Справа № П/811/409/15
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2015 року Справа № П/811/409/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравчук О.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Домініон-Кіровоград"

до відповідача - Кіровоградської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

До Кіровоградського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Домініон-Кіровоград" (далі - позивач) з адміністративним позовом до Кіровоградської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 25 вересня 2014 року №, №.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що податковим органом неправомірно встановлено порушення позивачем приписів Податкового кодексу України та протиправно зроблено висновок про завищення позивачем податкового кредиту і заниження витрат внаслідок укладення угод, які не мали на меті реального настання правових наслідків.

У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач позовних вимог не визнав та подав до суду заперечення на позовну заяву, у яких вказав, що позапланова перевірка ТОВ "Домініон-Кіровоград" виявила факт укладення позивачем правочинів, що не спричиняють реального настання правових наслідків з ПП "Артсіті", ТОВ "Промі Лайт", ТОВ "Буд Альянс", ТОВ "Торгінвест-Дніпро", ТОВ "Центр-ТК" а також формування ТОВ "Домініон-Кіровоград" за такими угодами податкового кредиту і віднесення відповідних сум до витрат. За таких умов відповідач вважає, що ним законно та обґрунтовано винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення (Т.1, а.с.247-250).

За клопотаннями представників сторін подальший розгляд та вирішення справи судом було здійснено у порядку письмового провадження (Т.1,а.с.28-29).

Розглянувши у письмовому провадженні подані представником позивача і відповідача документи і матеріали, заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Домініон-Кіровоград" зареєстроване як юридична особа 24 вересня 2008 року та з того часу перебуває на обліку в податковому органі як платник податків.

З 29 серпня по 04 вересня 2014 року посадовими особами Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції була проведена документальна позапланова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю "Домініон-Кіровоград" з питань правильності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість та доходів та витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування з податку на прибуток по взаємовідносинах з ПП "Артсіті" за грудень 2012 року, ТОВ "Промі Лайт" за квітень 2014 року, ТОВ "Буд Альянс" за січень 2014 року, ТОВ "Торгінвест-Дніпро" за березень 2014 року, ТОВ "Центр-ТК" за травень 2014 року.

За результатами перевірки податковим органом було складено Акт документальної позапланової виїзної перевірки від 11 вересня 2014 року №36/11-23-22-04/34894886, згідно якого контролюючий орган дійшов висновку про порушення Позивачем вимог пунктів 198.2,198.3,198.6 статті 198 Податкового кодексу України в результаті чого завищено податковий кредит з ПДВ на загальну суму 149026,00 грн. у тому числі у грудні 2012 року на суму 1692,00 грн., у січні 2014 року на суму 29000,00 грн., у березні 2014 року на суму 39500,00 грн., квітні 2014 року на суму 39167,00 грн., у травні 2014 року на суму 39667,00 грн.; пунктів 138.2,138.4,138.8 статті 138 ,пунктів 139.1.9, п.139.1 статті 139 Податкового кодексу України в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток підприємств, що підлягає сплаті до бюджету за 4 квартал 2012 року на загальну суму 1776,00 грн. (Т.1, а.с.11-32).

На підставі висновків вказаного Акта перевірки податковим органом було винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 25 вересня 2014 року:

- №, яким ТОВ "Домініон-Кіровоград" збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 186 283, 00 грн. (за основним платежем - 149 026,00 грн., штрафними (фінансовими) санкціями - 37257,00 грн.);

- №, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 2200,00 грн. (за основним платежем - 1776,00 грн., штрафними (фінансовими) санкціями - 444,00 грн.) (Т.1,а.с.9-10).

Як вбачається матеріалів справи, оскаржувані податкові повідомлення-рішення базуються на висновках акту перевірки про завищення позивачем валових витрат та податкового кредиту в результаті безпідставного віднесення до таких витрат та кредиту господарських операцій з контрагентами (ПП "Артсіті", ТОВ "Промі Лайт", ТОВ "Буд Альянс", ТОВ "Торгінвест-Дніпро", ТОВ "Центр-ТК"), які, на думку податкового органу, не мали реального характеру.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: 1) придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; 2) придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

При цьому в пункті 198.2 зазначеної статті передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів із банківського рахунку платника податку в оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

За приписами статті 134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування податку на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу, а також дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно зі статтею 160 цього Кодексу, з джерелом походження з України.

