Справа № 2а/1770/4067/11
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2011-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 2а/1770/4067/11
Головуючий у 1-й інстанції: Шевчук С.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"26" грудня 2011 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегіі:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2

при секретарі Феськовій М.Ю.

за участю представника відповідача :

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Рівне на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "14" жовтня 2011 р. у справі за позовом Державної податкової інспекції у м. Рівне до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю " Спілка " про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 податкова інспекція в м. Рівне звернулася з позовом до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Спілка» про накладення арешту на кошти на рахунках названого відповідача.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2011 року у задоволенні позову ДПІ в м. Рівне було відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати не законну на його думку постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2011 року та постановити нове рішення про задоволення його позовних вимог у повному обсязі. Підставою для внесення апеляційної скарги зазначає те, що в ході проведення перевірки відповідача йому 31.08.2011року було предявлено вимогу щодо проведення негайної інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів станом на 31.08.2011року. Відповідач відмовився від виконання названої вимоги, а відтак позивач вважає, що слід спонукати відповідача до проведення інвентаризації шляхом вжиття до нього забезпечувальних заходів у вигляді арешту коштів на рахунках відповідача.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість винесеного судом першої інстанції постанови суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав .

Статтею 94 Податкового Кодексу України, визначено загальну процедуру застосування адміністративного арешту майна платника податків. При цьому, п. 94.1 ст. 94 Податкового Кодексу України передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Наказом ДПА України від 24.12.2010 1042 (зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 грудня 2010 р. за N 1437/18732) затверджено Порядок застосування адміністративного арешту майна платника податків (надалі Порядок N 1042 ).

Підпунктом 3.1.8 п.3.1. розділу 3 названого Порядку N 1042 встановлено, що арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин, а зокрема у разі відмови платника податків (його посадових осіб або осіб, які здійснюють готівкові розрахунки та/або проводять діяльність, що підлягає ліцензуванню та/або патентуванню) від проведення інвентаризації основних фондів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки), передбаченої абзацом 1 пункту 20.1.5 статті 20 розділу I Кодексу, або ненадання для перевірки документів, їх копій (за умови наявності таких документів).

Відповідно до підпункту 94.6.2 ст. 94 ПК України, п. 7.1 розділу 7 Порядку N 1042 арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду.

З наведеного слідує, що арешт коштів на рахунку платника податків є заходом, що направлений на забезпечення виконання платником податків обов'язків.

Підпункт 20.1.5. п. 201. ст.20 ПК України, передбачає, що органи державної податкової служби мають право вимагати від платників податків, що перевіряються в ході перевірок, проведення інвентаризації основних фондів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, у тому числі зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.

У разі відмови платника податків (його посадових осіб або осіб, які здійснюють готівкові розрахунки та/або проводять діяльність, що підлягає ліцензуванню та/або патентуванню) від проведення інвентаризації основних фондів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки), передбаченої абзацом першим цього пункту, або ненадання для перевірки документів, їх копій (за умови наявності таких документів) застосовуються заходи, передбачені статтею 94 цього Кодексу.

Обов'язки платника податків визначені статтею 16 ПК України. Зокрема, платник податків зобов'язаний виконувати законні вимоги посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов'язків (підпункт16.1.9 п. 16.1 ст. 16 ПК України).

З наведеного слідує, що в ході проведення перевірки вимога органу державної податкової служби (посадової особи) про проведення платником податків інвентаризації основних фондів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, у тому числі зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки є такою, що підлягає обовязковому виконанню таким платником податків. Таким чином, у разі відмови платника податків (в ході його перевірки) від проведення обумовленої інвентаризації арешт коштів на рахунку платника податків є заходом, що направлений на досягнення певної мети, а зокрема - спонукання платника податків до виконання покладеного на нього обов'язку щодо фактичного проведення інвентаризації.

Отож, арешт коштів на рахунку платника податків є не санкцією, а є заходом за допомогою якого забезпечується виконання певного обовязку платником податків у випадку якщо такий платник добровільно відмовляється від виконання покладених на нього обовязків. При виконанні платником податків обовязку такий захід припиняється, оскільки відбулося досягнення мети на виконання якої застосовувався названий захід .

Такі висновки відповідають положенням підпункту 8.2.9 п. 8.2 розділу 8 Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, котрий передбачає, що адміністративний арешт майна платника податків припиняється у зв'язку з фактичним проведенням платником податків інвентаризації основних фондів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, у тому числі зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.

