Справа № 617/9454/12
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2013-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гришковець А.Л.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"22" липня 2013 р. Справа № 617/9454/12

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Майора Г.І.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від "13" вересня 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 13 вересня 2012 року позов ОСОБА_4 задоволено .

Зобовязано ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України в Овруцькому районі ( далі- УПФУ в Овруцькому районі) провести перерахунок та виплату позивачу підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у відповідності до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру двох мінімальних заробітних плат, розмір якої визначено Законом України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" за період з 01.03.2011 року по 22.07.2011 року щомісячно, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у відповідності до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру 100% мінімальної пенсії за віком, розмір якої дорівнює розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, який визначено Законом України "Про Державний бюджет на 2011 рік" за період з 01.04.2011 року по 22.07.2011 року щомісячно, пенсії у відповідності до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як інваліду І групи, виходячи з розміру 10 мінімальних пенсій за віком, розмір якої дорівнює розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, визначеному Законом України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" за період з 01.04.2011 року по 22.07.2011 року, щомісячно та підвищення до пенсії, як дитині війни у відповідності до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", виходячи з розміру 30% мінімальної пенсії за віком, розмір якої дорівнює розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеному Законом України "Про Державний бюджет України н 2011 рік" за період з 01.03.2011 року по 22.07.2011 року щомісячно.

В апеляційній скарзі УПФУ в Овруцькому районі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить вказану постанову скасувати. Зокрема, відповідач зазначає, що суд не дослідив та не проаналізував постанову Кабінету Міністрів України № 836, від 26.07.1996р., на підставі якої було здійснено нарахування виплат.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, в межах, визначених ст.195 КАС України, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення відсутні з огляду на таке.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", віднесена до 1 категорії осіб, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи, перебуває на обліку в УПФУ як інвалід 1 групи та отримує пенсію згідно з ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, підвищення до пенсії та часткову доплату за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначену у відповідності до ст.ст. 39, 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі -Закон), ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", але у меншому розмірі, ніж визначено Законом.

Проживає позивач у зоні гарантованого добровільного відселення.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах:

- у зоні безумовного (обов'язкового) відселення -три мінімальні заробітні плати;

- у зоні гарантованого добровільного відселення -дві мінімальні заробітні плати;

- у зоні посиленого радіоекологічного контролю -одна мінімальна заробітна плата.

Статтею 49 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з частиною 4 статті 54 цього Закону розмір пенсії для інвалідів I групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 10 мінімальних пенсій за віком.

Статтею 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи встановлено, що інвалідам I групи, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 100 процентів мінімальної пенсії за віком.

Вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком, згідно статті 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм вирахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає.

Нарахування позивачу підвищення до пенсії як дитині війни, передбаченого ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", пенсії, додаткової пенсії та підвищення до пенсії відповідно до положень ст. 39, 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідачем не здійснено, у зв"язку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всупереч ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", ст.ст.39, 50, 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи позивачу вказані доплати виплачувалися частково, у фіксованому розмірі, визначеному Постановами КМУ № 836 від 26 липня 1996 року "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", № 530 від 28 травня 2008 року Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян відповідно до ст.ст.39, 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" , а не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати, як того вимагає вказаний Закон.

З огляду на те, що Закон України Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Закон України "Про соціальний захист дітей війни" має вищу юридичну силу в порівнянні з Постановою КМУ № 836 від 26 липня 1996 та Постановою КМУ від 28 травня 2008 № 530, відповідач неправомірно виплачував підвищення до пенсії як дитині війни, пенсію, додаткову пенсію та підвищення до пенсії в меншому розмірі ніж це передбачено ст.ст. 39, 50, 54 Закон України Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Таким чином, апеляційна інстанція приходить до однозначного висновку про обґрунтованість висновків суду першої інстанції про наявність у позивача права на отримання підвищення до пенсії як дитині війни, передбаченого ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", пенсії, підвищення до пенсії та додаткової пенсії в розмірах, передбачених ст. ст. 39, 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, оскільки порушення судом норм матеріального та процесуального права не підтверджено, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Овруцького районного суду Житомирської області від "13" вересня 2012 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: ОСОБА_5

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 вул.Центральна,2,с.Левковичі,Овруцький район, Житомирська область,11134

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області вул.Леніна, 12,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11100