Справа № 826/1312/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 квітня 2015 року 09:25 № 826/1312/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О. при секретарі судового засідання Шевченко М.В. вирішив адміністративну справу

За позовомНеприбуткової організації «Відкритий пенсійний фонд «Соціальні гарантії»
до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
провизнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Неприбуткова організація «Відкритий пенсійний фонд «Соціальні гарантії» (надалі - позивач або НО «ВПФ» Соціальні гарантії») з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - відповідач або Фонд), в якому просила суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неповернення пенсійних активів у розмірі 147 616,81 грн. розміщених у Публічному акціонерному товаристві «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» згідно Договору банківського вкладу № 26787/1 від 24.12.2013 року.

2. Зобов'язати відповідача повернути позивачу пенсійні активи у розмірі 147 616,81 грн., розміщені у Публічному акціонерному товаристві «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» згідно Договору банківського вкладу № 26787/1 від 24.12.2013 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідачем у порушення положень Законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення» та «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», допущена протиправна бездіяльність по неповерненню позивачу пенсійних активів, розміщених у ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК», що порушує права та законні інтереси фізичних осіб - учасників Неприбуткової організації «Відкритий пенсійний фонд «Соціальні гарантії».

Представник відповідача проти позову заперечував наголошуючи на тому, що між позивачем та відповідачем відсутні будь-які відносини щодо пенсійних активів, учасники позивача не є вкладниками в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та, взагалі, відповідач жодним чином не порушив прав та інтересів позивача, оскільки між ними відсутні публічно-правові відносини, просив суд відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення їхніх представників, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є недержавним пенсійним фондом, отже є неприбутковою юридичною особою, предметом діяльності якої є здійснення недержавного пенсійного забезпечення громадян України, іноземців та осіб без громадянства незалежно від місця та характеру роботи, з метою накопичення пенсійних внесків на користь учасників Фонду з подальшим управлінням пенсійними активами та здійсненням пенсійних виплат учасникам Фонду у встановленому законодавством України порядку.

Згідно договору банківського вкладу від 24.12.2013 року № 26787/1 (з урахуванням змін до договору), укладеного між ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» (далі-Банк) та ТОВ «Компанія з управління активами «Оптіма-Капітал» (далі-Вкладник), яка діє від імені позивача на підставі договору про управління активами недержавного пенсійного фонду № 1 від 23.01.2006 року, Банк відкриває Вкладнику депозитний рахунок № 787 та приймає на зберігання грошові кошти в національній валюті України, що надійшли від Вкладника на строк з 24.12.2013 року до 20.02.2015 року. За використання грошових коштів Банк щомісячно нараховує і щомісячно сплачує Вкладнику проценти із розрахунку 22 проценти річних з 24.12.2013 року по 23.02.2014 року та 27 процентів річних з 24.02.2014 року по 20.02.2015 року.

Вкладник перерахував з власного поточного рахунку, а Банк прийняв на відкритий Вкладнику депозитний рахунок грошові кошти в сумі 139 661,83 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 24.12.2013 року № 839 та випискою з банку (копії яких наявні в матеріалах справи). Згідно банківської виписки нарахована позивачу сума процентів за користування Вкладом встановить 7954,98 грн.

Постановою Правління Національного банку України від 16.07.2014 року № 424 ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» віднесено до категорії неплатоспроможних, у зв'язку з чим виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 57 про запровадження у банку з 17.07.2014 року тимчасову адміністрацію.

У зв'язку з наведеним, листами від 16.10.2014 року № 394 та 14.11.2014 року № 421 ТОВ «Компанія з управління активами «Оптіма-Капітал» зверталася до ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» з проханням повернути позивачу депозитний вклад в сумі 139 661,83 грн. з нарахованими відсотками у відповідності до умови Договору від 24.12.2013 року № 26787/1.

Тимчасова адміністрація ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» надала ТОВ «Компанія з управління активами «Оптіма-Капітал» відповідь від 20.10.2014 року № 3096-8-20, якою повідомила, що не є зберігачем активів, отже не може їх повернути позивачу.

В подальшому, ТОВ «Компанія з управління активами «Оптіма-Капітал» звернулась до відповідача з листом від 14.11.2014 року № 422, в якому просило забезпечити повернення пенсійних активів позивача до початку процедури ліквідації ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК».

Відповідач надав ТОВ «Компанія з управління активами «Оптіма-Капітал» відповідь від 10.12.2014 року № 21-15879/14, якою повідомив, що зберігачем активів недержавного пенсійного фонду є банк, отже вимоги про повернення пенсійних активів позивача задовольняються уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна такого банку в порядку, встановленому ст.51 Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення».

