Справа № 802/199/15-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 р. м. Вінниця

Справа № 802/199/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Кулика Віталія Віталійовича,

представника позивача: Шишковської А.Б.,

представників відповідача: Мельника В.М., Нестерук М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Кедр-КВ" до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Кедр-КВ" (далі - ТОВ "Кедр-КВ", позивач) з адміністративним позовом до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області (далі - Вінницька ОДПІ, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що не погоджується з висновками податкового органу, викладеними у акті перевірки № 363/1502/34272710 від 25 грудня 2014 року, та, відповідно, з прийнятим податковим повідомленням-рішенням форми "В" № від 15 січня 2015 року, вважає його протиправним та просить скасувати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити адміністративний позов у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та заяві про зміну позовних вимог ( а.с. 74 ).

Представники відповідача проти адміністративного позову заперечували та просили відмовити в його задоволенні, з урахуванням доводів, викладених у письмових запереченнях ( а.с. 66-67 ).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю "Кедр-КВ" зареєстровано, як юридична особа, 28.03.2006 року Виконавчим комітетом Вінницької міської ради та являється платником податку на додану вартість (свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість № 1862474 від 03.04.2006 року).

Відповідно до направлення на перевірку № 351/1501 від 22 грудня 2014 року, виданого Вінницькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Вінницькій області, головним державним ревізором-інспектором відділу контролю за декларуванням податку на додану вартість управління оподаткування та контролю об'єктів та операцій Вінницької ОДПІ Головного управління ДФС у Вінницькій області Мельником В.М., на підставі п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України та наказу Вінницької ОДПІ Головного управління ДФС у Вінницькій області № 420 від 22 грудня 2014, проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ТОВ "Кедр-КВ" від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за вересень, жовтень 2014 року.

Результати проведеної перевірки оформлено актом № 363/1502/34272710 від 25 грудня 2014 року ( а.с. 46-58 ), відповідно до висновків якого встановлено порушення позивачем п. 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02 грудня 2010 року, а саме, що товариством з обмеженою відповідальністю "Кедр-КВ" завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації з ПДВ за жовтень 2014 року) в сумі 151930,00 грн.

Не погоджуючись з висновками, викладеними в акті перевірки, позивач 31.12.2014 року надіслав на адресу Вінницької ОДПІ заперечення ( а.с. 13, 11 ), які листом від 12.01.2015 року, в зв'язку з порушенням порядку та строків, визначених п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України, відповідачем залишені без розгляду ( а.с. 12 ).

На підставі зазначеного акту перевірки 15 січня 2015 року Вінницькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Вінницькій області винесено податкове повідомлення-рішення № , яким ТОВ "Кедр - КВ" зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 151930,00 грн. ( а.с. 9 ).

Позивач, вважаючи зазначене податкове повідомлення - рішення необгрунтованим та протиправним, звернувся до суду з позовом про його оскарження.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.

Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані нормами Конституції України та Податковим Кодексом України ( далі - ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин ).

Як вбачається з акту перевірки, податковим органом встановлено, що на порушення пунктів 102.5 статті 102 Податкового кодексу України товариством з обмеженою відповідальністю "Кедр-КВ" завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації з ПДВ за жовтень 2014 року) у розмірі 151930,00 грн.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків передбачено статтею 200 Податкового кодексу України.

Підпунктом 200.1 ст.200 Податкового кодексу України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України зазначено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Відповідно до пункту 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно п. 200.4 ст. 200 ПК України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем товарів/послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Пунктом 200.6 ст. 200 ПК України передбачено, що платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов'язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. Платник податку зберігає право на отримання бюджетного відшкодування коштами у майбутніх звітних (податкових) періодах.

У відповідності з вимогами п. 200.7 ст. 200 ПК України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно п. 200.8 ст. 200 ПК України до податкової декларації платником податків подаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. А пунктом 200.9 зазначеної статті передбачено, що форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Проаналізувавши вищезазначені норми законодавства, суд звертає увагу на те, що нормами податкового законодавства передбачено два шляхи отримання бюджетного відшкодування, а саме: повернення повної суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку та зарахування платнику повної суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов"язань по цьому податку наступних податкових періодів.

Отже, за підприємством зберігається право на використання накопиченого ним податкового кредиту у майбутньому, зокрема в рахунок погашення платежів з податку на додану вартість наступних податкових періодів ( рядок 23.2 декларації ) чи в рахунок податкового кредиту наступного податкового періоду ( рядок 24 декларації ).

Згідно з п.п. 102.1 ст.102 Податкового кодексу України контролюючий орган, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Підпунктом 102.5 ст.102 Податкового кодексу України передбачено, що заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи, підприємством в рядку 24 розрахунку податкових зобов"язань з податку на додану вартість за жовтень 2014 року задекларовано розмір залишку від"ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, в загальній сумі 332366 грн. Як видно з додатку 2 до декларації, зазначена сума залишку від"ємного значення включає в себе, в тому числі, суму 151930 грн., яка виникла в звітному ( податковому ) періоді за серпень 2011 року.

