Справа № 743/1274/14-а
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2015-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 743/1274/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Жовток Є.А. Суддя-доповідач: Собків Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

03 березня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Борисюк Л.П., Ключковича В.Ю.,

при секретарі: Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області на постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Ріпкинського районного суду Чернігівської області із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області, в якому просив визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати УПФУ в Ріпкинському районі Чернігівської області призначити йому пенсію за вислугою років, з урахуванням часу проходження ним строкової військової служби.

Постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заявлених позивачем вимог.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 04.09.2014 року позивач звернувся до УПФУ в Ріпкинському районі Чернігівської області із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років як працівнику освіти.

Однак розпорядженням начальника УПФУ в Ріпкинському районі Чернігівської області від 10.09.2014 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії з тих підстав, що він продовжує працювати, а спеціальний стаж його роботи, який дає йому право на пенсію за вислугу років, складає 23 роки 21 день.

Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи колегія суддів зважає на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти дише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. е) ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно із ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» передбачені посади вчителів, викладачів, вихователів, директорів та їх заступників загальноосвітніх навчальних закладів, музичних та художніх шкіл. Робота за вищевказаними спеціальностями і на посадах до 01 січня 1992 року дає право на пенсію за вислугою років, враховуючи при цьому перелік і додатки, затверджені Постановою Ради Міністрів СРСР від 17 грудня 1959 року № 1397, де вказано про зарахування служби в Збройних силах та служби в органах внутрішніх справ в спеціальний стаж.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», час перебування громадян України на військовій службі зараховуються до їх загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю.

Так за даними трудової книжки позивача, з 15.09.1984 року він працював трактористом колгоспу "Комуніст"; з 25.09.1984 року по 25.04.1985 року навчався в СПТУ-10; з 27.01.1988 року по 30.06.1991 року навчався в Чернігівському педагогічному інституті; з 15.08.1991 року по 10.04.1998 року працював у галузі освіти, а з 11.09.1998 року безперервно займає посаду Новоукраїнського сільського голови.

В період з 25.04.1985 року по 18.05.1987 року позивач проходив строкову військову службу, що підтверджується записами у військовому квитку позивача та сторонами по даній справі не заперечується.

Відповідно до пункту 5 "Порядку виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти", затвердженого Постановою КМУ № 78 від 31.01.2001 року, до стажу педагогічної роботи зараховується час перебування громадян України на військовій службі.

За твердженням відповідача, до спеціального трудового стажу позивача не було включено час проходження ним військової служби, оскільки перед призовом до лав Збройних Сил він не являвся працівником освіти, а лише навчався в СПТУ.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженого Постановою КМ України від 12.08.1993 року № 637, в тих випадках, коли у трудовій книжці немає відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах чи за вислугою років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, у якій має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Зважаючи на те, що строкову військову службу позивач проходив в період з 25.04.1985 року по 18.05.1987 року, що в свою чергу становить 2 роки та 24 дні, колегія суддів приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови у зарахуванні йому періоду перебування його на строковій військовій службі до спеціального стажу роботи, що дає позивачу право на пенсію за вислугу років.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що факт отримання спеціального трудового стажу (в даному випадку стажу в галузі освіти), вже під час роботи на виборній посаді, не може бути перешкодою для призначення позивачу пенсії.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що спеціальний трудовий стаж на посаді сільського голови, з урахуванням проходження строкової військової служби, не може бути перешкодою для призначення позивачу пенсії за вислугу років, як працівнику освіти, з дня звернення до відповідача із заявою, тобто з 04.09.2014 року.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення суду першої інстанції ґрунтується на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень матеріального і процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ріпкинському районі Чернігівської області - залишити без задоволення.

Постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків Л.П. Борисюк В.Ю. Ключкович

Повний текст ухвали виготовлено - 06.03.15 р.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Борисюк Л.П.

Ключкович В.Ю.