Водночас, відповідно до приписів пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У свою чергу, підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України містить застереження, за яким не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

З аналізу наведених правових норм у їх системному зв'язку, суд дійшов висновку, що необхідною умовою для правомірності формування податкового кредиту та витрат є фактичне здійснення господарської операції платником податків та пов'язаність такої операції з його господарською діяльністю.

У свою чергу, фактичне здійснення господарської операції платником податків посвідчується, зокрема, належно оформленими податковими накладними та іншими первинними бухгалтерськими документами.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне дослідити правомірність формування позивачем валових витрат та податкового кредиту по господарських операціях з ПП "Артсіті", ТОВ "Промі Лайт", ТОВ "Буд Альянс", ТОВ "Торгінвест-Дніпро", ТОВ "Центр-ТК" у розрізі фактичного здійснення відповідних господарських операцій.

Судом з'ясовано такі обставини.

Видами діяльності ТОВ "Домініон-Кіровоград" за КВЕД є, зокрема, Будівництво інших споруд (42.99); інші спеціалізовані будівельні роботи, (43.99); оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (46.73); неспеціалізована оптова торгівля (46.90); будівництво житлових і нежитлових будівель (основний) (41.20).

Так, у власності ТОВ "Домініон-Кіровоград" перебуває земельна ділянка та цілісний комплекс будівель за адресою: проспект Правди, 1, м.Кіровоград (Т.1,а.с.80-105).

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "Торгінвест-Дніпро" судом встановлено наступне.

03 березня 2014 року між ТОВ "Домініон-Кіровоград" (замовник) та ТОВ "Торгінвест-Дніпро" (підрядник) було укладено договір підряду, за змістом якого підрядник приймає на себе зобов'язання виконати ремонтні роботи на території та будівлі замовника (Т.1,а.с.45-47).

На виконання договірних зобов'язань за вказаним договором у березні 2014 року ТОВ "Торгінвест-Дніпро" здійснило обумовлені договором роботи.

Факт виконаня робіт за вищезазначеним договором підтверджується наявними у матеріалах справи податковою накладною від 31 березня 2014 року №4608 (Т.1,а.с.58), довідкою про вартість виконаних будівельних робіт (Т.1,а.с.48), а також відповідними актами здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг) (Т.1,а.с.49-57) на загальну суму 237000,00 грн. (із них ПДВ - 39500,00 грн.)

Судом встановлено також, що частковий розрахунок за виконані роботи ТОВ "Домініон-Кіровоград" здійснювало у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок контрагента, про що свідчать відповідні відомості по рахунку та платіжні доручення (Т.1,а.с.59-61; Т.2,а.с.20,31).

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "Центр-ТК" судом встановлено наступне.

05 травня 2014 року між позивачем та вказаним контрагентом було укладено договір поставки будівельних матеріалів в асортименті, визначеному видатковими накладними (Т.1,а.с.106-107).

Так, у травні 2014 року ТОВ "Центр-ТК (постачальник) здійснило обумовлену договором поставку товару.

Факт поставки товару та використання його у господарській діяльності позивача підтверджений необхідними первинними документами, а саме: податковими накладними від 13 травня 2014 року №1177, від 14 травня 2014 року №1178, від 15 травня 2014 року,від 16 травня 2015 року (Т.1,а.с.108,110,112,114), видатковими накладними (Т.1,а.с.109,111,113,115), відповідним актом списання (Т.1,а.с.121) на загальну суму 238000,00 грн. (із них ПДВ -39 666,68 грн.) .

Наявні у матеріалах справи платіжні доручення слугують належними доказами оплати позивачем придбаного у ТОВ "Центр-ТК" товару (Т.1,а.с.116-120; Т.2, а.с.23,34).

Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що придбаний товар доставлявся до місцезнаходження ТОВ "Домініон-Кіровоград" силами контрагента. У зв'язку з цим у позивача відсутні документи, які засвідчили б факт транспортування такого товару. Разом з тим, суд зазначає, що законодавчі норми не ставлять в залежність відсутність транспортних документів на перевезення вантажу (товару) з наслідками формування бази оподаткування податком на додану вартість та податком на прибуток підприємств. Тому, за наявності у ТОВ "Домініон-Кіровоград" передбачених Податковим кодексом України та Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" належно оформлених первинних документів, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення, відсутність товарно-транспортних накладних, суд не розглядає як доказ безтоварності господарських операції позивача.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "Буд Альянс" судом встановлено наступне.

03 січня 2014 року між ТОВ "Домініон-Кіровоград" (замовник) та ТОВ "Буд Альянс" (підрядник) було укладено договір підряду, за змістом якого підрядник приймає на себе зобов'язання виконати ремонтні роботи на території та будівлі замовника (Т.1,а.с.173-175).

На виконання договірних зобов'язань за вказаним договором у січні 2014 року ТОВ "Буд Альянс" здійснило обумовлені договором роботи.

Факт виконаня робіт за вищезазначеним договором підтверджується наявними у матеріалах справи податковою накладною від 31 січня 2014 року №5409 (Т.1,а.с.182), довідкою про вартість виконаних будівельних робіт (Т.1,а.с.176), а також відповідними актами здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг) (Т.1,а.с.171-181) на загальну суму 174000,00 грн. (із них ПДВ - 29000,00 грн.)

Судом встановлено також, що частковий розрахунок за виконані роботи ТОВ "Домініон-Кіровоград" здійснювало у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок контрагента (Т.1, а.с.183-186; Т.2,а.с.22,33).

Щодо взаємовідносин позивача з ПП "Артсіті" судом встановлено наступне.

20 червня 2012 року між ТОВ "Домініон-Кіровоград" (замовник) та ПП "Артсіті" (виконавець) було укладено договір виконання будівельних робіт, за змістом якого виконавець приймає на себе зобов'язання виконати обумовлений перелік будівельних робіт з власних матеріалів (Т.1,а.с.206-209).

На виконання договірних зобов'язань за вказаним договором у грудні 2012 року ПП "Артсіті" здійснило обумовлені договором роботи.

Факт виконаня робіт за вищезазначеним договором підтверджується наявними у матеріалах справи податковими накладними від 11 грудня 2012 року №25,26(Т.1,а.с.211,213), а також відповідними актами здачі-прийняття виконаних робіт (Т.1,а.с.210,212;Т.2,а.с.6-8,10-12), рахунками (Т.1,а.с.214-215), довідками про вартість виконаних будівельних робіт (Т.2,а.с.9,13) на загальну суму 10151,30 грн. (із них ПДВ - 1691,88 грн.)

Судом встановлено також, що позивач частково розрахувався за виконані роботи, відобразивши відповідні суми кредиторської заборгованості у бухгалтерському обліку (Т.1,а.с.216-217;Т.2,а.с.24,35).

Системний аналіз вищезазначених правових норм, дослідження наявних в матеріалах справи податкових, видаткових накладних, свідчить про те, що документи, на підставі яких позивач сформував податковий кредит, відповідають критеріям первинного документу; подані позивачем банківські документи, за якими здійснювалася оплата товарів та послуг по взаємовідносинам з ПП "Артсіті", ТОВ "Буд Альянс", ТОВ "Торгінвест-Дніпро", ТОВ "Центр-ТК", є достовірними доказами виконання контрагентами позивача зобов'язань.

За таких умов суд вважає, що позивач належними та достовірними доказами підтвердив своє право на формування податкового кредиту з ПДВ за взаємовідносинами з ПП "Артсіті", ТОВ "Буд Альянс", ТОВ "Торгінвест-Дніпро", ТОВ "Центр-ТК" та віднесення відповідних сум до витрат за взаємовідносинами з ПП "Артсіті".

