Справа № 725/1820/15-а
Суддя: Піхало Н. В.
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/1820/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2015 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Піхало Н. В.

при секретарі Томко І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Чернівці про визнання дій незаконними та зобов'язання суб'єкта владних повноважень призначити пенсію, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказувала на те, що 03.03.2015 року вона звернулась до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», додавши до заяви усі необхідні документи. Проте, 18.03.2015 року відповідачем направлено їй лист, в якому вказано про відмову в призначені такої пенсії, мотивуючи своє рішення тим, що у неї відсутній необхідний стаж, який дає право на отримання пенсії відповідно до вказаної норми права. Вважає такий висновок відповідача безпідставним незаконним та таким, що порушує її права на отримання пенсії за вислугою років, оскільки відповідачем не враховано, що основною вимогою для отримання пенсії на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» є зарахування до вислуги років часу роботи на посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою

При цьому, вказувала на те, що починаючи з 01 жовтня 1986 року вона працювала на посадах державного службовця в органах місцевого самоврядування та державної виконавчої влади, які займають особи з вищою юридичною освітою, оскільки її робота була пов'язана з реалізацією державної правової політики на території району.

В подальшому вона обіймала посаду головного спеціаліста юридичного відділу Глибоцької районної державної адміністрації, а з 19 лютого 1996 року тимчасово виконувала обов'язки начальника юридичного відділу та навчалась за державним замовленням у Чернівецькому національному університеті ім. Ю.Федьковича на юридичному факультеті з 18 жовтня 1995 року по 18 травня 1998 року по направленню Чернівецької обласної ради.

З 18.05.1998 року працювала на посаді помічника прокурора в прокуратурі Чернівецької області, та в подальшому продовжувала працювати на різних прокурорських посадах.

Крім того, вказувала на те, що відповідачем безпідставно не зараховано до вислуги років період її перебування у частково оплачуваній відпустці за по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років, а саме з 07.03.1989 року по 10.01.1992 року, що становить 2 роки, 10 місяців, 3 дні.

Таким чином, вважає, що загальний стаж її роботи на посадах, що дають траво на призначення пенсії за вислугу років становить 28 років 7 місяців 4 дні (16 років 9 місяців 16 днів на прокурорських посадах та 11 років 7 місяців 18 днів а посадах державного службовця).

На підставі вищевикладеного, посилаючись на норми матеріального права, просила визнати дії відповідача щодо відмови в призначені їй пенсії за вислугу років неправомірними та зобовязати відповідача зарахувати до стажу роботи період роботи на посадах державного службовця в органах державної влади та місцевого самоврядування з 01.10.1986 року по 18.05.1998 року (11 років 7 місяців 18 днів), а саме: на посаді відповідального секретаря комісії в справах неповнолітніх Глибоцької райдержадміністрації, секретаря комісії Глибоцької районної ради народних депутатів з питань поновлення прав реабілітованих, спеціаліста І категорії комісії з питань поновлення прав реабілітованих Глибоцької районної ради, головного спеціаліста організаційного відділу Глибоцької районної ради, у тому числі з 18.10.1995 по 18.05.1998 рік на посаді головного спеціаліста юридичного відділу, де з 19.02.1996 року тимчасово виконувала обов'язки начальника юридичного відділу, і частково оплачувану відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років з 07.03.1989 року по 10.01.1992 рік та призначити їй пенсію відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з дня звернення з відповідною заявою, тобто з 3 березня 2015 року.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви та просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення даного з підстав викладених у письмових запереченнях та вказувала на те, що період роботи позивача з 01.10.1986 року по 18.05.1998 року не може бути зарахований до стажу необхідного для призначення пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», оскільки на той момент у неї не було вищої юридичної освіти, а тому просила відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 3 березня 2015 року позивачка з метою призначення пенсії відповідно до положень ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» звернулась до відповідача із відповідною заявою про призначення пенсії та надала необхідні для призначення пенсії документи.