Постановою Правління Національного банку України від 17.11.2014 року № 725 відкликана банківська ліцензія та ліквідовано ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК», у зв'язку з чим, виконавчою дирекціє Фонду прийнято рішення від 18.11.2014 року № 121 «Про початок процедури ліквідації АТ «ЄВРОГАЗБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким розпочата процедура ліквідації банку.

На думку позивача, пенсійні активи не можуть включатися до ліквідаційної маси зберігача пенсійного фонду та інших банків, отже їх неповернення відповідачем свідчить про допущення протиправної бездіяльності, що стало підставою для звернення позивача до адміністративного суду з відповідними позовними вимогами.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам та поясненням представників сторін за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Правові, економічні та організаційні засади недержавного пенсійного забезпечення в Україні та регулює правовідносини, пов'язані з цим видом діяльності визначає Закон України «Про недержавне пенсійне забезпечення» від 09.07.2003 р. № 1057-IV (надалі - Закон № 1057-IV).

Згідно статті 1 Закону № 1057-IV у цьому Законі поняття вживаються в такому значенні, зокрема:

відкритий пенсійний фонд - недержавний пенсійний фонд, учасниками якого можуть бути будь-які фізичні особи незалежно від місця та характеру їх роботи;

вкладник недержавного пенсійного фонду (далі - вкладник фонду) - особа, яка сплачує пенсійні внески на користь учасника шляхом перерахування грошових коштів до недержавного пенсійного фонду відповідно до умов пенсійного контракту та закону;

зберігач пенсійного фонду (далі - зберігач) - Національний банк України або банк, який на підставі відповідної ліцензії провадить діяльність із зберігання активів пенсійних фондів;

недержавний пенсійний фонд (далі - пенсійний фонд) - юридична особа, створена відповідно до цього Закону, яка має статус неприбуткової організації (непідприємницького товариства), функціонує та провадить діяльність виключно з метою накопичення пенсійних внесків на користь учасників пенсійного фонду з подальшим управлінням пенсійними активами, а також здійснює пенсійні виплати учасникам зазначеного фонду у визначеному цим Законом порядку;

недержавний пенсійний фонд - суб'єкт другого рівня системи пенсійного забезпечення - недержавний пенсійний фонд, який створений та діє відповідно до законодавства про недержавне пенсійне забезпечення, відповідає вимогам цього Закону для отримання ліцензії на надання послуг у накопичувальній системі пенсійного страхування (далі - пенсійний фонд - суб'єкт другого рівня);

пенсійна схема - документ, який визначає умови та порядок недержавного пенсійного забезпечення учасників фонду;

пенсійний контракт - договір між пенсійним фондом та його вкладником, згідно з яким здійснюється недержавне пенсійне забезпечення учасника (учасників) фонду за визначеною пенсійною схемою;

пенсійні активи - активи пенсійного фонду, страхової організації, банківської установи, сформовані відповідно до цього Закону, за рахунок яких здійснюються пенсійні виплати;

пенсійні депозитні рахунки - вкладні (депозитні) рахунки фізичних осіб, що відкриваються банківськими установами з урахуванням умов, установлених законодавством, для накопичення заощаджень на виплату пенсії.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України № 1057-IV, суб'єктами недержавного пенсійного забезпечення є, крім іншого, недержавні пенсійні фонди; компанії з управління активами; зберігачі.

При цьому, частини 3 статті 2 Закону № 1057-IV визначено, що недержавне пенсійне забезпечення здійснюється, крім іншого, пенсійними фондами шляхом укладення пенсійних контрактів між адміністраторами пенсійних фондів та вкладниками таких фондів відповідно до цього Закону; банківськими установами відповідно до цього Закону та законодавства про банківську діяльність шляхом укладення договорів про відкриття пенсійних депозитних рахунків для накопичення пенсійних заощаджень у межах суми, визначеної для відшкодування вкладів Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, що встановлюється згідно із законом.

Частиною 1 статті 9 Закону № 1057-IV визначено, що пенсійний фонд діє на підставі статуту, який повинен відповідати вимогам цього Закону.

За прямилами частини 1 та 2 статті 44 Закону № 1057-IV зберігачем пенсійного фонду може бути банк.

Зберігач надає свої послуги на підставі договору про обслуговування пенсійного фонду зберігачем. Такий договір укладається в письмовій формі між радою пенсійного фонду і зберігачем відповідно до законодавства.

Недержавний пенсійний фонд може обслуговуватися тільки одним зберігачем.

До складу активів пенсійного фонду, відповідно до частини 1 статті 47 Закону № 1057-IV, належать, зокрема, активи в грошових коштах.

