Справа № 804/3197/14
Суддя: Потолова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 р. Справа № 804/3197/14

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потолової Г.В.

при секретарі Дубровці Д.В.

за участю: представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську міжрегіонального головного управління Міндоходів, про визнання протиправними та скасування наказів, податкових повідомлень рішень,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «АрселорМітал Кривий Ріг» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправними та скасування наказів про проведення перевірки від 16.09.2013 року №193 та від 03.10.2013 №231, а також податкових повідомлень-рішень Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську міжрегіонального головного управління Міндоходів від 11.11.2013р. №, №, №.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти адміністративного позову заперечував, посилаючись на законодавчі підстави своїх дій, діяльність в межах закону та наданих повноважень, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, при розгляді справи виходить з наступного.

Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» зареєстроване 08.04.2004р. в Бюро реєстрації субєктів підприємницької діяльності м.Кривого Рогу, свідоцтво про державну реєстрацію від 08.04.2004р. №04052169Ю0090117, взято на податковий облік, як платника податків в органах державної податкової служби Державною податковою інспекцією у м.Кривому Розі 22.11.1999р. за №4, на час проведення перевірки перебуває на обліку у СДПІ з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську міжрегіонального головного управління Міндоходів.

На підставі наказів про проведення перевірки №193 від 16.09.2013р. та №231 від 03.10.2013р., у період з 17.09.2013р. по 21.10.2013р. СДПІ з обслуговування великих платників податків у м.Дніпропетровську міжрегіонального головного управління Міндоходів, направлень на перевірку №115/32.3 від 17.09.2013р., №162/32.3 від 08.10.2013р. фахівцями відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків до бюджету при здійсненні фінансово-господарської діяльності ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з ДП «Криворізький інститут автоматики» (), ТОВ «Бюро Стандартних звязків» (), ТОВ «Політон ЛТД»(), ТОВ «Прометей» (), ТОВ «Бізнес-Трейд Плюс» (), ТОВ «Ремто» (), ТОВ «Діапринт» (), ТОВ «Дніпропетровська трубна компанія» (), ТОВ «Укрспецмаш 2004» (), ТОВ «Океанмашенерго» (), ТОВ «Автоматизація і сучасні технології - ДНІПРО» (), ТОВ «Промислово-фінансова компанія «Ілліч-Метал Холдинг» (), ТОВ «ВО Прогрес» (), ТОВ «Відділення екології та геології Академії гірничих наук України» (), ПП «Тіман» (), ТОВ «Фірма «Промелектрозвязок» (), ТОВ ГП «Горн» () за період з 01.01.2009р. по 31.12.2012р.

За результатами проведеної перевірки 28.10.2013 р. складений ОСОБА_4 №274/32.3/24432974 (т.1 а.с.18-205), за висновками якого встановлені порушення:

1) пп.4.1.6 п.4.1 ст.4 п.5.1, п5.2.1, пп.5.2.10 п.5.2, пп5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону №334, пп.14.1.27 п.14.1 ст. 14, п.44.1 ст.44 пп.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.137.10 ст.137 п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПКУ №2755-VІ заниження податку на прибуток всього на суму 10401877 грн. 00коп.

2) пп.7.2.1 пп.7.2.3 пп.7.2.4 пп.7.2.6. п.7.2, пп.7.4.1 пп.7.4.4 пп. 7.4.5 п.7.4., пп.7.5.1 п.7.5, ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» №168/97-ВР від 03.04.97р., що призвело до завищення податкового кредиту та суми відємного значення податку на додану вартість, яка включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за період з 01.04..2009 по 31.12.2010 на суму 611012 грн.56коп.

3) ст.22,п.185.1 ст.185, п.198.6 ст.1998, п.200.3 ст.200, п.201.1, п.201.2, п.201.6 ст.201 ПКУ №2755-VІ, що призвело до завищення суми податкового кредиту та суми відємного значення податку на додану вартість, яка включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за період з 01.01.2011 по 31.12.2012 на суму 2723786грн.82коп.

4) пп.7.7.1, пп.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» №168/97-ВР від 03.04.97р., пп.14.1.18 п.14.1 ст.14, п.200.4 ст.200 ПКУ №2755-VІ, що призвело до завищення суми заявленого бюджетного відшкодування на загальну суму 3331824грн.00коп.