Разом з тим, листом Управління Пенсійного фонду України в м. Чернівці від 18 березня 2015 року №4978/11, у призначенні пенсії їй відмовлено з підстав відсутності необхідного стажу для призначення такої пенсії. Зокрема, відповідачем до стажу, який дає право на пенсію за вислугу років зараховано лише період роботи на прокурорських посадах з 19.05.1998 року по 03.03.2015 року, що становить 16 років, 6 місяців, 16 днів, при цьому відповідачем не було враховано період роботи позивача з 01.10.1986 року по 02.08.1993 року та з 02.08.1993 року по 18.05.1998 року у звязку з відсутністю у позивача вищої юридичної освіти під час роботи за вказаний період, а також час перебування у відпустці по догляду за дитино, яка була у вказаний період (а/с 49).

Так, відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років.

При цьому, згідно цієї статті до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

Як встановлено судом та підтверджується записами у трудовій книжці позивача, остання працювала на різних посадах в органах державної служби, зокрема: з 01.10.1986 року по 18.05.1998 рік, а саме: на посаді відповідального секретаря комісії в справах неповнолітніх Глибоцької райдержадміністрації, секретаря комісії Глибоцької районної ради народних депутатів з питань поновлення прав реабілітованих, спеціаліста І категорії комісії з питань поновлення прав реабілітованих Глибоцької районної ради, головного спеціаліста організаційного відділу Глибоцької районної ради, у тому числі з 18.10.1995 по 18.05.1998 рік на посаді головного спеціаліста юридичного відділу, де з 19.02.1996 року тимчасово виконувала обов'язки начальника юридичного відділу (а/с 13-18).

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну службу», який введений в дію 16 грудня 1993 року визначено, що державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб , які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є Державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Посада - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень. Посадовими особами відповідно до цього Закону вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій.

Наказом Головного управління державної служби України від 01 вересня 1999 року № 65 затверджено Довідник типових професійно-кваліфікаційних характеристик посад державних службовців, який регламентує кваліфікаційні вимоги щодо певних категорій і посад державних службовців .

Пунктом 2.6. Довідника передбачено, що державний службовець повинен мати, як правило, повну вищу освіту (освітньо-кваліфікаційний рівень - спеціаліст, магістр за спеціальностями галузі «Державну управління» або іншими, професійно орієнтованими для державної служби, з додатковим підвищенням кваліфікації за професійними програмами вказаної галузі , а на посадах спеціалістів у 11 категорій державних службовців припустимо використання фахівців з базовим рівнем вищої освіти ( бакалавр) .

Таким чином, лише після введення у дію відповідних нормативно-правових актів постала вимога щодо обовязкової наявності вищої освіти у осіб, які займають посади державних службовців .

Крім того, згідно п. 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283 визначено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" , а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

На даний час посади, які займала позивачка з 1986 року по 1998 рік, відносяться до посад державних службовців .

Крім того, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, після прийняття Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року, 03 березня 1994 року ОСОБА_1 прийняла присягу державного службовця (а/с 20).

Таким чином, в період з 01.10.1986 року по 18.05.1998 рік позивач працювала на різних посадах, які віднесені до державної служби, що також не оспорюється відповідачем.

В подальшому в період з 18.05.1998 року по теперішній час позивач працювала в органах прокуратури, що підтверджується копією трудової книжки (а/с 11-18).

При цьому, в минулому до кандидата на зайняття посад державного службовця не було таких вимог, зокрема як таких, що вони повинні мати вищу юридичну освіту, а тому положення ст.50-1 Закону України « Про прокуратуру», яка передбачає , що до 22 річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років зараховується час роботи державних службовців, які займають особи з вищою юридичною особою, а тому до правовідносин, які виникли до набрання даним Законом чинності не підлягають застосуванню .

Крім того, як встановлено судом, позивач у 1986 році закінчила Харківський інститут інженерів комунального будівельного господарства та отримала кваліфікацію інженера-електрика (а/с 32).