Крім того, суд вважає за необхідне наголосити, що висновки контролюючого органу про безтоварність господарських операцій позивача зумовлені відомостями про недостовірність даних, відображених його контрагентами у податковій звітності. Такі висновки податкового органу суперечать загальноправовим принципам. При дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. Не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Так само критично суд оцінює посилання відповідача на докази, здобуті у рамках перевірок контрагентів позивача, щодо здійснення ними фіктивної підприємницької діяльності.

Згідно частини четвертої статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

При цьому, відповідно до частини четвертої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України саме вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Відтак, за змістом статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, преюдиційними обставинами, що звільнені від доказування, є обставини, встановлені безпосередньо: 1) вироком у кримінальній справі; 2) постановою про адміністративний проступок.

Відповідно, висновки, в даному випадку, відсутності об'єктів оподаткування ПДВ та податком на прибуток, до яких прийшов контролюючий орган через призму ознак фіктивності контрагентів позивача, яка (фіктивність) встановлена в інших процесуальних документах, як-то акт перевірки позивача та акти про неможливість проведення зустрічної звірки контрагентів, не сприймається судом як преюдиційна обставина, відповідно до частини четвертої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Водночас, щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "Промі Лайт" судом встановлено наступне.

01 квітня 2014 року між ТОВ "Домініон-Кіровоград" (замовник) та ТОВ "Промі Лайт" (виконавець) було укладено договір про надання інформаційних (консультаційних) послуг (Т.1,а.с.140-141)

Позивач стверджує, що у квітні 2014 року ТОВ "Промі Лайт" надало позивачеві обумовлені вказаним договором послуги.

На підставі зазначеного договору позивачем та його контрагентом були підписані акти про приймання-передачу наданих послуг (Т.1,а.с.142,144,146,148,150), а ТОВ "Промі Лайт" - видані податкові накладні від 14 квітня 2014 року №264; від 15 квітня 2014 року №378, від 16 квітня 2014 року №375, від 17 квітня 2014 року №376, від 18 квітня 2014 року №377 (Т.1,а.с.143,145,147,149,151).

Позивачем на підтвердження часткової оплати послуг за даним договором надано також платіжне доручення (Т.1,а.с.152).

Вартість послуг за взаємовідносинами позивача з ТОВ "Промі Лайт" склала 235000,00 грн. (із них ПДВ - 39166,67 грн.).

Проте, суд звертає увагу, що наявність у позивача належно оформлених документів, необхідних для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих постачальником/продавцем податкових накладних, не є безумовною підставою формування податкового кредиту, у разі недоведенння реальності здійснених господарських операцій та факту використання придбаних товарів/послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

В основі будь-якої реальної господарської операції має лежати економічна мета, тобто бажання платника податків приростити активи за допомогою досягнення господарського ефекту.

Як вбачається зі змісту договору від 01 квітня 2014 року, ТОВ „Промі Лайт" взяло на себе зобов'язання інформувати (консультувати) позивача щодо аналізу фінансово-господарської діяльності підприємства, основних цінових характеристик оренди, розробки плану поліпшення фінансово-господарської діяльності оренди, ціни об'єкта, методів ціноутворення, економічного механізму оренди нерухомості, оренди комерційних приміщень, сметодики розрахунку орендної плати, видів і форм орендних платежів, порядку надання дозволу на розміщення малих архітектурних форм, правил експлуатації малих архітектурних форм та технологічної безпеки (Т.1, а.с. 140).

При цьому договором передбачена усна форма надання співробітникам замовника консультацій, висновків та рекомендацій.

Пунктами 2.1, 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 первинними документами визнаються документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції та які повинні мати, зокрема, такі обов'язкові реквізити як обсяг господарської операції, одиниці її виміру.