З акту перевірки відповідача від 19.09.2011року №1113/23-100/23305481, наказів позивача №1091 від 29.07.2001року, №1246 від 06.09.2011року вбачається, що в період з 23.08.2011року по 13.09.2011року проводилась планова виїзна перевірка відповідача з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.07.2010року по 30.06.2011року.

31.08.2011року позивач звернувся до відповідача листом від 31.08.2011року за №29018/28-118 в якому просив (в присутності перевіряючих) провести інвентаризацію основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів станом на 31.08.2011року.

На названу вимогу податкового органу, щодо проведення інвентаризації 31.08.2011року керівник відповідача ОСОБА_5 надав 31.08.2011року письмові пояснення начальнику ДПІ у м.Рівне, відповідно до яких вказав, що в день отримання листа 31.08.2011 року немає фізичної можливості провести інвентаризацію з представниками ДПІ у м.Рівне. Вказавши, що початок інвентаризації буде погоджений за згодою сторін.

Зважаючи на такі пояснення, представниками відповідача складено акт про відмову відповідача у проведенні інвентаризації.

Відповідач не заперечував про проведення позивачем інвентаризації та просив позивача провести таку інвентаризацію.

Зважаючи на те, що відповідач погоджувався на проведення інвентаризації за участю представників позивача судом першої інстанції надавався сторонам строк для мирного врегулювання спору. Проте, представниками позивача повідомлено, що позивач не може направити своїх представників для проведення інвентаризації на підприємстві відповідача, оскільки перевірка відповідача закінчилась 13.09.2011року, а підстав для призначення позапланової перевірки названого субєкта у позивача на час розгляду справи не має. Просили, щоб відповідач виступив самостійно з ініціативою про проведення позапланової перевірки його діяльності (за період, що був охоплений перевіркою). Відповідач проти внесення такої ініціативи та клопотання про проведення повторної перевірки одного і того ж періоду за його ініціативою заперечив. Разом з обумовленим, відповідач знову ж таки зазначив, що не заперечує проти проведення інвентаризації за участю представників позивача.

В період проведення перевірки (з 31.08.2011 року по 13.09.2011року) позивач не вживав жодних забезпечувальних заходів, щодо спонукання відповідача на проведення інвентаризації. Крім того, незважаючи на висловлену відповідачем згоду на проведення інвентаризації за участю представників податкового органу, позивач в період з моменту надання такої згоди (листом від 02.09.2011року) до моменту закінчення перевірки (13.09.2011року) інвентаризації за участю своїх представників не забезпечив. До суду позивач з даним позовом звернувся після проведення перевірки відповідача.

Таким чином, починаючи з 02.09.2011року по 13.09.2011року (в період фактичного проведення перевірки) позивач знав, що відповідач погоджується на виконання вимоги позивача щодо проведення інвентаризації в присутності осіб податкового органу, проте позивач таким правом не скористався.

Арешт коштів на рахунку платника податків є не санкцією, а є заходом за допомогою якого забезпечується спонукання платника податків до виконання ним певного обовязку, якщо такий платник добровільно відмовляється від виконання покладеного на нього обовязку.

В даному випадку платник податків відповідач погоджується на добровільне виконання обовязку щодо проведення інвентаризації в присутності представників податкового органу, що вказує на відсутність потреби у застосуванні забезпечувальних заходів з примусу відповідача до виконання обовязку з проведення інвентаризації.

Суд вважає, що застосування забезпечувальних заходів у вигляді арешту коштів на рахунках платника по закінченню перевірки є не своєчасним. Інвентаризація за участю податкових органів здійснюється виключно в ході проведення перевірки платника податків, а з матеріалів справи вбачається, що перевірка відповідача закінчилась. Підстав для призначення позапланової перевірки названого субєкта, у позивача, на час розгляду справи не має .

З огляду на встановлені судом обставини щодо: фактичного проведення відповідачем 31.08.2011року інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей та коштів ; повідомлення відповідачем позивача 02.09.2011року про надання згоди на проведення інвентаризації, в присутності представників податкового органу, в ході проведення його перевірки; висловленої відповідачем (в ході розгляду справи) згоди на проведення інвентаризації за участю представників податкового органу - суд не вбачає підстав для вжиття забезпечувальних заходів стосовно спонукання відповідача до виконання обовязку, який він самостійно погоджується виконати.

Відповідно до ст. 200 КАС України слідує, що суд апеляційної інстанції залишає судове рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Рівне залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: ОСОБА_6

ОСОБА_2

З оригіналом згідно: суддя ________________________________ І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 податкова інспекція у м.Рівне вул.Відінська , 8,Рівне,33023

3- відповідачу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю " Спілка " вул.Київська 98а,м.Рівне,33000