червня 2013 року, є узгодженими та підлягали сплаті.

Що стосується самостійно нарахованих відповідачем сум податку на додану вартість, то такі згідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України підлягали сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Враховуючи наведені вище правові норми, а також несплату фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 у встановлений Податковим кодексом України строк узгоджених грошових зобов'язань з податку на додану вартість та пені, нарахованої на суму грошового зобов'язання з зазначеного податку, розмір яких станом на 30 листопада 2013 року становить 389743.75 грн., суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення вказаної суми податкового боргу в судовому порядку.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2013 року по справі № 803/2681/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А.І. Рибачук

Судді В.М. Багрій

В.Я. Качмар