В обґрунтування висновків акту перевірки, податковий орган посилається на те, що з урахуванням строків давності, визначених п.п. 102.5 ст.102 Податкового кодексу України, від'ємні залишки, що виникла в звітному ( податковому ) періоді за серпень 2011 року, не можуть бути відображені платником в рядку 24 декларації з ПДВ за жовтень 2014 року, не підлягають зарахуванню платником у зменшення податкових зобов'язань в податкових деклараціях в наступних податкових періодах та не можуть бути заявленими платником до відшкодування на розрахунковий рахунок чи в рахунок майбутніх платежів (тобто не можуть бути відображені ні в рядку 23.1, ні в рядку 23.2 декларації та, відповідно, - перераховуватися за заявою на розрахунковий рахунок платника.

Відповідач зазначає, що законом не передбачено можливості платника приймати самостійне рішення щодо відстрочення реалізації своїх прав на отримання бюджетного відшкодування після настання права на таке відшкодування. Якщо на дату виникнення права на бюджетне відшкодування платник не скористався таким правом, вважається, що ним прийняте рішення стосовно відмови від такого відшкодування. На думку відповідача, сума, що обліковується у рядку 24 декларації за жовтень 2014 року "Залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду", за економічною суттю є заявою на відшкодування задекларованою платником - за напрямком бюджетного відшкодування в рахунок майбутніх платежів з податку на додану вартість.

А відповідно до п.102.5 ст.102 ПКУ заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування. Отже, відповідач вважає, що право на зарахування від'ємного значення податкових зобов'язань у зменшення податкових зобов'язань з податку у наступних податкових періодах також обмежується 1095 днями.

Суд до таких висновків відповідача ставиться критично, враховуючи наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Тобто, переплата з податку на додану вартість існуватиме лише у тому разі, коли платник податку сплатив до бюджету податкове зобов'язання вище за розмір узгодженого.

Якщо ж за результатами діяльності у платника податку виникає від'ємне значення з податку на додану вартість, то за певних умов, у такого платника податку виникає право на бюджетне відшкодування або на подальше врахування такого від'ємного значення у складі податкового кредиту наступних періодів.

Застосування положень пункту 102.5 статті 102 ПК України (та встановленого в ній строку) можливе лише у тому випадку, коли платник має намір відшкодувати податок на додану вартість із бюджету, прийняв рішення про таке відшкодування та звернувся до податкового органу із заявою в установленому Кодексом порядку.

Проте, відображення позивачем у рядку 24 податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2014 року залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, не означає прийняття платником податку рішення про реалізацію свого права на отримання бюджетного відшкодування.

Від'ємне значення з податку на додану вартість є підтверджений податковий кредит - сума на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду. Податковий кодекс України не встановлює строку давності щодо використання податкового кредиту, а бюджетне відшкодування є правом платника, тому платник податку, який не має права на бюджетне відшкодування має право в рядку 24 податкової декларації з ПДВ відображати залишок від'ємного значення податку, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, до повного його погашення. В даному випадку, виходячи зі змісту сформованих платником податків показників в декларації, заявлена сума в рядку 24 податкової декларації не може бути відшкодована платнику та не має прямого відношення до бюджетного відшкодування і впливає лише на зобов'язання платника податку.

Крім того, судом встановлено, що жодних порушень у формуванні спірних сум від'ємного значення з ПДВ відповідачем в ході перевірки позивача виявлено не було, в акті перевірки тверджень з приводу порушень позивачем формування податкового кредиту з ПДВ або від'ємного значення з ПДВ відповідачем не викладено. З наявних у матеріалах справи документів вбачається відсутність жодних заперечень податкового органу як в ході перевірки, так і в ході судового розгляду справи стосовно фактичної наявності у позивача спірної суми від'ємного значення з ПДВ за спірні податкові періоди.

Отже, зважаючи на те, що позивач не заявляв свого наміру на відшкодування податку на додану вартість із бюджету, відповідного рішення не приймав та не звертався до відповідача із необхідною заявою щодо сум визначених в рядку 24 декларацій, суд дійшов висновку про те, що відповідачем при проведенні перевірки безпідставно застосовані положення п.102.5 ст. 102 ПК України, які визначають строки давності саме на подання заяви про бюджетне відшкодування цього податку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З встановлених обставин адміністративної справи вбачається, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного рішення, відтак позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду адміністративної справи.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню шляхом скасування оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.

Понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 94 КАС України, у зв'язку із задоволенням позову, підлягають відшкодуванню із Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форми " В4 " № від 15.01.2015 року, прийняте Вінницькою об'єднаною державною податковою інспекцію ГУ Міндоходів у Вінницькій області щодо товариства з обмеженою відповідальністю "Кедр-КВ".

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Кедр-КВ" ( ) понесені судові витрати ( судовий збір ) в сумі 303,86 грн. ( триста три гривні 86 коп. ).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя / підпис / Заброцька Людмила Олександрівна

Згідно з оригіналом

Суддя

Секретар