5) п.201.14, п.201.15 ст.201 ПКУ №2755-VІ, п.11 ОСОБА_4 №1002 та п.14 Наказу №1492, що призвело до викривлення даних у додатку 5 до декларації з ПДВ за червень 2012 року (т.1 а.с.203-204).

На підставі висновків зазначеного ОСОБА_4 перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення, зокрема:

- податкове повідомлення-рішення форми «В1» від 11.11.2013 року № НОМЕР_1 про порушення Позивачем пп. 7.2.1, пп. 7.2.3, пп. 7.2.4, пп. 7.2.6, п. 7.2. п. 7.2 , пп. 7.4.4. пп.7.4, пп. 7.5,1 п. 7,5. пп. 7.7.1, 7.7.2 п.7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» №168/97-Вр від 03.04.97 р. із змінами та доповненнями, п. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14, ст. 22, п. 185.1 ст. 18, п. 198.6 ст. 198, п. 200.3 п. 200.4, ст. 200, п. 201.1, п. 201.2, п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України №2755-VI із змінами та доповненнями яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на суму 3 331 824грн.00 коп., а також накладено штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1 353 908грн.65 коп. (т.1 а.с.210);

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 11.11.2013 року № НОМЕР_2 про порушення Позивачем пп.4,1,6 п.4,1 ст. 4 п. 5,1, п.5,2,1, пп. 5.2.10 п. 5.2, пп.5.3.9 п.5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994р. №334/94-ВР із змінами та доповненнями, пп. 14.1.27 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст. 44 пп. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135, п. 137.10 ст.137 п. 138.2 ст. 138 пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 9863801грн.00коп., а також накладено штрафні (фінансові) санкції у розмірі 2643215грн.75коп. (т.1 а.с.211);

- податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 11.11.2013 року № НОМЕР_3 про порушення Позивачем п.14.1.18 п.14.1 ст.14, ст.,22, п. 185.1 ст. 185, п. 198.6 ст. 198, п.200.3 п. 200.4, ст.200, п. 200.1, п.201.2, п. 201.6 ст. 201 ПК України яким зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ на суму 2 975грн.38коп. (т.1 а.с.213)

Не погодившись з такими висновками та рішеннями податкового органу позивачем до Центрального офісу Міжрегіонального головного управління Міндоходів з обслуговування великих платників направлено первинну скаргу №851-12/359 від 18.11.2013р.

За результати розгляду податковим органом Рішенням №13362/10/10-233 від 09.12.2013р. скаргу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення без змін. (т.1 а.с.220)

Не погодившись з таким рішенням позивачем подано повторну скаргу №851-12/386 від 19.12.2013р. до Міністерства доходів і зборів України. (т.1 а.с.230)

24.02.2014р. позивачем отримано рішення Міністерства доходів і зборів України №3247/6/99-99-10-01-15 від 19.02.2014р. про результати розгляду повторної скарги, яким залишено без змін винесені податкові повідомлення-рішення, а скаргу залишено без задоволення. (т.1 а.с.234)

У звязку з вищевикладеним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів. Свої вимоги обґрунтовує наступним.

Передусім позивач, посилаючись на п.102.1 ст.102 ПК України, звертає увагу на пропущення строків давності призначення позивачем перевірки у період з 01.01.2009 року по 31.12.2012 р., оскільки відповідно до наказів відповідача про проведення перевірки, які датовані 16.09.2013р. №193 та 03.10.2013р. №231, відповідач мав право призначити проведення виїзної документальної позапланової перевірки виключно за 1095 днів, що передують призначенню перевірки тобто за період з 07.09.2010р. по 15.09.2013р.

Таким чином, позивач вказує на протиправність оскаржуваних наказів відповідача про проведення перевірки та, як результат, про протиправність повідомлення-рішення форми «Р» від 11.11.2013 року № прийнятого на підставі виявлених актом перевірки порушень у період з 01.01.2009 року по 31.12.2012 р.,

Також позивач зазначає, що податковим органом порушено норми ОСОБА_4 оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, оскільки у ОСОБА_4 перевірки факти порушень викладені без чіткого, обєктивного та в повній мірі, посилання на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку.

Позивач вважає, що при перевірці правильності визначення повноти декларування податку на прибуток (частина 3.1.3 ОСОБА_4 перевірки) визначення податку на прибуток за період з 01.04.2009р. по 31.03.2011р., відповідачем помилково за рахунок використання наростаючого підсумку за результатами діяльності 2 кварталу, півріччя, 9 місяців та за рік, визначено заниження визначення податку на прибуток на рівні 2762342грн.00коп., що перевищує розрахункові зобовязання на 1027881грн.00коп., чим порушено норму п.23.3 ст.23 Податкового Кодексу України.

На думку позивача, висновки відповідача щодо надання контрагентами податкової вигоди позивачу, є безпідставними оскільки податковим органом не встановлено та не доведено безтоварність господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Також, позивач звертає увагу, що матеріалами ОСОБА_4 перевірки не було встановлено або поставлено під сумнів факти поставки товарів та послуг позивачу від контрагентів. Отже, у відповідача немає підстав вважати що отримані товари та послуги є безоплатно отриманими, оскільки до перевірки були надані усі належним чином оформлені документи, зокрема: договори, рахунки, видаткові накладні, акти виконаних робіт, акти прийому-передачі, товарно-транспортні накладні.

Крім того, позивач вказує, що в ОСОБА_4 перевірки не зазначені дані, які б свідчили про факт фіктивного підприємництва контрагентів, а припущень відповідача для його встановлення недостатньо.

Щодо правомірності відображення сум податкового кредиту та сум заявленого бюджетного відшкодування, позивач вказує на те, що Податковий кодекс України не ставить в залежність отримання бюджетного відшкодування платником податків від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Отже, припущення, наведені в ОСОБА_4 перевірки, не можуть бути підставою для позбавлення позивача, права на віднесення сплачених ним у ціні товару та послуг відповідних сум податку на додану вартість до податкового кредиту.

З приводу правильності включення витрат по відносинах з контрагентами до валових витрат з податку на прибуток підприємств, позивач пояснює наступне.

Посилаючись на норми податкового законодавства, позивач зазначає, що з урахуванням наявності первинних документів щодо придбання товарів і послуг від контрагентів та фактичного використання отриманих товарів і послуг в господарській діяльності підприємства, позивач правомірно відносив понесені суми витрат до складу валових, та до витрат, що враховуються при обчисленні обєкта оподаткування, за Податковим кодексом України.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, представник позивача вважає, що дії відповідача є протиправними, а накази на проведення перевірки та винесені податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог заперечує (т.2 а.с.32), посилаючись на законність своїх дій та рішень. Свої заперечення обґрунтовує наступним.

Щодо доводів позивача про пропущення відповідачем строку давності при прийнятті податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 11.11.2013 року № НОМЕР_2, відповідач зазначає, що згідно Відповіді №2 із узагальнюючої податкової консультації щодо окремих питань організації та проведення перевірок платників податків, затвердженої Наказом ДПАУ від 06.07.2012р. №591, податковим органом дотримано всіх норм чинного законодавства при прийнятті зазначеного повідомлення-рішення, оскільки у разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобовязань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку. Тож, у звязку із поданням 28.02.2012р. позивачем до податкової декларації за IV квартал 2009р. уточнюючого розрахунку, податковий орган мав право визначити суму податкового зобовязання за податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання такого уточнюючого розрахунку позивачем.

Також, з приводу доводів позивача про порушення законодавства при розрахунку податкових зобовязань, відповідачем зазначено, що податковим органом до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» було застосовано штрафні санкції з податку на прибуток відповідно до пп. 54.3.2 п. 54.3 статті 54 глави 4 розділу II Податкового кодексу та відповідно до п.123.1 ст.123 розділу II, п.6,7 підр.10 розділу XX Податкового кодексу, а саме: у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних санкцій.

Також, відповідачем зазначено, що відповідно до даних ДПІ інших регіонів, баз даних ДПС, податкової звітності, та інших джерел інформації, одержаних в ході проведення перевірки, контрагентами ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» здійснювалась діяльність спрямована на наданням податкової вигоди останньому, а саме: штучного формування податкового кредиту.