Вищий адміністративний суд України в ухвалах від 14.01.2015 року К/9991/72258/12, від 21.10.2014 року № К/800/6170/14 та від 26.08.2014 року № К/800/6501/14 зазначив, що «податкове законодавство не встановлює перелік первинних документів, складенням яких мають оформлюватися ті чи інші операції. Разом з тим відповідні первинні документи повинні містити усі необхідні реквізити, визначені частинами першою, другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», повну інформацію про виконану господарську операцію та виступати носіями достовірних відомостей про таку операцію та її учасників.

Наявні у матеріалах справи акти приймання-передачі наданих послуг містять лише відповідні результати (наприклад, надання консультацій на тему „Основні цінові характеристики оренди, розробка плану поліпшення фінансово-господарської діяльності оренди, ціна об'єкта тощо) та не конкретизують осіб, яким надавалися послуги, не визначають часу надання таких послуг та загалом не розкривають сутності спірної господарської операції.

Жодного розрахунку вартості виконаних робіт, з огляду на вартість часу роботи фахівця та кількість людино/годин, надані позивачем документи також не містять.

Відтак, наявні у матеріалах справи акти приймання-передачі наданих послуг не є належно оформленими первинними документами для підтвердження факту правомірності формування податкового кредиту з ПДВ.

Позивачем на вимогу суду про надання всіх доказів та письмових пояснень щодо підстав формування спірної суми ПДВ не надано доказів фактичного направлення співробітників або інших найманих/залучених робітників спірного контрагента для надання обумовлених договорами послуг (посвідчення про відрядження, оплата переїзду та перебування тощо).

Так само, не надав позивач і доказів того, що працівників ТОВ "Домініон-Кіровоград" було відряджено до м. Києва для отримання консультацій, у той час як місцем складення актів примання-передачі наданих послуг вказано саме м. Київ.

Крім того, позивачем не доведено суду економічної доцільності господарських відносин та їх зв'язку з господарською діяльністю позивача, з огляду на відсутність у ТОВ "Домініон-Кіровоград" переданих в оренду об'єктів (малих архітектурних форм).

Відтак, належними та допустимими доказами у справі не доведено реальності господарських операцій позивача та ТОВ "Промі Лайт", а тому суд погоджується з висновком податкового органу про те, що позивачем безпідставно сформовано податковий кредит за вказаними взаємовідносинами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №, якими позивачеві нараховано податкові зобов'язання з податку на додану вартість на суму 48959,00 грн (39167,00 грн за основним платежем та 9792,00 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями) за взаємовідносинами з ТОВ "Промі Лайт" (Т.1, а.с. 251).

Натомість встановлені вище обставини обумовлюють висновок суду про часткове задоволення позовних вимог та визнання протиправними і скасування оскаржуваних повідомлень-рішень в частині нарахованих позивачеві грошових зобов'язань з податку на додану вартість та з податку на прибуток за взаємовідносинами позивача з контрагентами ПП "Артсіті", ТОВ "Буд Альянс", ТОВ "Торгінвест-Дніпро", ТОВ "Центр-ТК".

На підставі статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у сув'язі з положеннями частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір», з огляду на сплату позивачем судового збору в сумі 377,01 грн (Т.1, а.с. 35), з ТОВ "Домініон-Кіровоград" належить стягнути судовий збір в сумі 603,21 грн.

Керуючись статтями 2, 17, 71, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адмністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області від 25 вересня 2014 року № в частині, якою ТОВ "Домініон-Кіровоград" нараховано суму грошового зобов'язання на суму 137323,00 грн. (за основним платежем - 109859,00 грн., штрафними (фінансовими) санкціями - 27465,00 грн.).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області від 25 вересня 2014 року №, яким ТОВ "Домініон-Кіровоград" збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 2200,00 грн. (за основним платежем - 1776,00 грн., штрафними (фінансовими) санкціями - 444,00 грн.)

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Домініон-Кіровоград" судовий збір в сумі 603,21 грн (шістсот три гривні, двадцять одна копійка) на користь Державного бюджету України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд в десятиденний строк з дня отримання копії цієї постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.В. Кравчук