Справа № 821/513/15-а
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2015-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/513/15-а
15 год. 00хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю представника позивача - Макаревич К.В., представника відповідача Юдіна В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Четвертий експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт" до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Приватне акціонерне товариство «Четвертий експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт» (далі - позивач, ПрАТ "4-й ЕЗПГР") звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні Міндоходів у Херсонській області:

-від 19.09.14 № , яким ПрАТ "4-й ЕЗПГР" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за основним платежем в розмірі 442117 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 221088 грн.,

-від 23.12.14 № , яким ПрАТ "4-й ЕЗПГР" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем в розмірі 83315 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 41657грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що податкові повідомлення-рішення є необґрунтованими, прийнятими без урахування всіх обставин, що мають значення для їх прийняття, що має наслідком неправомірність таких рішень та є підставою для скасування. Позивач стверджує, що господарські відносини з ТОВ "Широко», ТОВ «РБФ «РЕМ», ТОВ «Центроптторг» підтверджені належним чином складеними бухгалтерськими документами та податковими накладними, до оформлення яких у податкової інспекції не було зауважень, придбаний товар використано у виробничій діяльності, тому у податкового органу відсутні підстави для зменшення податкового кредиту та витрат по вказаним господарським операціям з поставки товару, за таких обставин позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення, прийняті за результатами перевірки. Використання при проведені перевірки акту ДПІ у Дніпровському районі м. Києва щодо перевірки ТОВ «Широко» є необґрунтованим, оскільки в судовому порядку визнано неправомірними дії податкової інспекції по складанню даного акту про неможливість проведення зустрічної звірки та використанню викладеної в ньому інформації. Щодо порушення ч.1-5 ст.203, 4.1-2 ст.215, ч.1 ст.16 ЦК України в частині недодержання вимог, зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених ПрАТ "4-й ЕЗПГР" при придбанні товару у контрагентів-постачальників ТОВ "Широко" за листопад 2013 року, ТОВ "РБФ "РЕМ" за лютий 2014 року, ТОВ "Центроптторг" за березень 2014 року, позивач зазначає , що всі укладені між сторонами правочини є чинними, недійсність правочинів не встановлено судом, а згідно статті 216 Цивільного кодексу до моменту визнання правочину недійсним або нікчемним правові наслідки, що пов'язані з його недійсністю, не настають. ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області, відповідно до покладених на неї функцій та повноважень, не надано право щодо встановлення висновків в актах перевірки про нікчемність правочинів, укладених чи неукладених суб'єктами господарювання при перевірці їх господарської діяльності.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить задовольнити позов.

Державна податкова інспекція у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області ( далі відповідач, ДПІ у м. Херсоні), яка є правонаступником Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області, заперечує проти позову, вважає, що дії посадових осіб контролюючого органу із складання податкових повідомлень-рішень відносно ПрАТ «4-й ЕЗПГР» вчинені у спосіб та в порядку визначеному чинним законодавством України. На думку податкового органу, якщо не було факту придбання товару контрагентами ТОВ "Широко», ТОВ «РБФ «РЕМ», ТОВ «Центроптторг», відповідно не могло бути і його подальшої реалізації позивачу. Угоди позивача із ТОВ "Широко», ТОВ «РБФ «РЕМ», ТОВ «Центроптторг» є безтоварними, товар не придбавався та не перевозився, відповідно відсутні підстави для формування податкового кредиту та витрат. Саме тому відповідач вважає висновки акту перевірки обґрунтованими.

Представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши представників сторін, судом встановлено наступне.

Приватне акціонерне товариство «Четвертий експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт» є платником податків, знаходиться на обліку в ДПІ у м. Херсоні. У вересні 2014 року фахівцем ДПІ у м. Херсоні була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ПрАТ «4-й ЕЗПГР» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками ТОВ "Широко" () за листопад 2013 року, ТОВ "РБФ "РЕМ" () за лютий 2014 року, ТОВ "Центроптторг" () за березень 2014 року. За результатами перевірки було складено акт від 08.09.2014 №303/21-03-22-06/14287749, яким встановлено порушення:

- ч. 1-5 ст. 203, ч. 1-2 ст. 215, ч.1 ст. 16 ЦК України в частині недодержання вимог, зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених ПрАТ "4-й ЕЗПГР" при придбанні товару у контрагентів-постачальників ТОВ "Широко" за листопад 2013 року, ТОВ "РБФ "РЕМ» за лютий 2014 року, ТОВ "Центроптторг" за березень 2014 року;

- п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України , в результаті чого завищено суму податкового кредиту, що призвело до заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає до сплати в бюджет на загальну суму ПДВ - 442177 грн., в тому числі у листопаді 2013 року на суму ПДВ - 87700 грн., у лютому 2014 року на суму ПДВ - 94277 грн., у березні 2014 року на суму ПДВ - 260200 грн.;

- пп. 138.8.1 п. 138.8 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст.139, п. 144.1, п. 144.3 ст. 144, п. 146.5 ст.146 , п.7 підрозділу 4 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2013 рік у сумі 99863 грн.

Відповідач дійшов до висновку про відсутність об'єктів оподаткування по операціях з придбання товарів та послуг у підприємств-постачальників та не підтвердження реальності здійснення операцій з використання цих товарів у господарській діяльності. Так, перевіркою було встановлено, що до податкового кредиту листопада 2013 року позивач включив суму 87700 грн. на підставі податкових накладних, виданих ТОВ «Широко», відомості яких свідчать про поставку товару - керамзит, пісок будівельний, пінополістирол, арматура, клей для плитки, усього на суму 526200 грн. ( в т.ч. ПДВ 87700 грн.) вартість товару оплачена частково в сумі 100000грн., заборгованість станом на 31.08.14 складає 426200 грн. Документів про перевезення придбаного товару на перевірку позивач не надав. Відповідачем використана інформація з акту ДПІ у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 21.05.2014 року № 297/26-53-22-04-15-37293733 перевірки ТОВ „Широко" щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків продавцями та постачальниками за період з 01.10.2013 по 30.04.14 про те, що працівниками ДПІ 07.05.14 був здійснений виїзд на податкову адресу ТОВ "Широко" у м. Київ, вул. Фанерна, 4, оф. 302, з метою вручення наказу та направлення про початок проведення документальної виїзної перевірки, та було встановлено, що за податковою адресою ТОВ „Широко" не знаходиться, посадові особи відсутні, інформація про їх місцезнаходження відсутня, в результаті чого складено акт незнаходження ТОВ "Широко" та його посадових осіб від 07.05.14 №203/26-53-22-01-17. Також надано пояснення головного бухгалтера КУВП №4 Українського ТОВ сліпих, які є власниками даного приміщення, що ТОВ "Широко" за адресою: м. Київ, вул. Фанерна, 4 оф. 302, ніколи не знаходилося та приміщення не орендувало. За даними податкової звітності встановлено відсутність у ТОВ «Широко» виробничого обладнання, транспортних засобів та торгівельного обладнання, що ставить під сумнів факт здійснення суб'єктом господарювання задекларованого основного виду діяльності. Кількість працюючих згідно інформаційних баз даних та звіту форми 1 -ДФ - відсутня. Враховуючи те, що у ТОВ «Широко» відсутні необхідні умови для здійснення, господарських операцій, відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби; господарські операції ТОВ не є господарською діяльністю підприємства в розумінні підпункту 14.1.37 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України, адже господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Співробітниками ОАВ ОУ ГУ Міндоходів в м. Києві проведеним аналізом встановлено ряд СГД, зареєстрованих в м. Києві, які використовуючи законну можливість подачі розрахунку коригування сум ПДВ (додаток №1 до декларації з ПДВ) з дробленням суми сформованого податкового кредиту з ПДВ до 10 тис. грн. в кожній врахованій в зазначеному розрахунку податковій накладній, протягом 2013 - 2014 р.р. сформували незаконний податковий кредит з ПДВ для підприємств м. Києва та багатьох регіонів України. Одним з таких підприємств є ТОВ "Широко", яке протягом січня-лютого 2014 року надані розрахунки коригувань сум ПДВ за вказані періоди, за якими проводилось зменшення неіснуючих податкових зобов'язань з ПДВ за поданими додатками №1 неіснуючим покупцям (вказані неіснуючі індивідуальні податкові номери підприємств-покупців) - ПАТ Слобожанський" (і.п.н. 49) та ПАТ "Київський Маргариновий завод (і.п.н. 29) на загальну суму 5256193 грн., та збільшення на цю ж суму податкових зобов'язань по суб'єктам господарювання, які мають ознаки «транзитних» ТОВ «ВІП Лайф» та ТОВ «Стронг Компані».

