Справа № 804/5823/15
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

05 травня 2015 р. Справа № 804/5823/15 Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про визнання протиправною бездіяльності відповідача з виготовлення проектної документації із землеустрою та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ

29.04.2015р. ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Державного підприємства «Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» та просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не виконання з 02 березня 2009р. робіт з виготовлення проектної документації землеустрою (послуги передача земельної ділянки громадянинові в приватну власність, проекти відводу земель, геодезична зйомка земельної ділянки) щодо відведення земельної ділянки позивачеві для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 до письмового повідомлення від 09 квітня 2015 року про неможливість надання такої документації;

- зобовязати відповідача вчинити певні дії (послуги 1. Передача земельної ділянки громадянинові в приватну власність, 2. проекти відводу земель, 3. геодезична зйомка земельної ділянки), які необхідно було виконати за здійснену позивачем 02 березня 2009р. оплату трьома платежами (1. квитанція №02 від 02.03.2009р. відповідно до рахунку 1932 від 02.02.2009р.; 2. квитанція №06 від 02.03.2009р. відповідно до рахунку 1931 від 02.03.2009р.) виготовити за внесені позивачем 02 березня 2009р. грошові суми: 1432,00 грн., 2. 3932,40 грн., 3. 1486,00 грн. проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачеві для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт.Іларіонове, вул. Робоча, 21.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в у 2009р. позивачем було замовлено у відповідача виготовлення проекту землеустрою щодо відведення позивачеві земельної ділянки для обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, при цьому, надання вказаних послуг з виконання вказаних робіт позивачем було оплачено квитанціями від 02.03.2009р., однак відповідачем на звернення позивача у лютому 2015р. не було надано замовлену позивачем документацію з посиланнями на завантаженість працівників та відсутність вказаної документації у архівах підприємства. У звязку з наведеним позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиконання робіт з виготовлення проектної документації із землеустрою за замовленням позивача.

Проаналізувавши зміст заявлених позовних вимог, норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що зазначений вище адміністративний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративного суду можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєкта владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, субєкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тобто, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, і відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Згідно до вимог ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії) дій чи бездіяльності.

Як видно зі змісту позову, позивачем заявлено адміністративний позов до Державного підприємства «Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», який, в даному випадку, не здійснює будь-яких владних управлінських функцій органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, а є субєкта господарювання, який надає послуги фізичним та юридичним особам з виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок на платній основі відповідно до договору на виконання вказаних робіт, а тому не є субєктом владних повноважень у розумінні ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, з доданих до адміністративного позову документів вбачається, що позивачем заявлені позовні вимоги, які витікають з цивільних договірних правовідносин, які надаються відповідачем на платній основі, а саме: виконання відповідачем робіт (послуг) з виготовлення проектної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки згідно оплачених позивачем послуг за вищенаведеними квитанціями від 02.03.2009р. за замовленням позивача.

Тобто, між сторонами існують правовідносини, які витікають із умов цивільного договору з приводу невиконання відповідачем робіт (послуг), а тому у адміністративного суду відсутні правові підстави вважати, що ці відносини виникли у сфері публічно-правових відносин.

Частиною 1 статті 15 ЦПК встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, які виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що даний позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки даний спір не містить ознак публічно-правового спору, не направлений на захист будь-якого права позивача у сфері публічно-правових відносин із субєктом владних повноважень, а витікає із цивільних правовідносин, що стосуються цивільних прав і обовязків сторін у сфері виконання взятих на себе договірних зобовязань та з урахуванням того, що відповідач не наділений владними управлінськими функціями державної влади чи органу місцевого самоврядування, а тому не є субєктом владних повноважень у розумінні ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо, заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене, слід відмовити позивачеві у відкритті провадження в адміністративній справі.

При цьому, слід розяснити позивачеві, що даний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства в місцевому суді загальної юрисдикції.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 17, п. 1 ч. 1 ст. 109, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про визнання протиправною бездіяльності відповідача з виготовлення проектної документації із землеустрою та зобовязання вчинити певні дії.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими матеріалами надіслати позивачу за зазначеною у позовній заяві адресою.

Розяснити позивачу, що відповідно до ч. 5 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства, повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом не допускається.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали згідно ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили у порядку та у строки, встановлені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2