Справа № 461/7184/14-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

28 квітня 2015 року м. Київ К/800/19630/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Смокович М.І., розглянувши касаційну скаргу Галицького відділу соціального захисту Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Галицького відділу соціального захисту Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про перерахунок та виплату допомоги по догляду за дитиною,

в с т а н о в и в :

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Галицького відділу соціального захисту Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання неправомірними дії відповідача та зобов'язання здійснити перерахунок та виплатити суму недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до трьох років за період з 01 березня 2013 року по 30 червня 2014 року відповідно до статті 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням".

Постановою Галицького районного суду міста Львова від 10 жовтня 2014 року з задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2015 року постанову Галицького районного суду міста Львова від 10 жовтня 2014 року скасовано, та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Галицького відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до статті 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням".

Зобов'язано Галицький відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 01 січня 2014 року по 30 червня 2014 року відповідно до статті 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" та з врахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про здійснення нарахування та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 01 березня 2013 року по 31 грудня 2013 року включно - залишено без розгляду.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга, в якій скаржник просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2015 року, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

З оскаржуваного судового рішення вбачається, що ОСОБА_1 є матір'ю малолітньої дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач є застрахованою особою, та перебуває у відпустці по догляду за дитиною, внаслідок чого має право отримувати допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яка надається застрахованій особі у розмірі, встановленому статтею 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням".

Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності 01 січня 2008 року, правовідносини щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку регулювалися Законом України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", дія якого поширювалася на осіб, незастрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування та Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб.

Однак, рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 визнано неконституційними низку положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", в тому числі пункту 25 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" щодо виключення ст.40-44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням".

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" було передбачено, що розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення № 10-рп/2008 відновили свою дію вищезазначені положення Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", а з 01 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону "Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Враховуючи зазначені обставини, суд апеляційної інстанції визнав неправомірними дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку

Разом з цим, судом апеляційної інстанції врахована частина друга статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи шестимісячний строк на звернення до суду за захистом прав позивача, судом апеляційної інстанції встановлений період з 01 січня 2014 року по 30 червня 2014 року, який підлягає проведенню відповідних виплат з урахуванням виплачених сум.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення, який відповідає усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ та встановленій практиці Верховного Суду України (№ 21-410а12 від 25.12.2012 року, № 21-73а14 від 22.04.2014 року), такий висновок суду апеляційної інстанції відповідає обставинам справи та положенням статті 46 Конституції України, в якій передбачено, що громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновки суду апеляційної інстанції та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись частинами 5, 6 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Галицького відділу соціального захисту Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Галицького відділу соціального захисту Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про перерахунок та виплату допомоги по догляду за дитиною.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого

адміністративного суду України М.І. Смокович

Суддя М.І. Смокович