Справа № 813/3207/14
Суддя: Іщук Л.П.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року Справа № 876/7505/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Кухтея Р.В., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Сідельник Г.М.,

представника позивача Бойко І.Є.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Жидачівського районного центру зайнятості на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 червня 2014 року у справі за позовом Жидачівського районного центру зайнятості до ОСОБА_4 про стягнення коштів,

встановив:

Жидачівський районний центр зайнятості звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_4 про стягнення виплаченої допомоги по безробіттю та вартості наданих соціальних послуг.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушені вимоги Закону України «Про зайнятість населення», оскільки прихований факт відносин цивільно-правового характеру ОСОБА_4 з ТзОВ «ОВБ Алфінанц Україна», внаслідок чого позивачем безпідставно виплачена допомога по безробіттю та надано соціальні послуги на 17 378,29 гривень.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2010 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Жидачівський районний центр зайнятості оскаржив постанову суду першої інстанції, подавши апеляційну скаргу. Вважає, що вона винесена без належного з'ясування обставин справи, з порушенням норм матеріального права, просить її скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі зазначає, що договір, укладений ОСОБА_4 з ТзОВ «ОВБ Алфінанц Україна» набуває чинності з моменту подачі страховим субагентом переліку документів, а не отримання комісійної вигоди, а, отже, відповідач відноситься до зайнятого населення. Зазначає, що відповідач здійснив комплекс заходів для реалізації свого права на працю, знайшовши компанію, ознайомившись з умовами договору, уклавши договір, який передбачає отримання доходу, а, отже, допомога надавалась ОСОБА_4 безпідставно.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з підстав, що у ній зазначені.

Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова суду - скасуванню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.07.2012 року ОСОБА_4 звернулась до Жидачівського районного центру зайнятості в пошуках роботи. Статус безробітної їй було надано 13.07.2012 року та призначено виплату допомоги по безробіттю на підставі заяви ОСОБА_4, у якій було зазначено, що вона не має постійного або тимчасового заробітку, в т. ч. за договорами цивільно-правового характеру, а також вказано, що вона не виконує роботи, не надає послуги відповідно до укладеного договору цивільно-правового характеру.

В результаті звірки, проведеної відповідно до Порядку обміну інформацією між Державною податковою адміністрацією, Пенсійним Фондом України та Державним центром зайнятості Міністерства праці та соціальної політики України, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 12.07.2006 року № 259/407, Жидачівський районний центр зайнятості отримав інформацію про те, що ОСОБА_4 працювала за цивільно-правовим договором від 26.11.2012 року, укладеному з ТзОВ «ОВБ Алфінанц Україна» в період перебування її на обліку безробітних в центрі зайнятості.

Актом Жидачівського районного центру зайнятості № 88 від 04.04.2014 року розслідування страхових нещасних випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що за даними інформації Пенсійного фонду України гр. ОСОБА_4 отримала дохід у ІІІ кварталі 2012 року від ТзОВ «ОВБ Алфінанц Україна» (у звітності вказано дохід за ознакою «Виплати відповідно до умов цивільно-правового договору»).

Також судом першої інстанції встановлено, що Жидачівським районним центром зайнятості був виданий наказ № 50 від 04.04.2014 року, яким зобов'язано відповідача повернути виплачену їй суму матеріального забезпечення на випадок безробіття в розмірі 17 378,29 грн за період з 26.11.2012 року до 23.10.2013 року.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні адміністративного позову виходив з того, що відповідачем не порушені вимоги Закону України «Про зайнятість населення», оскільки ОСОБА_4 у жодних трудових відносинах із ТзОВ «ОВБ Алфінанц Україна» не перебувала та не перебуває, послуг відповідно до укладеного договору цивільно-правового характеру не надавала.

З такими висновками суду першої інстанції не погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про зайнятість населення» від 01 березня 1991р. №803-ХІІ (який діяв на час спірних правовідносин) безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу.

До зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах, самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві (п.б ч.3 ст.1 згаданого вище Закону України «Про зайнятість населення»).

При цьому, відповідно до ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Порядком реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу і безробітних, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007р. №219 передбачено, що при реєстрації в центрі зайнятості як шукаючого роботу, громадянин повинен подати визначений цим порядком перелік документів. При цьому, він має повідомити спеціалісту центру зайнятості всі відомості, які можуть вплинути на порядок виплати та розмір допомоги по безробіттю.

Жодним нормативним документом не встановлено обов'язку служби зайнятості перевіряти під час реєстрації чи надання статусу безробітного поданих громадянином відомостей та можливості відмови у реєстрації чи наданні статусу безробітного (або відтермінування виплати допомоги по безробіттю) з підстав їх можливої недостовірності.

Згідно з п.п. 1 п. 5.5 розділу 5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 307 від 20.11.2000 року, виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як суб'єкта підприємницької або іншої діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно- правовими угодами).

Також, відповідно до п.6.14 Порядку №307, якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин.

Відповідно до п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 N 60/62, у разі встановлення центрами зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених з дня призначення виплат повертаються особою відповідно до пункту 7 цього Порядку.

Відповідно до п. 7 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом.

Згідно з ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

З матеріалів справи вбачається, що під час реєстрації в центрі зайнятості відповідач подала заяву про надання статусу безробітного, в якій зазначила, що не має постійного або тимчасового заробітку, в т.ч. за договорами цивільно- правового характеру.

Разом з тим, за результатами перевірки додержання вимог Закону України «Про зайнятість населення» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Центром зайнятості встановлено, що ОСОБА_4, перебувавши на обліку в центрі зайнятості з 13 липня 2012 року по 07 липня 2013 року, займалася виконанням робіт (послуг) за цивільно-правовою угодою у зв'язку з тим, що між нею та ТзОВ «ОВБ Алфінанц Україна» був укладений субагентський договір від 26.11.2012 року, предметом якого було виконання за винагороду юридичних, організаційних та інших дій спрямованих на сприяння укладенню договорів страхування. Субагентський договір від 26.11.2012 року, згідно із п. 17.1 розділу XVII якого, набуває чинності з моменту надання Страховим субагентом документів, передбачених у п. 21.1 цього договору. Відповідно до п. 21.1 розділу XX договору протягом 15 днів з моменту підписання договору Страховий субагент зобов'язаний надати Страховому агенту документи, перелік яких міститься у вказаному пункті.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 за період з 13 липня 2012 року по 07 липня 2013 року отримала допомогу по безробіттю та соціальні послуги у розмірі 17378,29 гривень.

Таким чином, субагентський договір набув чинності з моменту подачі страховим субагентом переліку документів, а не отримання комісійної вигоди, як вважає відповідач, тобто відповідач вважалась такою, що займається діяльністю з виконання робіт, надання послуг за цивільно-правовою угодою, що дає підстави відносити її до зайнятого населення.

Враховуючи вищенаведене, а також ту обставину, що перебуваючи в Жидачівському районному центрі зайнятості гр. ОСОБА_4 своєчасно не подала відомості про обставини, що впливають на умови виплати їй допомоги по безробіттю, апеляційний суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача суми виплаченої їй допомоги по безробіттю та вартості наданих соціальних послуг в розмірі 17378,29 гривень.

Доводи апеляційної скарги є підставними та обґрунтованими і такими, що повністю спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З врахуванням того, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової, якою позов слід задовольнити як обгрунтований та підставний.

Керуючись ч.3 ст.160 КАС України, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Жидачівського районного центру зайнятості задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 червня 2014 року у справі № 813/3207/14 скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги Жидачівського районного центру зайнятості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Жидачівського районного центру зайнятості 17378,29 гривень виплаченої допомоги по безробіттю та вартості наданих соціальних послуг.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий Л.П. Іщук

Судді: Р.В. Кухтей

Т.В. Онишкевич