Справа № 277/417/14-а
Суддя: Прищепа Т. П.
Дата ухвалення: 2015-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 277/417/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2015 р. смт. Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючоїсудді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Ємільчине адміністративну справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області в особі Ємільчинського РС УДМС України в Житомирській області до громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_4 про примусове видворення громадянина ОСОБА_5,-

ВСТАНОВИВ:

УДМС України в Житомирській області в особі Ємільчинського РС УДМС України в Житомирській області звернулось до суду із позовом до громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_4 про примусове видворення за межі України. В обґрунтування заявленого позову зазначається, що 09.04.2014 року працівниками Ємільчинського РС УДМС був виявлений громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_4, який перебуває на території України нелегально.

21.01.2014 року завідувач Ємільчинського РС УДМС прийняв рішення про примусове повернення ОСОБА_4 з України до 14.02.2014 року, від якого відповідач ухилився і продовжує нелегально проживати на території України. Позивач наголошує на тому, що оскільки ОСОБА_4 ігнорував рішення про примусове повернення з України, є усі підстави вважати, що відповідач самостійно не покине Україну, а тому просить суд прийняти рішення про примусове видворення відповідача за межі України.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала, надавши пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Відповідач у судовому засіданні показав, що проживає з співмешканкою у якої є двоє дітей, яких потрібно утримувати, відносно видворення з території України поклався на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову в повному обсязі, виходячи з наступного.

09.04.2014 року працівниками Ємільчинського РС УДМС був виявлений громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на території України нелегально, так як 21.01.2014 року відносно нього було прийнято рішення про примусове повернення з України з забороною вїзду в Україну терміном на три роки, та взято зобовязання покинути територію України до 14.02.2014 року.

Особа громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_4 встановлена та підтверджується паспортом громадянина ОСОБА_5 (а.с. 9).

Встановлено, що ОСОБА_4 в"їхав на Україну з метою проживання. З 23.12.2012 року знаходиться на території України нелегально, порушуючи правила перебування іноземців на території України.

Окрім того, у судовому засіданні встановлено, що постановою завідувача Ємільчинського РС УДМС від 05.06.2013 року за порушення ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» ОСОБА_6 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП, до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., який правопорушником сплачено (а.с. 4).

21.01.2014 року прийнято рішення завідувача Ємільчинського РС УДМС про примусове повернення ОСОБА_4 з України до 14.02.2014 року, від якого останній ухилився і продовжує нелегально проживати на території України ( а.с. 5, 10).

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 № 3773-VI, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

В силу з ч. 5 ст. 30 даного Закону, рішення суду про примусове видворення іноземця або особи без громадянства виконується територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, а стосовно іноземців та осіб без громадянства, затриманих ним у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України, - органом охорони державного кордону. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове видворення здійснюється органом, за чиїм позовом суд прийняв рішення про примусове видворення. З метою контролю за виконанням іноземцем або особою без громадянства рішення про примусове видворення службові особи органу охорони державного кордону або центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, здійснюють супровід такого іноземця або особи без громадянства.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що у відповідача законна підстава для знаходження на території України відсутня, залишати територію України він не має наміру, на даний час відповідач ніде не працює, він не може вказати законні джерела існування, а тому підлягає примусовому видворенню з України. Посилання відповідача на те, що проживає з співмешканкою у якої двоє дітей, яких потрібно утримувати не знайшли свого підтвердження в суді, оскільки відповідач не надав доказів про те, що діти його, надати підтвердження цьому відповідач мав можливість, оскільки тривалий час справа знаходиться у провадженні суду, у шлюбі він не перебуває. Крім того, ст. 4 вищевказаного Закону визначені підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, однак, суду, при розгляді даної справи, жодних підстав, які визначені в наведеній статті, відповідачем не надано. Окрім того, у судовому засіданні не було встановлено заборон, перелічених у ст. 31 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» щодо примусового повернення чи примусового видворення відповідача з території України в країну його походження.

Відповідно до наказу МВС України "Про затвердження положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні" від 16.10.2007 року № 390 (зареєстроване в Мінюсті України 14.11.2007 року за № 1268-14535) адміністративне видворення в примусовому порядку передбачає затримання іноземців, оформлення перебування примусового виселення, за необхідності примусового тримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, подальше супроводження (конвоювання) затриманого до контрольно-пропускного пункту через державний кордон України.

Виходячи з аналізу наведених правових норм, суд виносить постанову про примусове видворення з України іноземця та особи без громадянства (якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення) згідно ч. 1 ст. 30 Закону та на підставі постанови суду про примусове видворення органи, що визначені ч. 3 цієї статті та в порядку, встановленому ч. 4 цієї статті розміщують осіб, примусово видворених за постановою суду, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Окрім того, відповідно до п. 22 ст. 32 ЗУ "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства котрі не мають коштів для відшкодування витрат, пов"язаних з видворенням їх за межі України, видворення здійснюється за рахунок держави.

Таким чином, враховуючи майновий стан відповідача, суд вважає за доцільне усі витрати, пов"язані з примусовим видворенням ОСОБА_4 за межі України, здійснити за рахунок держави.

Згідно ч. 4 ст. 94 КАС України, судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 17, 18,71, 94,163,183-5 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області в особі Ємільчинського РС УДМС України в Житомирській області до громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_4 про примусове видворення громадянина ОСОБА_5 - задоволити.

Примусово видворити за рахунок коштів Державного бюджету України, громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 за межі території України.

Копії постанови суду невідкладно видати сторонам по справі.

Постанова може бути оскаржена в п'ятиденний строк з моменту її проголошення до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Ємільчинськийий районний суд Житомирської області.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя:

ОСОБА_1