Справа № 823/789/15
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року справа № 823/789/15

м. Черкаси

10 год. 15 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Гараня С.М.,

при секретарі - Цаплі І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Умані та Уманському районі Черкаської області до фермерського господарства «Агрофірма «Базис» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в м. Умані та Уманському районі Черкаської області (надалі - УПФУ в м. Умані) звернулось до суду з адміністративним позовом про стягнення з ФГ «Агрофірма «Базис» заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку №2 за період з 01.01.2015 р. по 31.03.2015 р. на загальну суму 5 936,76грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем рахується заборгованість зі сплати витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з 01.01.2015 р. по 31.03.2015 р., призначених відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що визначені згідно розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період, на загальну суму 5 936,76грн. Вказана заборгованість добровільно відповідачем сплачена не була, що спонукало УПФУ в м. Умані звернутись до суду.

Позивач в судове засідання представника свого не направив, проте листом від 20.04.2015 р. просив розглядати справу без участі представника управління.

Представник відповідача надав до суду заперечення в яких наголосив, що УПФУ в м. Умані при формуванні та надісланні господарству розрахунку не була взята до уваги спеціальна норма, а саме - абз.5 п.1 ч.2 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із змінами, внесеними згідно Закону України від 31.05.2005 р. № 2613-IV «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення працівників сільськогосподарських підприємств - платників фіксованого сільськогосподарського податку», якою визначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в» - «е» та «ж» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, з урахуванням чого просив відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Крім того, листом від 27.04.2015 р. просив проводити розгляд справи за його відсутності, на підставі наявних матеріалів справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України, якщо всіма особами, які беруть участь у справі, буде заявлено клопотання про розгляд справи за їх відсутності, то судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено, що письмовим провадженням у справі є розгляд і вирішення адміністративної справи судом першої, апеляційної чи касаційної інстанції без виклику осіб та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд вирішив провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи в порядку письмового провадження.

Частиною 1 ст. 41 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідач - фермерське господарство «Агрофірма «Базис» зареєстрований, як юридична особа 09.10.2000 р., ідентифікаційний код - 00857048.

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) визначені категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах. Зокрема, відповідно до пункту «а» цієї статті на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць. Пунктами «б» та «з» зазначеної статті Закону визначено, що до цих категорій також належать: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Згідно п. 1 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР (надалі - Закон № 400/97-ВР) платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до абзацу 4 п.1 ст. 2 Закону № 400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 ст. 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З 01.01.2015 р. набрав чинності Закон України від 28.12.2014 р. №71-VIII «Про внесення змін до податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким внесено зміни до ст. 9 Податкового кодексу України. Так із переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок. Фактично його замінено на єдиний податок четвертої групи. Проте, для платників єдиного податку виключень щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, чинним законодавством не передбачено.

Таким чином, з 01.01.2015 р. у сільськогосподарських підприємств виникає обов'язок щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Відшкодуванню підлягають лише витрати, фактично понесені Пенсійним фондом України починаючи з 01.01.2015 р. Тобто, Пенсійний фонд України не має права вимагати відшкодовувати витрати, понесених ним у минулих роках (до 01.01.2015 р.).

Збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду у порядку, визначеному законодавством України (ст. 3 Закону № 400/97-ВР).

З 01.04.2004 р. набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-ІV (надалі - Закон № 1058-ІV), пунктом 2 Прикінцевих положень якого передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне страхування». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, з 01.04.2004 р. суб'єкти підприємницької діяльності зобов'язані відшкодовувати Пенсійному фонду України фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених їх працівникам відповідно до п. «а», «б» - «з» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ та п. 2 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з п.п.6.1. п.6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій (п.п.6.4 п.6 Інструкції 21-1). Підприємства, відповідно до п.п.6.8. п. 6 Інструкції 21-1, щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

З огляду на викладені норми Законів та Інструкції, суд дійшов висновку, що відповідач, як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівники якого вийшли на пільгову пенсію, зобов'язаний відшкодовувати Пенсійному фонду витрати на виплату та доставку пільгових пенсій цим працівникам.

На обліку в УПФУ в м. Умані перебувають особи, які отримують пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «б»-«з» ст. 13 Закону № 1788-XII, як колишні працівники відповідача: ОСОБА_2 (ОСОБА_2) та ОСОБА_1

Станом на час звернення з позовом до суду, заборгованість відповідача по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених вищевказаним пенсіонерам відповідно до пунктів «б»-«з» (список № 2) ст. 13 Закону №1788-XII за період з 01.01.2015 р. по 31.03.2015 р. становить 5 936,76грн., що підтверджується розрахунками суми боргу (а.с.4).

УПФУ в м. Умані був направлений на адресу відповідача розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених зазначеним пенсіонерам за вказаний період.

Вказаний розрахунок отриманий уповноваженою особою відповідача 20.01.2015 р., що підтверджується корінцем рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.6).

У визначені терміни заборгованість сплачена не була.

Згідно зі ст. 23 Закону №1058-ІV спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

Доводи, якими представник відповідача обґрунтовує свої заперечення, в частині безпідставності формування та надіслання господарству розрахунку відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за вищевказаний період суд сприймає критично, та зазначає, що абзац 5 п.1 ч.2 розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із змінами, внесеними згідно Закону України від 31.05.2005 р. № 2613-IV «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення працівників сільськогосподарських підприємств - платників фіксованого сільськогосподарського податку» передбачає, що виплата пенсій особам пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в» - «е» та «ж» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку. З довідок наданих УПФУ в м. Умані по пенсіонерам відповідача, які отримують пенсію на пільгових умовах вбачається, що ОСОБА_2 (ОСОБА_2) перебуває на обліку в управлінні з 27.09.2011 р., а ОСОБА_1 з 27.10.2010р. та зазначено, що останні отримують пенсію на пільгових умовах, відповідно до п.«ж» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 (ОСОБА_2) та ОСОБА_1 досягли пенсійного віку та перебувають на обліку у відповідному управлінні Пенсійного фонду, то витрати на виплату та доставку пільгових пенсій по списку №2 здійснені останнім мають відшкодовуватися, в даному випадку, саме відповідачем.

Беручи до уваги те, що заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених у відповідності до списку № 2 за період з 01.01.2015 р. по 31.03.2015 р. на загальну суму 5 936,76грн. відповідач у встановлені законом строки не сплатив, а розрахунок за вказаний період не оскаржив, суд дійшов висновку, що вимоги позовної заяви є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фермерського господарства «Агрофірма «Базис» (ідентифікаційний код - 00857048) на користь управління Пенсійного фонду України в м. Умані та Уманському районі Черкаської області (ідентифікаційний код - 37908064) заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах за період з 01.01.2015 р. по 31.03.2015 р. на загальну суму 5 936 (п'ять тисяч дев'ятсот тридцять шість) грн. 76 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка підлягає поданню до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. У разі застосування судом частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною 4 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суд.

Суддя С.М. Гарань