Пенсійні активи, що накопичуються у пенсійному фонді, можуть бути використані виключно для цілей інвестиційної діяльності фонду, виконання зобов'язань фонду перед його учасниками та оплати витрат, пов'язаних із здійсненням недержавного пенсійного забезпечення (частина 1 статті 48 Закону № 1057-IV).

Використання пенсійних активів для інших цілей забороняється.

Згідно частини 2 статті 48 Закону № 1057-IV, пенсійні активи не можуть включатися до ліквідаційної маси зберігача пенсійного фонду та інших банків.

За правилами пункту 4 частини 1 статті 49 Закону № 1057-IV, особа, що здійснює управління активами пенсійного фонду, під час провадження нею такої діяльності не має права, крім іншого, розміщувати на банківських депозитних рахунках у грошових коштах та в ощадних сертифікатах банків більш як 50 відсотків загальної вартості пенсійних активів.

При цьому, позивачем не подані суду докази виконання зазначених вимог Закону № 1057-IV, зокрема, щодо укладення з ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» договору про обслуговування пенсійного фонду та пункту 4 частини 1 статті 49 Закону № 1057-IV щодо обмежень на розміщення пенсійних активів на банківських депозитних рахунках у грошових коштах.

Згідно частини 1 та 7 статті 50 Закону № 1057-IV, пенсійні внески до пенсійного фонду сплачуються у розмірах та у порядку, встановлених пенсійним контрактом, відповідно до умов обраних пенсійних схем.

Пенсійні внески сплачуються шляхом зарахування відповідних грошових сум на поточні рахунки пенсійного фонду у зберігача.

Згідно Статуту Неприбуткової організації «Відкритий пенсійний фонд «Соціальні гарантії», затвердженого зборами засновників (протокол № 1 від 05.04.2005 року), недержавне пенсійне забезпечення учасників Фонду здійснюється на підставі пенсійних контрактів, що є договорами між Фондом та його вкладниками, які укладаються від імені Фонду його адміністратором (пункт 16.1. Статуту).

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не подано суду доказів укладення пенсійних контрактів з фізичними особами, перелік яких наведено у реєстрах учасників НО ВПФ «Соціальні гарантії», які є вкладниками АТ «Єврогазбанк» станом на 31.07.2014 року для підтвердження статусу вкладників та/або учасників фонду, а також для підтвердження того, що вклади відповідних фізичних осіб є їх власністю, а не власністю фонду та відносяться до пенсійних активів.

При цьому, зокрема, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, визначає Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі - Закон № 4452-VI).

Так, згідно частини 1 статті 3 Закону № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

За правилами частин 1 та 2 статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до пункту 4 частин 1 статті 2 Закону № 4452-VI вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно частини 1 статті 1063 Цивільного кодексу України, фізична або юридична особа може укласти договір банківського вкладу (зробити вклад) на користь третьої особи. Ця особа набуває права вкладника з моменту пред'явлення нею до банку першої вимоги, що випливає з прав вкладника, або вираження нею іншим способом наміру скористатися такими правами.

До набуття особою, на користь якої зроблений банківський вклад, прав вкладника ці права належать особі, яка зробила вклад.

Визначення імені фізичної особи (стаття 28 цього Кодексу) або найменування юридичної особи (стаття 90 цього Кодексу), на користь якої зроблений вклад, є істотною умовою договору банківського вкладу.

В той же час, договір банківського вкладу від 24.12.2013 року № 26787/1 (з урахуванням змін до договору), укладений між ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» та ТОВ «Компанія з управління активами «Оптіма-Капітал», яка діяла від імені позивача, не містить істотної умови договору банківського вкладу (імен фізичних осіб, учасників позивача за пенсійними контрактами), отже права вкладника належать позивачу - юридичній особі, а не фізичним особам.

Таким чином, виходячи з системного аналізу вищенаведеного, суд дійшов висновку про те, що Фонд не має зобов'язань перед позивачем щодо повернення грошових коштів за договором банківського вкладу від 24.12.2013 року.

Згідно частини 5 статті 50 Закону № 4452-VI, активи недержавного пенсійного фонду (крім депозитів), зберігачем яких є банк, не включаються до ліквідаційної маси такого банку. Повернення цих активів здійснюється відповідно до Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення».

Виходячи з зазначеної норми, фактично, задоволення вимог позивача має здійснюватися в загальному порядку задоволення вимог кредиторів ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» у порядку господарсько-процесуального законодавства.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва за правилами, встановленими статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення представників сторін, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

За правилами частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єкт владних повноважень, виконаний обов'язок щодо доказування з урахуванням вимог встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.69-71,94,160-165,167,254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У позові Неприбутковій організації «Відкритий пенсійний фонд «Соціальні гарантії» відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій