Справа № 759/18048/14-а
Суддя: Морозов М. О.
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

пр. № 2-а/759/21/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Морозова М.О.

при секретарі Захарчук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві адміністративну справу за адміністративним позовом представника ОСОБА_1-ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва про визнання дій та бездіяльності незаконними і неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1-ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Святошинському р-ні м. Києва про: визнання незаконними дії щодо застосування під час призначення/перерахунку пенсійних виплат ОСОБА_1, за період, починаючи з 01 березня 2004 р. і до моменту винесення рішення у цій справі, положень Бюджетних законів, а також підзаконних нормативно-правових актів, якими у порушення та розріз встановлених Конституцією і Законами України вимог і норм, визначено розміри пенсійних виплат для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до того, ще й значно менші, ніж передбачені статтями 51, 52 Закону №796 для відповідної категорії громадян; визнання бездіяльності щодо призначення, перерахунку та виплати недоотриманх сум додаткової пенсії та щомісячної компенсації, передбачених статтями 49, 51, 52 Закону №796, за період, починаючи з 01 березня 2004 року, і до моменту винесення рішення у цій справі протиправною; зобов'язання зробити призначення, перерахунок та виплату додаткової пенсії та щомісячної компенсації відповідно, на підставі, у порядку та розмірах, встановлених Законом №796 у редакції діючих Законів №2001, №230/96, №231, та пов'язаними із ним Законами, а саме: додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю,-у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком, за період, починаючи з 01 березня 2004 року і до моменту винесення рішення у цій справі, де розмір пенсії за віком визначається у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом, одночасно враховуючи вимоги статті 67 Закону №796, за якими розміри пенсій збільшуються у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,-без урахування приписів Бюджетних законів, а також підзаконних нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, якими визначено розміри пенсій для осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, відмінні від законодавчо встановлених, ще й у бік зменшення; зобов'язання зробити призначення, перерахунок та виплату додаткової пенсії та щомісячної компенсації відповідно, на підставі, у порядку та розмірах, встановлених Законом №796 у редакції діючих Законів №2001, №230/96, №231, та пов'язаними із ним Законами, а саме: щомісячну компенсацію за втрату годувальника-у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, за період, починаючи з 01 березня 2004 року і до моменту винесення рішення у цій справі, де розмір пенсії за віком визначається у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом, одночасно враховуючи вимоги статті 67 Закону №796, за якими розміри пенсій збільшуються у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,-без урахування приписів Бюджетних законів, а також підзаконних нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, якими визначено розміри пенсій для осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, відмінні від законодавчо встановлених, ще й у бік зменшення; стягнення у порядку негайного виконання, передбаченого статтею 256 КАС України, на користь позивача боргової суми за пенсійними виплатами, що виникла за весь період невиконання вимог Законів України щодо призначення та перерахунку додаткової пенсії та щомісячної компенсації позивача, передбачених статтями 51, 52 Закону України № 796

При цьому посилається на те, що ОСОБА_1 є потерпілою від Чорнобильської катастрофи з числа евакуйованих у 1986 році із зони відчуження, дружиною померлого громадянина з числа ліквідаторів категорії 1А, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, і її віднесно до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні ПФУ у Святошинському р-ні м. Києва. Згідно з Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1 має право на призначення щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком, та на отримання щомісячної компенсації у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком. Відповідач при обчисленні ОСОБА_1 додаткової пенсії та щомісячної компенсації застосовує норми правових актів України, які за своєю природою та предмету не можуть урегульовувати правові відносини, що є предметом регулювання інших, соціальних законів України, зокрема, законів про соціальні гарантії громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що як наслідок призводить до призначення належної позивачу додаткової пенсії та щорічної компенсації у значно меншому розмірі, що суттєво обмежує її конституційні права, зокрема, на соціальний захист та достатній життєвий рівень. ОСОБА_1 звернулася до відповідача 06.10.2014 р. із заявою про здійснення правильності нарахування її додаткової пенсії та щомісячної компенсації за втрату годувальника, а саме нарахування відповідно, на підставі, у порядку та розмірах, встановлених статтями 49, 51, 52, 67 Закону №796 у редакції чинних Заокнів №2001-Х11 від 19 грудня 1991 року, №230/96-ВР від 06 червня 1996 року і №231 від 05 жовтня 2006 року, та пов'язаними із ним Законами. Відповідач по справі листом від 14.10.2014 р. відмовив у здійсненні таких дій, пославшись на діючі нормативні акти, що регулюють спірні правовідносини.

Представник позивача просить слухати справу без його участі та участі позивача, тому суд, враховуючи думку представника відповідача, матеріали та обставини справи, вважає за можливе розглянути справу без участі позивача, представника позивача.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечує, пояснивши в судовому засіданні, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства України.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, з'ясуваши обставин справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною померлого громадянина із числа ліквідаторів категорії 1А, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, перебуває з 01.03.2004 р. на обліку в Управлінні ПФУ у Святошинсько районі м. Києва, де отримує пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що складається з основної пенсії, додаткової пенсії потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорія, щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок аварії на ЧАЕС, надбавки дітям війни. ОСОБА_1 звернулася до відповідача 06.10.2014 р. з заявою про здійснення правильності нарахування її додаткової пенсії та щомісячної компенсації за втрату годувальника, а саме нарахування відповідно, на підставі, у порядку та розмірах, встановлених статтями 49, 51, 52, 67 Закону №796 у редакції чинних Законів №2001-Х11 від 19 грудня 1991 року, №230/96-ВР від 06 червня 1996 року і №231 від 05 жовтня 2006 року, та пов'язаними із ним Законами. Відповідач по справі листом від 14.10.2014 р. відмовив у здійсненні таких дій, пославшись на правильність нарахувань, на діючі нормативні акти, що регулюють спірні правовідносини.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27.04.2015 р. залишено без розгляду відповідно до ст.ст. 99, 100 КАС України позовні вимоги представника ОСОБА_1-ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва про: визнання незаконними дій щодо застосування під час призначення/перерахунку пенсійних виплат ОСОБА_1, за період, починаючи з 01 березня 2004 р. і станом на 23 квітня 2014 року, положень Бюджетних законів, а також підзаконних нормативно-правових актів, якими у порушення та розріз встановлених Конституцією і Законами України вимог і норм, визначено розміри пенсійних виплат для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до того, ще й значно менші, ніж передбачені статтями 51, 52 Закону №796 для відповідної категорії громадян; визнання бездіяльності щодо призначення, перерахунку та виплати недоотриманх сум додаткової пенсії та щомісячної компенсації, передбачених статтями 49, 51, 52 Закону №796, за період, починаючи з 01 березня 2004 року, і станом на 23 квітня 2014 року протиправною; зобов'язання зробити призначення, перерахунок та виплату додаткової пенсії та щомісячної компенсації відповідно, на підставі, у порядку та розмірах, встановлених Законом №796 у редакції діючих Законів №2001, №230/96, №231, та пов'язаними із ним Законами, а саме: додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю,-у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком, за період, починаючи з 01 березня 2004 року і станом на 23 квітня 2014 року, де розмір пенсії за віком визначається у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом, одночасно враховуючи вимоги статті 67 Закону №796, за якими розміри пенсій збільшуються у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,-без урахування приписів Бюджетних законів, а також підзаконних нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, якими визначено розміри пенсій для осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, відмінні від законодавчо встановлених, ще й у бік зменшення; зобов'язання зробити призначення, перерахунок та виплату додаткової пенсії та щомісячної компенсації відповідно, на підставі, у порядку та розмірах, встановлених Законом №796 у редакції діючих Законів №2001, №230/96, №231, та пов'язаними із ним Законами, а саме: щомісячну компенсацію за втрату годувальника-у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, за період, починаючи з 01 березня 2004 року і станом на 23 квітня 2014 року, де розмір пенсії за віком визначається у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом, одночасно враховуючи вимоги статті 67 Закону №796, за якими розміри пенсій збільшуються у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,-без урахування приписів Бюджетних законів, а також підзаконних нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, якими визначено розміри пенсій для осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, відмінні від законодавчо встановлених, ще й у бік зменшення; стягнення у порядку негайного виконання, передбаченого статтею 256 КАС України, на користь позивача боргову суму за пенсійними виплатами, що виникла за весь період невиконання вимог Законів України і станом на 23 квітня 2014 року щодо призначення та перерахунку додаткової пенсії та щомісячної компенсації позивача, передбачених статтями 51, 52 Закону України № 796.

Згідно ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 796-ХІІ особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків.

Згідно частини п'ятої статті 54 Закону № 796-ХІІ порядок обчислення пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Розмір пенсії позивача по справі по втраті годувальника повинен обраховуватись, виходячи з пенсії по інвалідності померлого годувальника.

Стосовно щомісячної компенсації, передбаченої статтею 52 Закону № 796-ХІІ, суд зазначає наступне.

Згідно із частиною першою статті 52 Закону 796-ХІІ щомісячна компенсація в разі втрати годувальника призначається на кожного непрацездатного члена сім'ї, який був на його утриманні, в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком незалежно від пенсії, передбаченої законодавством України.

Зі змісту статті 52 Закону № 796-ХІІ вбачається, що під час визначення розміру компенсації за основу її нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Згідно чинного законодавства розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку зазначеної компенсації виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої відповідно до статті 28 Закону № 1058-ІV встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 52 Закону № 796-ХІІ встановлена щомісячна компенсація сім`ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, тобто разом з основним розміром пенсії за втратою годувальника, додатково виплачується вказана компенсація.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що вимоги позивача по справі в цій частині є обгрунтованими і їх слід задовольнити.

