Справа № 826/16799/14
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2015 року м. Київ К/800/67608/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача), Карася О.В., Рибченка А.О.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, Дніпровського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язати вчинити дії, провадження в якій відкрито за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 листопада 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду першої інстанції із позовом в якому просила:

- визнати протиправними і скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві № 592 о/с від 25 жовтня 2012 року в частині звільнення ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ України;

- зобов'язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві поновити ОСОБА_4 на роботі на посаді - Начальника відділу по боротьбі з незаконним обігом наркотиків Дніпровського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві та зарахувати трудовий стаж з 26 жовтня 2012 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року апеляційну скаргу позивача задоволено частково, рішення суду першої інстанції скасовано та постановлено нову ухвалу про залишення позовної зави без розгляду.

У поданій касаційній скарзі позивач заявив вимоги про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанції, як таких, що постановлені із порушенням норм матеріального і процесуального права, ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

У доводах касаційної скарги, скаржник зазначає, що нею пропущено строк звернення до суду з поважних причин, а тому відсутні підстави для залишення адміністративного позову без розгляду.

Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини.

Наказом Головного управління МВС України в місті Києві від 25 жовтня 2012 року № 592 о/с відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) згідно з пп. «ж» (за власним бажанням) пункту 64 капітана міліції ОСОБА_4, начальника відділу по боротьбі з незаконним обігом наркотиків Дніпровського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, з 26 жовтня 2012 року. Підстава: рапорт ОСОБА_4 від 08 жовтня 2012 року (а. с. 10).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.11.2014 року відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду.

У судовому засіданні суду першої інстанції 19.11.2014 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_4 у зв'язку з пропуском строку звернення до суду, судом визнано поважними причини пропуску строку звернення з огляду на перебування позивача на лікарняному як на момент звільнення останньої, так із 2 листопада 2012 року по 8 лютого 2013 року, з 5 квітня 2013 року по 3 травня 2014 року, з 11 листопада 2014 року по час подання позову.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що зазначена касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Згідно частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Як вбачається з позову, спір виник з приводу звільнення з публічної служби. Частиною 3 статті 99 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 2 ст. 107 КАС України встановлено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження.

Відповідно до статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Як встановлено судом апеляційної інстанції 26.10.2012 року позивач надала відповідачу розписку про отримання нею трудової книжки, тобто саме з цього часу позивача дізналась про порушення своїх прав.

Крім того, правильно встановлено, що протягом двох років позивач не зверталася до суду та не довела причини поважності пропуску місячного строку на звернення до суду. Вказані позивачем у доводах касаційної скарги обставини щодо поважності пропуску такого не заслуговують на увагу, оскільки перебування у декретній відпустці та у відпустці по догляду за дитиною не перешкоджали їй звернутись до суду за захистом порушеного права. Крім того, дані обставини не перешкоджали позивачу брати участь у розгляді її справи в порядку кримінального судочинства.

У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Враховуючи вищевикладене, суд касаційної інстанції приходить до висновку, що адміністративний позов подано з пропуском строку звернення до суду передбаченого ч. 2 ст. 99 КАС України, а тому у суду апеляційної інстанції були підстави для залишення такого без розгляду на підставі ч. 1 ст. 100 КАС України.

Доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права та установленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваного судового рішення.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в

адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 220-1, 230, 231 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити, а у ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року у справі № 826/16799/47 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку передбаченому ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: І.Я. Олендер О.В. Карась

А.О. Рибченко