Також відповідачем були досліджені взаємовідносини позивача з ТОВ «Ремонтно-будівельна фірма «РЕМ» (ТОВ «РБФ «РЕМ»), останнє постачало в лютому 2014 року СИП панель 200 та паливні брикети на загальну суму 565662 грн. 30 коп. ( в т.ч. ПДВ 94277 грн. 05 коп. ) За товари позивач не розрахувався, документів про перевезення товарів до перевірки не надав, оскільки товар не вивозився від продавця ТОВ «РБФ «РЕМ». Відповідачем був отриманий акт ДПІ у Соломянському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 15.05.14 № 503/26-58-22-05-11/37355679 перевірки ТОВ «РБФ «РЕМ» за січень-лютий 2014 року, в якому зазначено про відсутність товариства з місцезнаходженням м. Київ, вул. Волинська, 47. Працівниками ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві було складено виявлено, що єдиним постачальником ТОВ "РБФ" РЕМ" в лютому 2014 року було ТОВ "БРІСТОЛЬ ТРЕЙД" ( з посиланням на інший акт від 08.04.2014 №393/26-58-22-05-11/38917546 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «БРІСТОЛЬ ТРЕЙД» щодо підтвердження господарських відносин з підприємствами - постачальниками та підприємствами - покупцями за період з 01.01.2014 по 28.02.2014), яке також не знаходиться за юридичною адресою, не має відповідних ресурсів для здійснення будь-якої виробничої діяльності. Крім того, в провадженні СУ ФР ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000222 від 17.10.2013 , яким встановлено, що в період травень - серпень 2013 р. за участю директора ТОВ «Київський машинобудівний завод» Садика Олексія Вікторовича, відбувалось проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов'язання, з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, які не мають реального товарного характеру. Ряд підприємств - «вигодонабувачів» протягом 2012-2013 років формувало податковий кредит за рахунок ТОВ «Київський машинобудівний завод», яке в подальшому використовуючи «підприємства з ознаками фіктивності» здійснювало безтоварні операції і тим самим сприяло «вигодонабувачам» в ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах. Одним з контрагентів ТОВ «Київський машинобудівний завод» за період 2013 року було ТОВ «РБФ РЕМ». Тому відповідач дійшов до висновку, що задекларований податковий кредит ТОВ «РБФ «РЕМ» сформований на підставі податкових накладних від контрагента - постачальника ТОВ «БРІСТОЛЬ ТРЕЙД» за січень - лютий 2014, сформований неправомірно та перевіркою не підтверджується; задекларовані податкові зобов'язання ТОВ «РБФ «РЕМ» за січень - лютий 2014 сформовані неправомірно та перевіркою не підтверджуються, що в своє чергу свідчить про відсутність об'єкту оподаткування ПДВ по операціях придбання товарів позивачем у ТОВ "РБФ "РЕМ".

Перевіркою також було виявлено включення позивачем до податкового кредиту березня 2014 року суми ПДВ 260200,02 грн. на підставі податкових накладних ТОВ «Центроптторг», м. Дніпропетровськ. Позивачем на перевірку були надані договір, видаткові та податкові накладні про поставку будматеріалів на загальну суму 1561200 грн. 13 коп. (з ПДВ). Оплата позивачем не здійснювалась, документів про перевезення товарів на перевірку не надано. Відповідачем від ДПІ в Амур-нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська отримано акт від 20.06.14 про неможливість проведення перевірки ТОВ «Центропторг» за січень-березень 2014 року внаслідок відсутності товариства за податковою адресою та не встановлення фактичного місцезнаходження. ДПІ вважає, що фінансово-господарська діяльність ТОВ здійснювалася поза межами правового поля, що у свою чергу свідчить про не набуття належним чином цивільної право - дієздатності ТОВ «Центроптторг», фінансово-господарські взаємовідносини між ТОВ «Центроптторг», та контрагентами є правочинами, що вчинені без наміру створення правових наслідків, які обумовлювались цими правочинами.

Відповідач зазначає, що до перевірки не було надано товарно-транспортних накладних, не надано відомостей про умови поставок, умови зберігання товарів та умови приймання на склад, не надано оборотно-сальдові відомості бухгалтерських рахунків 20, 23, 28, 70, 90.

Перевіркою було встановлено завищення валових витрат на суму 438500 грн. за 2013 рік, оскільки позивачем не надано документів, на підставі яких сформовано витрати по господарським операціям з ТОВ «Широко», не надано доказів використання придбаних матеріалів у власній господарській діяльності. Дане порушення призвело до заниження податку на прибуток за 2013 рік на 99863 грн.

На підставі акту перевірки від 08.09.2014 ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області було прийнято податкові повідомлення-рішення від 19.09.14: №, яким ПрАТ "4-й ЕЗПГР" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем в розмірі 99863 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 49931 грн.; №, яким ПрАТ "4-й ЕЗПГР" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 442117 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 221088 грн.

Не погодившись з прийнятим ДПІ у м. Херсоні податковими повідомленнями-рішеннями, ПрАТ "Четвертий експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт" оскаржило їх в адміністративному порядку до Головного управління Міндоходів у Херсонській області, шляхом подання скарги від 10.10.2014.

Рішенням про результати розгляду первинної скарги ГУ ДФС у Херсонській області від 05.12.14 №382/10/21-22-10-04-06 було частково скасовано податкове повідомлення-рішення від 19.09.2014 № на суму 16548 грн. податку та 8274 грн. штрафної санкцій через невірне визначення ставки податку, податкове повідомлення-рішення від 19.09.2014 року № залишено без змін, скарги залишена без задоволення. Згідно з нормами пп. 60.1.3 п. 60.1 ст. 60 ПКУ податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення. На підставі вказаного рішення ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області було прийнято та надіслано позивачу податкове повідомлення-рішення від 23.12.2014 №, яким ПрАТ "4-й ЕЗПГР" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем в розмірі 83315 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 41657 грн.

Позивачем було подано скаргу до Державної фіскальної служби України, яка залишила скаргу без задоволення.

Тому позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області від 19.09.2014 № та від 23.12.2014 № .

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дослідив факт реальності здійснення господарської операції між позивачем та ТОВ "Широко" , ТОВ "РБФ "РЕМ" , ТОВ "Центроптторг" та застосував наступні норми законодавства.

Щодо порушення ч.1-5 ст.203, 4.1-2 ст.215, ч.1 ст.16 ЦК України в частині недодержання вимог, зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених ПрАТ "4-й ЕЗПГР" при придбанні товару у контрагентів-постачальників ТОВ "Широко" за листопад 2013 року, ТОВ "РБФ "РЕМ" за лютий 2014 року, ТОВ "Центроптторг" за березень 2014 року, суд вважає, що питання про недійсність правочину має бути встановлено судом на підставі заяви зацікавленої особи після повного та всебічного розгляду питання про недійсність такого правочину. Правочини, укладені отримано ПрАТ "Четвертий експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт" з ТОВ "Широко", ТОВ "РБФ "РЕМ", ТОВ "Центроптторг", не визнано судом недійсними, тому висновок відповідача про нікчемність правочинів, укладених позивачем та його контрагентами, суд вважає передчасним. Але, наслідки порушення податкового законодавства повинні застосовуватися незалежно від того, чи визнані відповідні цивільні чи господарські зобов'язання недійсними, оскільки відповідальність за порушення норм податкового законодавства є самостійним видом юридичної відповідальності і застосовується незалежно від відповідальності за порушення правил здійснення господарської діяльності. У разі встановлення факту протиправних дій платника податків, невизнання судами недійсними правочинів не є перешкодою для відмови у задоволенні позову.

Згідно ч.1 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється господарська діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Підпункт 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь - яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу. Підпунктом 138.1.1 п.138.1 ст.138 ПК України встановлено, що витрати операційної діяльності включають, зокрема, собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг. Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу (п.138.2 ст.138 ПК України). Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України).

Відповідно до ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної вартості товарів/послуг, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Пунктом 198.6 статті 198 ПКУ визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

За приписами Податкового кодексу України до валових витрат та податкового кредиту платника податків можуть бути віднесені витрати платника податку у зв'язку з веденням господарської діяльності та сплаченого (нарахованого) при цьому ПДВ, які підтверджені бухгалтерськими документами та податковими накладними.

Суд виходить з того, що за змістом норм Податкового кодексу України, Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" наявність первинних документів є обов'язковою, але не достатньою умовою для формування податкового кредиту, оскільки факт виконання зобов'язання за правочином зумовлює складання й інших документів, а тому, формальне складення лише первинного документа не є беззаперечним доказом реальності конкретної господарської операції. Проведення господарської операції підтверджується також і іншими документами, складання яких передбачено законодавством та є загальноприйнятим за звичаями ділового обороту. З огляду на це, реальність господарської операції з придбання товарів має підтверджуватись також документами, зокрема, договором про поставку товару, документами про фізичне переміщення придбаних товарів у просторі та документами про зберігання придбаних товарів. При цьому як відомості, що містяться у податкових накладних, так і дані первинних документів, що складаються при здійсненні господарської операції та подаються платником до контролюючого органу, мають відповідати установленим вимогам та містить достовірну інформацію про обставини, з якими законодавство пов'язує реалізацію права платника на податкову вигоду.

Статтею 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Слід також зазначити, що обов'язок підтвердити правомірність та обґрунтованість витрат (у тому числі і по сплаті ПДВ) первинними документами покладається на платника, позаяк саме він виступає суб'єктом, що використовує включену постачальником до ціни товару суму ПДВ при обчисленні суми податку, яка підлягає перерахуванню до бюджету, а також зменшує об'єкт оподаткування податком на прибуток за фактом понесення витрат.

Висновки про реальність здійснених позивачем господарських операцій, за наслідками яких було сформовано податковий кредит та відображено витрати повинні ґрунтуватись на фактичному дослідженні обставин, що стосуються такого питання.

ДПІ, приймаючи повідомлення-рішення, виходила з того, що зі змісту угод і дій сторін угод вбачається здійснення діяльності з метою вилучення коштів із державного бюджету шляхом безпідставного включення сум ПДВ до податкового кредиту декларацій, включення позивачем до валових витрат вартості товарів, які не придбавались у ТОВ "Широко», ТОВ «РБФ «РЕМ», ТОВ «Центроптторг» , а тільки оформлювались на папері для зменшення об'єкту оподаткування та отримання податкового кредиту, або придбавались у інших суб'єктів, при цьому для обліку використовувались документи вказаних постачальників. Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку угодах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Для правильного вирішення спору встановленню підлягав факт реальності поставки позивачу товару та надання послуг із з'ясуванням, зокрема, обставин щодо походження товару, його транспортування, можливості реального надання послуг тощо. При цьому суд враховує, що згідно ст. 61 та 44 Податкового кодексу України саме на контролюючі органи покладається обов'язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.

Суд вважає, що надані позивачем докази не спростовують доводи податкової інспекції щодо відсутності реальності поставок товарів, хоч ці господарські операції супроводжувались оформленням певних документів, які мають всі необхідні реквізити. В даному спорі про необґрунтованість формування валових витрат та податкового кредиту свідчать підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин, як-то, відсутність у продавців ТОВ "Широко», ТОВ «РБФ «РЕМ», ТОВ «Центроптторг» майна, інших матеріальних ресурсів, необхідних для здійснення операцій продажу товарів, відсутність управлінського та технічного персоналу, основних фондів, складських та офісних приміщень, транспортних засобів. Підприємства-постачальники не знаходяться за юридичною адресою, про зміну місцезнаходження не повідомлено податкові органи, керівників підприємств також не знайдено, через що податкова інспекція не може перевірити бухгалтерські та податкові документи контрагентів позивача .

Суд дослідив документи, на підставі яких позивач відніс витрати до валових, а сплачений в ціні товарів ПДВ до податкового кредиту. На підтвердження реальності виконання умов договору поставки між позивачем та ТОВ «Широко» від 23.10.13 надані видаткові та податкові накладні, платіжне доручення про часткову оплату вартості товарів. Товарно-транспортні накладні на перевірку не надавались, що представник позивача в судовому засіданні не заперечує, пояснюючи це тим, що ТТН не є первинними бухгалтерськими документами. Позивачем надано копії ТТН в судове засідання, оглянувши які, суд вбачає, що товари від ТОВ «Широко» фактично були отримані в с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області ( що відповідає п. 5.1 договору на поставку товару від 23.10.2013), та доставлені у м. Херсон. Що саме знаходиться за даною адресою отримання товарів, представник позивача не знає. Ствердження позивача про те, що за адресою Дніпропетровська обл., Новомосковський р-н, с. Знаменівка, вул. Польова 1В, знаходився склад ТОВ «Широко», не підтверджені документально, та спростовані звітністю ТОВ «Широко» про відсутність основних фондів.