На думку відповідача, первинні документи під час здійснення господарської діяльності ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» складені з порушенням вимог чинного законодавства, що унеможливлює надання юридичної сили і доказовості такій господарській діяльності, а зміст операцій, що зафіксований у первинних документах, не відповідає реальним обставинам. Крім того, відповідач зазначає про відсутність у ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» сертифікатів якості (відповідності) продукції, які за контрактами повинні супроводжувати продукцію та передаватись від постачальника до покупця.

Відповідач, посилаючись на ч.3 ст.228 ЦКУ, звертає увагу на те, що обов'язковість установлення умислу поширюється лише на визнання недійсними правочинів, вчинених із метою, що суперечить інтересам держави та суспільства. Проте, встановлення факту нереальності вчинення господарської операції не потребує з'ясування змісту умислу учасників такої операції. Відсутність реально вчиненої господарської операції та, як наслідок, юридична дефектність відповідних первинних документів за змістом п.44.1 Податкового кодексу України не дозволяє формувати податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платників податку - учасників відповідної операції. Отже, за відсутності факту надання позивачем послуг придбання товару відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Щодо ненадання підприємством під час перевірки товарно-транспортних накладних, відповідач вказує на неможливість дослідити придбання товару від контрагентів на адресу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Позиція відповідача також викладена в ОСОБА_4 перевірки, на який він спирається при обґрунтуванні своїх заперечень.

Таким чином, відповідач вважає висновки стосовно фактів порушень ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» обґрунтованими, правомірними та такими, що відповідають нормам чинного податкового законодавства, проти позову заперечує в повному обсязі, вважає його необґрунтованим та просить суд відмовити у його задоволенні.

Дослідивши матеріали справи та надані в ході судового розгляду справи документи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно ст.67 Конституції України кожен громадянин зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України №2755-VІ від 02.12.2010 ((зі змінами та доповненнями) який набрав чинності з 01.01.2011). Зокрема, кодекс визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Проте, оскільки перевірка позивача проводилась після набрання чинності Податковим кодексом України, а частина періоду, який перевірявся - до набрання ним чинності, то в даному випадку, при розгляді справи, слід застосовувати, також норми раніше діючого законодавства. При цьому, згідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

У відповідності пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, встановлено, що органи державної податкової служби мають право: проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 75.1 ст.75 Податкового кодексу України, зазначено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно зі п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та збрів, а також дотримання валютною та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи..., та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності..., а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі, за результатами перевірок інших платників податків.

Статтею 78 Податкового кодексу України передбачений порядок проведення документальних позапланових перевірок.

Відповідно до пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації згідно якої виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту;

Згідно п.78.4 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівником органу державної податкової служби приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Строки проведення документальної позапланової перевірки встановлені статтею 82 ПК України.

Згідно п.82.2. ст..82 ПК України тривалість документальних позапланових перевірок, не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків. Продовження строків проведення таких перевірок, можливе за рішенням керівника контролюючого органу не більш як на 10 робочих днів для великих платників податків.

Відповідно до пункту 102.1 статті ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 статті 102 Кодексу, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Така ж сама позиція викладена в Узагальнюючій податковій консультації щодо окремих питань організації та проведення перевірок платників податків, що затверджена Наказом ДПС України № 591 від 06.07.2012р.

Отже, суд не бере до уваги доводи позивача про неправомірність Наказів про проведення документальної позапланової виїзної перевірки та про продовження терміну проведення документальної позапланової виїзної перевірки №103 від 16.09.2013 р.(т.1 а.с.40) та №231 від 03.10.2013р.(т.1 а.с.42)- відповідно, якими наказано провести перевірку ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за період 01.01.2009 по 31.12.2012р., результатом чого стало пропущення податковим органом строку на визначення суми податкових зобов'язань позивачу, зокрема податковим повідомленням-рішенням форми «Р» від 11.11.2013 року № НОМЕР_2, з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, та не спростовано представниками сторін, що до податкової декларації за ІV квартал 2009р. позивачем до податкового органу було надано уточнюючий розрахунок від 28.02.2012р., відповідно, у разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобовязань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання такого розрахунку.

Крім того, суд зазначає, що в силу ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно, для органів державної влади та їх службових осіб діє спеціально-дозвільний принцип конституційного права, який, поширюючи свій нормативний вплив на органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, суттєво обмежує цих суб'єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки. Адже вони зобов'язані діяти лише таким чином та у такий спосіб, як це прямо передбачено конституційно-правовими нормами, законами України і лише в межах закріпленої за ними компетенції.

Враховуючи викладене, суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування наказів Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську міжрегіонального головного управління Міндоходів про проведення документальної позапланової перевірки №193 від 16.09.2013 року та про продовження терміну проведення документальної позапланової перевірки №231від 03.10.2013 відсутні.

Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську міжрегіонального головного управління Міндоходів від 11.11.2013р. №, №, №, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.3 ОСОБА_4 оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом ДПАУ №984 від 22.12.2010 року, результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, а у разі відсутності порушень довідка.

Акт службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Згідно п.4 ОСОБА_4, акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Згідно п. 5 ОСОБА_4, за результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Згідно п.6 ОСОБА_4, факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

В акті перевірки відповідач робить посилання, зокрема, на матеріали, що надані ДПІ інших регіонів, баз даних ДПС, податкової звітності, на матеріали перевірок (звірок) де у повному обсязі відображено взаємовідносини між позивачем та контрагентами (дані з цих актів відповідач не наводить, суду копію не надає) зокрема: ТОВ "Фірма Промелектрозвязок" та ТОВ «ГП «ОСОБА_5. Висновки акту перевірки базуються на тому, що, перевіркою встановлено проведення операції з контрагентами постачальниками, які не виконують свої податкові зобовязання, не декларуючи їх, та не маючи правових звязків по операціях реалізації (продажу) товарів (послуг), що спрямовано на здійснення операцій з отримання (надання) податкової вигоди з метою штучного формування податкового кредиту. Договори, укладені Позивачем з такими контрагентами, є нікчемними, оскільки ці договори порушують публічний порядок внаслідок їхньої спрямованості на незаконне заволодіння майном (коштами) держави (ст.228 Цивільного кодексу України). Нікчемність договорів свідчить, на думку відповідача, про отримання позивачем неправомірної податкової вигоди шляхом безпідставного завищення податкового кредиту.

Як на підставу для вищезазначених висновків про нікчемність договорів та отримання позивачем неправомірної податкової вигоди відповідач посилається на:

1) матеріали зустрічних перевірок (звірок) за операціями позивача з контрагентами (перевірка відповідачем матеріалів податкової звітності, звітів та інших первинних документів контрагентів), а також матеріали перевірок контрагентів, які, на думку відповідача, свідчать про:

- здійснення контрагентами діяльності спрямованої на здійснення операцій повязаних з наданням податкової вигоди третім особам;

- здійснення безтоварних операцій зі своїми контрагентами.

2)встановлений за результатами аналізу первинних документів позивача факт неналежного оформлення первинних документів, відсутність у позивача товарно-транспортних накладних та відсутності сертифікатів якості на товари.

3)матеріали, які свідчать про те, що окремі постачальники контрагентів позивача (контрагенти наступних ланок) підпадають під основні ризики формування "сумнівного" податкового кредиту (відсутні за місцезнаходженням тощо).

Також податковий орган базує висновки акту перевірки на неможливості дослідження придбання товару від контрагентів на адресу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», за відсутності товарно-транспортних накладних на транспортування товару, відсутності у позивача ОСОБА_6 якості (відповідності) продукції та на недостатність і дефектність наданих на перевірку паперових носіїв, які не визнані податковим органом як первинні документи.

Однак, в порушення вимог вищезазначеного ОСОБА_4 перевірки №274/32.3/24432974 від 28.10.2013 року не містить достатньої конкретизованої доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства в податковому обліку позивача та взаємовідносин з контрагентами.

Даний акт не містить не тільки систематизованого викладу виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового законодавства в податковому обліку позивача взаємовідносин з контрагентами, суттєвих обставин фінансово-господарської діяльності в рамках взаємовідносин позивача з контрагентами, але і взагалі не містить достатніх даних про перевірку податкового обліку взаємовідносин позивача з контрагентами.

