Справа № 2а/0470/10614/11
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2015-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 р. Справа № 2а/0470/10614/11

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1

при секретаріОСОБА_2

за участю:

представника позивача

представника відповідача ОСОБА_3

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Східно-Дніпровської об'єднаної державної податкової інспекції ГУМ у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт Україна" про стягнення сум, -

ВСТАНОВИВ:

Покровська міжрайонна державна податкова інспекція звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Літіс Групп», в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Літіс Групп» на користь ТОВ «Стандарт Україна» суму 595463,02 грн., стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Україна» в доход держави 595463,02 грн. суму коштів, яка дорівнює вартості отриманих від ТОВ «Літіс Групп» товарів за нікчемним правочином від 11.01.2011 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що перевіркою правильності визначення податкового кредиту за січень 2011 року встановлено укладення угоди від 11.01.2011 року без мети реального настання наслідків, тобто угоди є нікчемними, у звязку з чим, дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Літіс Групп» та ТОВ «Стандарт Україна» направленні на ухилення від сплати податків, втрат бюджету, а отже такі кошти мають бути повернуті.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 березня 2012 року провадження у справі було зупинено до набрання законної силі рішенням по справі №2а/0470/17983/11.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 січня 2015 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року допущено процесуальне правонаступництво позивача по справі Покровську міжрайонну державну податкову інспекцію на його правонаступника - Східно-Дніпровську обєднану державну податкову інспекцію ГУМ у Дніпропетровській області.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року закрито провадження в частині позовних вимог до ТОВ «Літіс Групп», у звязку з ліквідацією товариства.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, надавши письмові заперечення та зазначив, що правочин був реально вчинений.

Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, суд встановив наступне.

На підставі направлення від 03.06.2011 року № 134/23, виданого Покровською міжрайонною державною податковою інспекцією головним державним податковим ревізором-інспектором відділу податкового контролю юридичних осіб, радником податкової служби III рангу ОСОБА_5, згідно п.п.20.1.4. п.20.1 статті 20, п.75.1 статті 75, п.п.79.1 статті 79 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-V1 проведена позапланова документальна невиїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Україна» з питань дотримання вимог податкового законодавства по фінансово-господарських відносинах з ТОВ „Золотий колос () та ТОВ „Літіс Групп () проведених у січні та лютому 2011р..

За наслідками перевірки складено ОСОБА_3 від 24.06.2011 року №253/23/32082681 (далі - ОСОБА_3 перевірки), згідно висновків якого встановлено порушення: ТОВ «Стандарт Україна» () ч.1 ст. ст. 203, 215, 216, 228 ЦК України в частині недодержання в момент вчинення правочину вимог, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними (п. 5 ст. 203 ЦК України) по правочинах, здійснених за січень 2011 року по ланцюгу з ТОВ «Літіс Групп» () та лютий 2011р. по ланцюгу з ТОВ «Золотий колос» (). Порушено п.198.1 та п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року 2755-VI, в звязку з чим підприємством занижено суму податку на додану вартість за 2011р. в сумі 188037,48 грн. та лютий 2011 р. в сумі 131269,50 грн. В ТОВ «Стандарт Україна» () відсутнє, право на формування валових витрат по операціях з ТОВ „Літіс Групп() за січень 2011 року на загальну суму 959930,75 грн. та ТОВ „Золотий колос() за лютий 2011 року на загальну суму 636604,15 грн..

При проведенні перевірки ТОВ «Стандарт Україна», зокрема, використано матеріали перевірки ТОВ «Літіс Групп» - ОСОБА_3 перевірки від 13.05.2011 року №1694/23-3/37276346 Лівобережної МДПІ м.Дніпропетровська з питання правильності формування податкових зобовязань та податкового кредиту за період грудень 2010 року по січень, лютий, березень 2011 року.

При перевірці податкової звітності, наданої до Покровської МДПІ за січень 2011р. встановлено, що ТОВ Стандарт Україна надано до Покровської МДПІ декларацію з податку на додану вартість 15.02.11 р., реєстраційний номер НОМЕР_1, податкові зобовязання складають (р.9) 214510 грн., податковий кредит (р. 17) складає 191560 грн..

Перевіркою правильності визначення податкового кредиту за січень 2011 р. встановлено, що відповідно до наказу ДПА України від 18.04.08р. № 266 Про організацію взаємодії органів державної податкової служби при опрацюванні розшифровок податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів при співставленні податкового кредиту в розрізі контрагентів за січень 2011 року виявлено відхилення по ТОВ „Літіс Групп" () в сумі 191986,15 грн. та встановлено факт взаємовідносин відносно господарських операцій з контрагентом - покупцем ТОВ Літіс Групп та контрагентом - постачальником ТОВ „Нотекс Трейд" ().

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ Літіс Групп та ТОВ Стандарт Україна уклали 11.01.2011 року договір № 11 купівлі-продажу, відповідно до якого ТОВ Літіс Групп зобовязується поставити продукцію в асортименті, кількості, якості у власність ТОВ Стандарт Україна, ТОВ Стандарт Україна зобовязується прийняти товар на умовах договору, на підтвердження реальності угоди надані податкові, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, рахунки фактури.

Так, згідно пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.2. ст. 198 ПК України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до приписів п. 198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

При цьому, п.198.6 ст.198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними. У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Таким чином, витрати для цілей визначення податкового кредиту мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Згідно із п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Відповідно до п.201.7, 201.10 ст.201 ПК України, податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно вищевказаних норм, Податковим кодексом України встановлено вичерпний перелік документів (податкова накладна, митна декларація, товарний чек, інший платіжний чи розрахунковий документ), на підставі яких у платника податків виникає право на включення відповідних сум до податкового кредиту.

Як встановлено в судовому засіданні на підставі ОСОБА_3 перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №000302340 від 14.07.2011 року, яке було предметом судового розгляду.

Так, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2014 року по справі №2а/0470/17983/11 скасоване податкове повідомлення-рішення №000302340 від 14.07.2011 року щодо нарахування грошового зобов'язання, при цьому предметом розгляду були взаємовідносини між ТОВ „Літіс Групп" та ТОВ Стандарт Україна щодо нереальності укладення угоди від 11.01.2011 року, відповідно з якою пов'язанні дані позовні вимоги щодо стягнення коштів за нереальною угодою.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, судом встановлена реальність укладення угоди між ТОВ „Літіс Групп" та ТОВ Стандарт Україна від 11.01.2011 року.

З урахуванням вищевикладеного, визначенні позовні вимоги є безпідставними, а тому не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснено згідно статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені адміністративного позову Східно-Дніпровської обєднаної державної податкової інспекції ГУМ у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Україна» про стягнення сум - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено згідно з ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

ОСОБА_1