Крім того, господарські операції між позивачем та його контрагентом не мали розумної економічної причини зважаючи на те, позивач не пояснив доцільності перевезення придбаних товарів (пісок, керамзіт) до м. Херсону, а в подальшому використання цих товарів для будівництва об'єктів та виконання ремонтних робіт в Дніпропетровській та Полтавській областях.

Податковою інспекцією було виявлено, що за юридичною адресою м. Київ, вул. Фанерна,4, офіс 302, ТОВ «Широко» ніколи не знаходилось. Цей факт позивач ніяким чином не заперечує, отже посадові та службові особи ніколи не відвідували офіс ТОВ «Широко». Також не повідомлено суду і відомості про те, чи знайомі посадові особи позивача з керівником ТОВ ОСОБА_5 Не пояснено суду представником позивача яким чином відбувалось оформлення договору, податкових та видаткових накладних та в якому місці.

Згідно з договором, укладеним з ТОВ «Широко» від 23.10.13, позивач мав сплатити вартість товарів на протязі 90 календарних днів після отримання товару. Товар отримано в листопаді 2013 року на суму 526200 грн., але фактично оплачено тільки 100000 грн. в лютому 2014 року. Причин, за яких вартість товару не сплачується більше року, позивач не пояснює. Копію додаткової угоди №1 від 30.06.14 до договору, відповідно до якої встановлено, що розрахунки за кожну партію товару здійснюються протягом трьох років з моменту отримання товару, позивач на перевірку не надавав. Крім того, дана додаткова угода підписана не керівником товариства, яким з 24.05.14 є ОСОБА_9 , а ОСОБА_5, який зазначений директором, хоч вже не був таким.

ТОВ «Широко» в квітні 2014 року було перереєстроване на іншого засновника та керівника ОСОБА_9, який має місце реєстрації у Молдові, адреса товариства перереєстрована на іншу адресу м. Дніпропетровськ, вул. Академіка Янгеля, 28, за якою дане товариство також відсутнє (підтверджується витягом з ЄДР станом на 31.03.15) .

На підставі викладеного суд вбачає лише формально складені документи. Отже, суд погоджується з податковим органом, що первинні документи не мають юридичної сили та доказовості, оскільки складені з метою надання вигоди покупцеві, а не фіксування фактично здійснених господарських операцій.

Посилання позивача на наявність первинних документів по договору з вищенаведеним контрагентом недостатньо для висновку про правомірність формування податкового кредиту, суд повинен дослідити наявність ділової мети та подальшого отримання економічного ефекту за наслідками укладення та виконання договору. Стверджуючи про те, позивач укладав договір з вказаним контрагентом з господарською метою, а придбаний товар використаний у власній господарській діяльності, позивач не надав докази, якими це підтверджується. Надані суду акти виконаних робіт по будівництву камери напорного каналізаційного колектора, ремонтних робіт чи реконструкцій не є достатнім доказом використання придбаного у ТОВ "Широко" матеріалу.

Наданий в ході розгляду справи контролюючим органом акт про неможливість здійснення перевірки ТОВ «Широко» суд вважає додатковим доказом того, що позивач співпрацював із сумнівним контрагентом, який використовував належним чином зареєстроване підприємство для отримання податкової вигоди іншими підприємствами, використовували свої банківські реквізити, оформляючи не існуючі операції з метою незаконного формування податкового кредиту та валових витрат, заниження податкових зобов'язань по податку на додану вартість та податку на прибуток.

Суд погоджується з доводами податкової інспекції про те, що відповідно до чинного законодавства податковий кредит з ПДВ може бути сформованим платником податків лише за реально проведеною господарською операцією, тобто, за господарською операцією, котра спричинила зміни у структурі та стані активів і зобов'язань суб'єкта господарювання, за умови, що проведення господарської операції підтверджується також і іншими документами, складання яких є загальноприйнятим за звичаями ділового обороту. Тому твердження відповідача в акті перевірки про відсутність доказів реальності вчинення господарської операції між позивачем та його контрагентом, проведення безтоварних операцій є обґрунтованими. Посилання позивача на оскарження ТОВ «Широко» дій ДПІ щодо складання акту від 21.05.14 та визнання протиправними дій ДПІ щодо визнання правочинів, укладених ТОВ "Широко з контрагентами нікчемними за період жовтень 2013 року - квітень 2014 року не може бути прийнято судом як доказ на підтвердження реальності вчинення господарських операцій з контрагентом ТОВ у перевіряємому періоді, оскільки постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.02.15 № 804/9252/14 була скасована постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.14 в частині задоволених позовних вимог та в задоволенні позову відмовлено.

