Справа № 807/3748/13-а
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року м. Львів Справа № 876/3731/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Багрія В.М., Качмара В.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 березня 2014 року по справі № 807/3748/13-а за позовом Головного управління Міндоходів у Закарпатській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення фінансових санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Міндоходів у Закарпатській області звернулося до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в якому просило стягнути з відповідача до державного бюджету фінансові санкції у розмірі 8500,00 грн.

Позов обґрунтовувало посиланням на несплату відповідачем в добровільному порядку фінансових санкцій, застосованих згідно з рішенням від 31 травня 2013 року № /21.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 березня 2014 року вказаний позов задоволено. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер НОМЕР_1) до Державного бюджету фінансові санкції у розмірі 8500,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на те, що застосування до нього фінансових санкцій за зберігання тютюнових виробів з підробленими марками акцизного збору суперечить конституційному принципу неприпустимості повторної відповідальності, оскільки за вказане порушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 164-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Оскільки особами, які беруть участь у справі, не подано клопотання про розгляд справи за їх участю, суд відповідно до пункту 1 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22 березня 2013 року в магазині, що розташований в АДРЕСА_2, де здійснює торговельну діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1, була проведена фактична перевірка з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

За результатами вищевказаної перевірки 22 березня 2013 року був складений акт за № 43/21-3/НОМЕР_1, яким зафіксовано факт зберігання 5 пачок сигарет «Прилуки особливі класичні 12», за ціною 8.00 грн. кожна, на суму 40.00 грн. На вказаних пачках сигарет були наклеєні марки акцизного податку для маркування тютюнових виробів вітчизняного виробництва за реквізитами: 1) 25 ААЄИ 880663 ТВ 12/1; 2) 25 ААЄИ 880662 ТВ 12/1; 3) 25 ААЄИ 880661ТВ 12/1; 4) 25 ААЄИ 880670 ТВ 12/1; 5) 25 ААЄИ 880668 ТВ 12/1, які викликали сумнів щодо їх автентичності. Зазначені вище пачки сигарет було передано особам, що проводили перевірку, для проведення експертизи акцизних марок.

Відповідно до акту експертизи від 02 квітня 2013 року № 96-03-13 надані на експертизу марки акцизного податку для маркування тютюнових виробів вітчизняного виробництва з реквізитами: 20 АБЖЯ 915551 ТВ 10/1; 20 АБЖЯ 915556 ТВ 10/1; 25 ААЄИ 880663 ТВ 12/1; 25 ААЄИ 880662 ТВ 12/1; 25 ААЄИ 880661ТВ 12/1; 25 ААЄИ 880670 ТВ 12/1; 25 ААЄИ 880668 ТВ 12/1 Державним підприємством «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» не виготовлялись і є підробленими.

У зв'язку з цим, 31 травня 2013 року позивачем було прийнято рішення про застосування фінансових санкцій № /21, відповідно до якого до відповідача за порушення вимог статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та статті 226 Податкового кодексу України, на підставі абзацу 15 частини 2 статті 17 Закону України статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» було застосовано фінансові санкції у розмірі 8500.00 грн.

Крім цього, 04 червня 2013 року за зберігання відповідачем тютюнових виробів з підробленими марками акцизного збору було складено протокол про адміністративне правопорушення, за результатами розгляду якого постановою судді апеляційного суду Закарпатської області від 05 серпня 2013 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення та звільнено від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю правопорушення з оголошенням усного зауваження.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки фактичною перевіркою встановлено факт зберігання відповідачем тютюнових виробів з підробленими марками акцизного податку, то позивачем правомірно застосовано до відповідача фінансові санкції у вигляді штрафу, а відтак, позовні вимоги є обґрунтованими.

Відповідно до частини 4 статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також ті, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Згідно із частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

Абзацом 15 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачено, що за зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 8500.00 грн.

Враховуючи те, що згідно з актом експертизи марок акцизного податку для маркування тютюнових виробів вітчизняного виробництва від 02 квітня 2013 року № 96-03-13 акцизні марки, які були вилучені у позивача при проведенні перевірки та надані регіональним управлінням Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової служби України у Закарпатській області на експертизу, були виготовлені не Державним підприємством «Поліграфічний комбінат «Україна» та є підробленими, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про правомірність застосування до відповідача податковим органом фінансових санкцій у вигляді штрафу у сумі 8500.00 грн., а відтак, про наявність підстав для їх стягнення.

Вказані обставини також знайшли своє підтвердження в постанові судді апеляційного суду Закарпатської області від 05 серпня 2013 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 164-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою встановлена відповідальність за зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, на яких немає марок акцизного збору встановленого зразка.

Згідно з частиною 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» у разі невиконання суб'єктом господарювання рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

Відповідно до пункту 10 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року N 790, у разі невиконання суб'єктом підприємницької діяльності рішення про застосування фінансових санкцій протягом 30 днів після його отримання сума санкцій стягується на підставі рішення суду.

Враховуючи викладене, а також те, що протягом встановленого строку рішення про застосування фінансових санкцій від 31 травня 2013 року № /21 відповідачем виконано не було, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 8500.00 грн.

Посилання відповідача на те, що його двічі було притягнуто до юридичної відповідальності одного виду за одне і те ж правопорушення, чим допущено порушення конституційного принципу, закріпленого в статті 61 Конституції України, є безпідставним, оскільки рішенням від 31 травня 2013 року № /21 на нього як суб'єкта господарювання накладено фінансові санкції за порушення у сфері господарювання, а постановою судді апеляційного суду Закарпатської області від 05 серпня 2013 року його визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення як посадову особу суб'єкта господарювання.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 березня 2014 року по справі № 807/3748/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А.І. Рибачук

Судді В.М. Багрій

В.Я. Качмар