В той же час, статтею 63 Закону № 796-ХІІ передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Починаючи з 01.01.2014 р., Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 р. в редакції Закону України від 06.07.2014 р. № 1534-18 не містить жодної норми, яка б обмежувала у 2014 р. пряме застосування Закону № 796-ХІІ, зокрема ст. 52 вказаного Закону.

Проте, Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 р. в редакції Закону України від 03.08.2014 р. № 1622-18, встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Суд приймає до уваги, що вказана норма діє з 16.08.2014 року.

Таким чином, з моменту дії Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» в зазначеній вище редакції, розміри пенсій передбачених ст. 52 Закону № 796-ХІІ, обмежуються.

Суд, аналізуючи норми права відносно пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, прийшов до висновку, що при вирішенні даного спору необхідно при розгляді даної справи керуватися саме нормами ст. 52 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно з якими розмір щомісячної компенсації в разі втрати годувальника становить 50% від мінімальної пенсії за віком, і кінцевою датою є 15.08.2014 року включно.

Стаття 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Доводи представника відповідача в судовому засіданні не спростовують законності позовних вимог у вищевказаних об'ємах.

Згідно ст. 256 КАС України постанова суду в частині присудження пенсійних виплат щодо призначення та перерахунку додаткової пенсії та щомісячної компенсації ОСОБА_1 у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Судові витрати по справі, понесені судом, слід компенсувати за рахунок Державного бюджету України, бо позивач при подачі адміністративного позову до суду по закону була звільнена від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 22, 46 Конституції України, ст. 9, 52, 54, 63 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст.ст. 8, 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст. 2, 9, 11, 12, 70, 71, 86, 94, 99, 100, 102, 158-163, 256 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов представника ОСОБА_1-ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва про визнання дій та бездіяльності незаконними і неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва щодо застосування під час призначення/перерахунку пенсійних виплат ОСОБА_1, за період, починаючи з 24 квітня 2014 р. і станом на 15 серпня 2014 року включно, положень Бюджетних законів, а також підзаконних нормативно-правових актів, якими у порушення та розріз встановлених Конституцією і Законами України вимог і норм, визначено розміри пенсійних виплат для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до того, ще й значно менші, ніж передбачені статтями 51, 52 Закону України №796 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», для відповідної категорії громадян.

Визнати бездіяльність Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва щодо призначення, перерахунку та виплати ОСОБА_1 недоотриманих сум додаткової пенсії та щомісячної компенсації, передбачених статтями 49, 51, 52 Закону України №796 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період, починаючи з 24 квітня 2014 року, і станом на 15 серпня 2014 року включно протиправною.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва зробити призначення, перерахунок та виплату додаткової пенсії та щомісячної компенсації ОСОБА_1 відповідно, на підставі, у порядку та розмірах, встановлених Законом України №796 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції діючих Законів №2001, №230/96, №231, та пов'язаними із ним Законами, а саме: додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю,-у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком, за період, починаючи з 24 квітня 2014 року і станом на 15 серпня 2014 року включно, де розмір пенсії за віком визначається у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом, одночасно враховуючи вимоги статті 67 Закону України №796 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за якими розміри пенсій збільшуються у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,-без урахування приписів Бюджетних законів, а також підзаконних нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, якими визначено розміри пенсій для осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, відмінні від законодавчо встановлених, ще й у бік зменшення,-з урахуванням виплачених коштів.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва зробити призначення, перерахунок та виплату додаткової пенсії та щомісячної компенсації ОСОБА_1 відповідно, на підставі, у порядку та розмірах, встановлених Законом України №796 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції діючих Законів №2001, №230/96, №231, та пов'язаними із ним Законами, а саме: щомісячну компенсацію за втрату годувальника,-у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, за період, починаючи з 24 квітня 2014 року і станом на 15 серпня 2014 року включно, де розмір пенсії за віком визначається у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом, одночасно враховуючи вимоги статті 67 Закону України №796 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за якими розміри пенсій збільшуються у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,-без урахування приписів Бюджетних законів, а також підзаконних нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, якими визначено розміри пенсій для осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, відмінні від законодавчо встановлених, ще й у бік зменшення,- з урахуванням виплачених коштів.

Постанова суду в частині присудження пенсійних виплат щодо призначення та перерахунку додаткової пенсії та щомісячної компенсації ОСОБА_1 у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Витрати по справі, понесені судом, компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Особи, які брали участь у розгляді справи, але були відсутні в судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційні скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копій цієї постанови суду.

Суддя