Негативну податкову історію також має контрагент позивача ТОВ «РБФ «РЕМ», м. Київ, з яким позивач оформив операції придбання товарів та який не знаходиться за юридичною адресою у м. Києві, вул. Волинська, 47, що було виявлено контролюючим органом вже в травні 2014 року, даний постачальник вчиняв операції із сумнівними підприємствами для надання останнім податкової вигоди, при проведенні перевірки не було підтверджено реальність господарських операцій в тому числі за лютий 2014 року. Надана суду інформація про ТОВ «РБФ «РЕМ» дає підстави вважати дане товариство недобросовісним платником податків, про це свідчить відсутність штату працівників, виробничих і складських приміщень для здійснення статутної діяльності; відсутність основних засобів, невеликий розмір статутного фонду 1000 грн., посади директора і бухгалтера поєднує одна особа ОСОБА_7, який став керівником тільки 04.02.14. ОСОБА_7 має місце реєстрації в Одеській області; останню звітність товариство здало за лютий 2014 року, за березень 2014 року вже не звітувало. Згідно витягу з ЄДР станом на 04.07.14 не підтверджено місцезнаходження підприємства, в січні та лютому товариство мало тільки одного постачальника ТОВ «Брістоль Трейд», щодо якого внесений запис до ЄДР про відсутність за місцезнаходженням, та який не звітує про наявність основних фондів та трудових ресурсів.

Податковий кредит позивача в сумі 94277 грн. 05 коп. сформований тільки на підставі видаткових та податкових накладних ТОВ «РБФ «РЕМ», м. Київ, без фактичного отримання товару та його оплати. Придбаний у ТОВ «РБФ «РЕМ» товар не вивозився зі складу постачальника, відповідні розрахунки за нього здійснені не були. Сторони оформили видаткові накладні як доказ продажу, але де знаходяться придбані товари позивач не підтвердив документально. Немає доказів подальшої передачі товарів на зберігання продавцю, доказів оплати за послуги зберігання. Посилання позивача на те, що причиною тривалого неотримання товарів, придбаних у ТОВ «РБФ «РЕМ», є факт знаходження складу ТОВ «РБФ «РЕМ» у м. Сєвєродонецьку на території якого проводиться антитерористична операція, не приймається до уваги, оскільки загальновідомо, що з липня 2014 року місто знаходиться під юрисдикцією України. Доказів того, що даний постачальник взагалі має у власності або оренді будь-який склад у м. Северодонецьку, немає.

Отже, отримані від ТОВ "РБФ "РЕМ" податкові накладні № 872 та № 889 від 28.02.14 взагалі не можна було використовувати для підтвердження податкового кредиту, оскільки це суперечить приписами п. 198.2 ст. 198 ПКУ, який передбачає що Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послу. А відповідно до п. 201.7 ст. 201 ПКУ податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). В даному випадку не відбулось події, яка є законною підставою для видачі податкових накладних.

Що стосується поставки товарів від ТОВ «Центроптторг», то сукупність доказів, наданих суду, дає підстави вважати висновки ДПІ про нереальність господарських опрацій правомірними з огляду на те, що на перевірку позивачем не було надано документів про транспортування товарів та їх використання в господарській діяльності. Відповідно до п. 2.1 Договору №3/0314 від 03.03.2014 з ТОВ поставка товару за договором повинна була здійснюватись зі складу постачальника за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська, 24. Але в наданих суду товарно-транспортних накладних пунктом навантаження зазначено м. Дніпропетровськ, вул. Калинова, 43. З акту від 20.06.14 про неможливість проведення позапланової перевірки ТОВ «Центроптторг» вбачається відсутність товариства з адресою м. Дніпропетровськ, вул. Калинова, 43 та наявність орендованих складів за іншими адресами у м. Дніпропетровськ, по вул. Курсантській, 24 та по вул. Собінова, 1.

