Справа № 802/192/15-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/192/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Томчук А.В.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

30 квітня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Залімського І. Г. Курка О. П.

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника позивача: Мандзій Н.К.,

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області до ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено повністю, а саме: зобов'язано ОСОБА_5 привести об'єкт будівництва до первинного стану шляхом знесення за власний рахунок самочинно збудованої прибудови до житлового будинку розміром 10,5*2,5*1,7*3,05 метрів по АДРЕСА_1.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити .

В судовому засідання представник відповідача повністю підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі та просила її задовольнити.

Представник позивача проти апеляційної скарг заперечила та просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року - скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи та підтвердилось при апеляційному розгляді, звертаючись до суду першої інстанції та на аргументацію позовних вимог, позивач зазначив, що за наслідками перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, результат якої відображено у акті від 22.11.2013 року, встановлено порушення вимог ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" внаслідок проведення ОСОБА_4 самочинного, без належного затвердженої проектної документації - будівельного паспорта та без направлення про початок виконання будівельних робіт. Про що 22.11.2013 року позивачем складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення № 1448, якою відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 4250,00 грн. Крім того, 22.11.2013 року позивачем складено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким ОСОБА_4 зобов'язано привести об'єкт у відповідність до вимог чинного законодавства у строк до 22.05.2014 року. Більше того, за наслідками позапланової перевірки встановлено невиконання відповідачем вимог зазначеного вище припису від 22.11.2013 року, оскільки ОСОБА_5 не забезпечено усунення виявлених порушень законодавства у містобудівній сфері, позивач просив суд зобов'язати відповідача привести об'єкт будівництва до попереднього стану.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 не вжито передбачених чинним законодавством заходів, спрямованих на забезпечення виконання вимог припису від 22.11.2013 року та усунення вчиненого правопорушення у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Судова колегія апеляційної інстанції не погоджується з даним висновком суду першої інстанції та надаючи правову оцінку публічно - правовому спору в межах апеляційної скарги, зазначає наступне.

Так, правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначено Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку.

Частиною 1 статті 376 Цивільного кодексу України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до частин 1, 2 статті 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об'єкт підлягає знесенню в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з компенсацією витрат, пов'язаних із знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

Замовником робіт із знесення зазначеного об'єкта є орган державного архітектурно-будівельного контролю, за позовом якого прийнято відповідне рішення суду.

Виконання рішення суду, що набрало законної сили, щодо знесення самочинно збудованого об'єкта здійснюється відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно із частинами 4, 7 статті 376 Цивільного Кодексу України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що в законодавстві розмежовано повноваження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (його територіальних органів) з винесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та з приводу звернення до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта.

Отже, звернення контролюючого органу до суду із позовом про знесення самочинного будівництва можливе лише за наявності певних обставин як крайній захід, коли використано всі передбачені законодавством України заходи, наявні істотні порушення будівельних норм і правил або наявна шкода суспільним інтересам чи інтересам інших осіб, за умови неможливості перебудови. Разом з цим, позивачем не доведено, що вичерпані всі заходи для приведення об'єкта будівництва в належний стан, так як і не доведено нанесення шкоди суспільним інтересам чи інтересам інших осіб даним будівництвом, однак, як підтвердилось при апеляційному розгляді справи, вказані обставини судом першої інстанції не досліджувались, натомість тільки після встановлення цих обставин можливо зробити висновок щодо обґрунтованості позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів вважає, що допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального та матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області до ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити дії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області до ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі протягом п'яти днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Залімський І. Г.

Курко О. П.