Справа № 813/2921/14
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року Справа № 876/5904/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі :

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Прокопенко О.В.,

представника відповідача Сагайдака Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

10 квітня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому просив визнати дії Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області (далі - ГУ ДМСУ у Львівській області) щодо відмови в оформленні паспорта громадянина України для виїзду за кордон неправомірними. Також позивач просив зобов'язати відповідача оформити та видати йому паспорт громадянина України для виїзду за кордон на підставі поданих 28.02.2014 року документів, стягнути з відповідача в його користь судові витрати в сумі 300 грн. - плату за надання правової допомоги.

Постановою від 13 травня 2014 року Львівський окружний адміністративний суду позовні вимоги задовольнив в повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ГУ ДМСУ у Львівській області подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що орган ДМС України діяв відповідно до вимог Закону України ,,Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну", Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №231 від 31.03.1995 року, Закону України ,,Про адміністративні послуги" від 06.09.2012 року №5203-VI, постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2007 року ,,Про затвердження переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби, і розміру плати за їх надання" та від 26.10.2011 року №1098 ,,Деякі питання надання підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби платних послуг". Вимога про оплату послуг за оформлення та видачу паспорта та оплату вартості бланку паспорта, відповідає чинному законодавству, тому є законною.

З огляду на викладене відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Позивач в судове засідання апеляційного суду не з'явився, що у відповідності до приписів ч.4 ст. 196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що 28.02.2014 року ОСОБА_2 звернувся у Залізничний відділ Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області з документами для оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Відділ централізованого оформлення документів Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області листом за № 16 від 04.03.2014 року надав позивачу відповідь про відмову у видачі закордонного паспорта у зв'язку з неподанням ним для оформлення закордонного паспорту квитанцій про оплату за бланк закордонного паспорту на суму 120 грн. та за послуги ДМС в сумі 87,15 грн.

Законом України ,,Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" № 3857-XII (далі Закон) врегульовано порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок.

Статтею 7 Закону передбачено, що правила оформлення і видачі паспортів, їх тимчасового затримання та вилучення визначаються Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію вищезазначеного Закону Кабінет Міністрів України постановою від 31.03.1995 року № 231 прийняв Правила оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення (далі - Правила), пунктом 10 яких затверджено вичерпний перелік документів, необхідних для оформлення паспорта у разі тимчасового виїзду за кордон: заява-анкета встановленого зразка; паспорт громадянина України, свідоцтво про народження (для осіб віком до 16 років) (після прийняття документів повертається); копія виданої податковим органом довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, крім осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи; дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра; квитанція про сплату державного мита або документ, що підтверджує право на звільнення від його сплати.

Згідно з ст. 1 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року № 7-93 ,,Про державне мито" (далі - Декрет) платниками державного мита на території України є фізичні та юридичні особи за вчинення в їхніх інтересах дій та видачу документів, що мають юридичне значення, уповноваженими на те органами.

До об'єктів справляння державного мита належить, зокрема, державне мито за видачу громадянам України закордонного паспорта на право виїзду за кордон або продовження строку його дії у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 10 х 17 грн. (статті 2, 3 Декрету).

Разом з цим у пункті 27 розділу І Переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби, і розмір плати за їх надання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2007 року № 795 (далі - Перелік) визначено розмір плати за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що становить 87 грн. 15 коп..

Тобто, сплата установленого Декретом державного мита покриває вартість витрат, пов'язаних із учиненням відповідачем дій щодо видачі громадянам України закордонного паспорта на право виїзду за кордон (у тому числі й вартість бланка). Тому відповідач не вправі вимагати повторної оплати тих самих дій (послуг) на підставі іншого нормативно-правового акта.

Крім того, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо протиправності дій відповідача стосовно його вимог зі сплати вартості бланка паспорта у зв'язку з тим, що в Порядку, на який він посилався на обґрунтування їх правомірності, не встановлено розмір такого відшкодування, не передбачають його й Правилами. При цьому надати докази, які б підтвердили вартість бланка паспорта, відповідач відмовився, пославшись на конфіденційність інформації.

За таких обставин апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про безпідставність вимог відповідача надати документи та сплатити платежі за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон, які не передбачені Законом та Правилами - спеціальними правовими актами, що врегульовують ці правовідносини.

Разом з тим, апеляційний суд вважає помилковим рішення суду першої інстанції в частині зобов'язання відповідача оформити та видати паспорт громадянина України для виїзду за кордон на підставі поданих документів, оскільки суд не перевіряв чи подав позивач всі необхідні для отримання паспорта для виїзду за кордон документи та чи відповідають ці документи приписам законодавства.

В силу п.1 ч.1 ст. 202 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, вірно встановив обставини справи та ухвалив правильне по суті рішення, однак допустився помилки в частині застосування норм процесуального права, а тому вважає правильним змінити резолютивну частину рішення суду першої інстанції в частині зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

В решті постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.195, ст. 196, п. 2 ч. 1 ст.198, п.1 ч.1 ст. 202 , ст. ст. 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2014 року у справі № 813/2921/14 - змінити.

Викласти абзац третій резолютивної частини постанови в наступній редакції: ,,Зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській вирішити питання щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2 на підставі сплачених ним коштів".

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов

Постанова в повному обсязі складена 24 квітня 2015 року.