Вартість отриманого у березні 2014 року товару в сумі 1561200 грн. 13 коп. позивач не оплачує вже більше року, хоч договором №3/0314 від 03.03.2014 передбачено 90-денний термін для оплати з дня отримання товарів. Причин тривалої неоплати товарів позивач суду не пояснив. Посилання позивача на наявність додаткової угоди №1 від 30.09.2014 року, відповідно до якої встановлено, що розрахунки за кожну партію товару здійснюються протягом двох років з моменту отримання товару, суд вважає необґрунтованими, оскільки дана додаткова угода підписана не уповноваженою особою ТОВ Мащенко Л.А., хоч з 18.09.14 товариством керує голова ліквідаційної комісії Черненко Д.А. Цей факт підтверджується судовими актами господарського суду Дніпропетровської області. Так, в ухвалі суду від 28.10.14 по справі № 904/7399/14 зазначено, що 17.06.14 власником ТОВ «Центроптторг» було прийнято рішення про припинення діяльності підприємства шляхом ліквідації та призначено голову ліквідаційної комісії Мащенко Л.А., в подальшому рішенням учасника від 18.09.14 голову ліквідкомісії змінено на Черненко Д.А. Крім того, суд приймає до уваги, що в ухвалі суду від 28.10.14 зазначається про складання проміжного балансу ТОВ «Центроптторг» від 22.09.14, який був затверджений власником, згідно цього балансу кредиторська заборгованість 430 тис. грн., залишок грошових коштів 19438,29 грн., дебіторської заборгованості немає, немає майна, за рахунок якого можливо погашення боргів. Отже, заборгованості позивача в обліку ТОВ немає, заходів щодо стягнення цієї заборгованості в судовому порядку з неясних причин ТОВ не вживало, а напроти, надало додатковою угодою від 30.09.14 відстрочку на 2 роки в оплаті, знаходячись майже у стані ліквідації. Суд також приймає до уваги, що 18.11.14 ТОВ "Центроптторг" визнано судом банкрутом 24.02.15 припинено ТОВ «Центороптторг» за судовим рішенням у зв'язку з банкрутством.

Суд погоджується з доводами позивача, що чинне податкове законодавство не ставить у залежність формування позивачем податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. У платника податків відсутній обов'язок здійснювати перевірку наявності у його контрагента основних фондів та трудових ресурсів у кількості, необхідній для виконання правочину, який між ними укладений, однак, відсутність таких ресурсів у контрагента позивача за наявності інших доказів, які ставлять під сумнів реальний характер поставки, є одним із свідчень відсутності реального виконання такого правочину. За відсутністю доказів використання придбаного товару підприємством у власній господарській діяльності, та враховуючи обставини, встановлені в актах перевірки контрагентів позивача, висновки про безтоварність спірних операцій не спростовані наданими позивачем доказами. В ході розгляду справи позивач не зміг довести правомірність формування свого податкового кредиту та валових витрат по господарським операціям з ТОВ "Широко", ТОВ "РБФ "РЕМ", ТОВ "Центроптторг" , не зміг підтвердити документально факт вчинення даних операцій, їх реальність у економічному просторі, настання відповідних наслідків для позивача. Інші докази, на підставі яких можна було б зробити висновок про реальність виконання зазначених операцій з поставки товарів, у справі відсутні, так само, як відсутнє посилання позивача на наявність таких доказів. Підприємницька діяльність здійснюються суб'єктом господарювання на власний ризик, а відтак учасники господарського обороту повинні проявляти розумну обачливість, адже наслідки вибору недобросовісного контрагента покладається на таких учасників. Належна податкова обачність, як законна передумова отримання податкової вигоди, з якої випливає, що сумлінним платникам податку необхідно подбати про підготовку доказової бази, яка б підтверджувала прояв належної обачності при виборі контрагента.

За таких обставин, суд вважає правомірними дії ДПІ по визначенню податкових зобов'язань по податку на додану вартість та податку на прибуток, у зв'язку з чим в задоволенні позовних вимог відмовляється та відповідно до Закону України "Про судовий збір" підлягає стягненню з позивача до Державного бюджету недоплачений судовий збір в сумі 4384 грн.80 коп. судового збору.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Відмовити приватному акціонерному товариству "Четвертий експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт" в задоволенні позову про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області від 19.09.14 № , від 23.12.14 № .

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Четвертий експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт" (код ЄДРПО 14287749) до Державного бюджету 4384 (чотири тисячі триста вісімдесят чотири гривні ) 80 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 29 квітня 2015 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 8.3.3