Відповідно до копії диплому спеціаліста, позивач у 1998 році закінчила Чернівецький державний університет ім. Ю.Федьковича і отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» та здобула кваліфікацію юриста (а/с 21).

Пунктом 11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, до заяви про призначення пенсії за вислугу років, крім документів, передбачених пунктами "а" - "г", "д" пункту 7 цього Порядку, надаються також документи, що підтверджують виконання роботи, яка дає право на призначення такого виду пенсії.

Як було встановлено судом, позивач у період з 01.10.1986 року по 18.05.1998 рік на посадах, які віднесені до державної служби та даний факт в судовому засіданні визнаний представником відповідача.

При цьому, зі змісту Закону України «Про прокуратуру» вбачається, що до стажу роботи, що дає право на пенсію, зараховується сама робота на посадах державних службовців, що займають особи, як правило, з вищою освітою.

Як встановлено судом, позивач таку роботу у вказаний період виконувала і це визнається відповідачем, а відсутність диплому саме про вищу юридичну освіту не є підставою для відмови в зарахуванні трудового стажу державного службовця, що дає право на пенсію згідно зазначеного вище Закону.

Крім того, відповідно до копії свідоцтва про народження, 10.01.1989 року у позивача народилась донька ОСОБА_2 та згідно розпорядження виконавчого комітету Ради народних депутатів від 23.03.1989 року та розпорядження виконавчого комітету Глибоцької районної ради народних депутатів Чернівецької області від 17.02.1990 року в період з 07.03.1989 року по 10.01.1992 року позивач перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років (а/с 25-27).

У відповідності до положень ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

Відповідно до ч. 2 ст.181 Кодексу законів про працю України відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

Таким чином, ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» пов'язує виникнення права на пенсійне забезпечення за вислугу років з наявністю стажу безпосередньої роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років, тоді як до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею та має становити не менше 22 років, включаються не тільки періоди роботи в органах прокуратури, але й періоди роботи в деяких інших органах влади, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. При цьому, якщо стосовно окремих періодів роботи ця стаття чітко конкретизує, за яких умов вони зараховуються до вислуги років (наприклад, робота на посадах в інших організаціях зараховується до вислуги років, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру), то стосовно часу перебування жінки у частково оплачуваній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, закон не містить жодних застережень і спеціальних умов, що виключає можливість звужувального тлумачення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в контексті положень ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» загадана в ній частково оплачувана відпустка не повинна обов'язково охоплюватися часом роботи на прокурорських посадах, а є самостійною складовою вислуги, що дає право на призначення пенсії, незалежно місця роботи жінки в той період.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, відповідачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження обставин викладених у письмових запереченнях на позов, а також на спростування доводів позивача, за таких обставин, враховуючи вищевикладене, позов слід задовольнити в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі вище викладеного та керуючись п. 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 5,7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 1-4, 6-9, 18, 71, 72, 94, 99, 158-163, 244-2 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії Управління пенсійного фонду України в м. Чернівцях в частині відмови ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у призначені пенсії за вислугу років неправомірними.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в м. Чернівцях зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» період роботи на посадах державного службовця в органах державної виконавчої влади та місцевого самоврядування з 01.10.1986 року по 18.05.1998 рік, а саме: на посаді відповідального секретаря комісії в справах неповнолітніх Глибоцької райдержадміністрації, секретаря комісії Глибоцької районної ради народних депутатів з питань поновлення прав реабілітованих, спеціаліста І категорії комісії з питань поновлення прав реабілітованих Глибоцької районної ради, головного спеціаліста організаційного відділу Глибоцької районної ради, у тому числі з 18.10.1995 по 18.05.1998 рік на посаді головного спеціаліста юридичного відділу, де з 19.02.1996 року тимчасово виконувала обов'язки начальника юридичного відділу, і частково оплачувану відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років з 07.03.1989 року по 10.01.1992 рік та призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з дня звернення з відповідною заявою, тобто з 3 березня 2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 73,08 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду подається у 10-ти денний строк з моменту її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці. У разі застосування судом ч.З ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_3