Доказів належного дослідження відповідачем первинних документів позивача податковим органом не надано й в ході судового розгляду справи. Рівно як і не надано доказів зустрічних звірок з контрагентами позивача.

В результаті чого, суд не вбачає обґрунтування доводів відповідача про вчинені правопорушення з боку позивача, повноту та правильність розрахунків при винесені податкових повідомлень-рішень, якими позивачу було збільшено суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств, зменшено суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ, а також накладено штрафні (фінансові) санкції.

Так: перевіркою взаємовідносин ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з ТОВ «ВЕГАГНУ» встановлено порушення ст.22, п.185.1 ст.185, п.198.6 ст.198, п.200.3 ст.200, п.201.1, п.201.2, п.201.6 ст.201 ПКУ, що призвело до завищення суми податкового кредиту та суми відємного значення податку на додану вартість, яка включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за червень 2012 року на суму податку 70000 грн.00 коп.; п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14, п.200.4, ст.200 ПКУ, що призвело до завищення суми заявленого бюджетного відшкодування за липень 2012 року на суму 70000 грн.00коп.;

перевіркою взаємовідносин ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з ПП «Тиман» встановлено порушення ст. 22, п.185.1 ст.185, п.198.6 ст.198, п.200.3 ст.200, п.201.1, п.201.2, п.201.6 ст.201 ПКУ, що призвело до завищення суми податкового кредиту та суми відємного значення податку на додану вартість, яка включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на загальну суму 26470 грн.00 коп., у т.ч. за січень 2012 року на суму податку 19000 грн.00 коп., за червень 2012 року на суму податку 7470 грн.00коп.; п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14, п.200.4, ст.200 ПКУ, що призвело до завищення суми заявленого бюджетного відшкодування на загальну суму 26470 грн.00 коп., у т.ч. за лютий 2012 року на суму податку 19000 грн.00 коп., за липень 2012 року на суму податку 7470 грн.00коп.;

перевіркою взаємовідносин ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з ТОВ «ВО Прогрес» встановлено порушення ст. 22, п.185.1 ст.185, п.198.6 ст.198, п.200.3 ст.200, п.201.1, п.201.2, п.201.6 ст.201 ПКУ, що призвело до завищення суми податкового кредиту та суми відємного значення податку на додану вартість, яка включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на загальну суму 24097 грн.21 коп., у т.ч. за вересень 2012 року на суму податку 2004 грн.67 коп., за листопад 2012 року на суму податку 19117грн.16коп., за грудень 2012 року на суму податку 2975грн.38коп.; п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14, п.200.4, ст.200 ПКУ, що призвело до завищення суми заявленого бюджетного відшкодування на загальну суму 24097 грн.21коп., у т.ч. за жовтень 2012 року на суму податку 2004 грн.67коп., за грудень 2012 року на суму податку 19117грн.16коп., за січень 2012 року на суму податку 2975грн.38коп.;

перевіркою взаємовідносин ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з ТОВ «АІСТ-Дніпро» встановлено порушення ст. 22, п.185.1 ст.185, п.198.6 ст.198, п.200.3 ст.200, п.201.1, п.201.2, п.201.6 ст.201 ПКУ, що призвело до завищення суми податкового кредиту та суми відємного значення податку на додану вартість, яка включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на загальну суму 799891 грн.31коп., у т.ч. за серпень 2011 року на суму податку 142033грн.50коп., за вересень 2011 року на суму податку 213690грн.78коп., за грудень 2011 року на суму податку 97894грн.47коп., за лютий 2012 року на суму податку 34052грн.47коп., за березень 2012 року на суму податку 78452грн.30коп., за квітень 2012 року на суму податку 169089грн.94коп., за травень 2012 року на суму податку 64093грн.31коп., за червень 2012 року на суму податку 584грн.54коп.; п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14, п.200.4, ст.200 ПКУ, що призвело до завищення суми заявленого бюджетного відшкодування на загальну суму 799891 грн.31коп., у т.ч. за вересень 2011 року на суму податку 142033грн.50коп., за жовтень 2011 року на суму податку 213690грн.78коп., за січень 2011 року на суму податку 97894грн.47коп., за березень 2012 року на суму податку 34052грн.47коп., за квітень 2012 року на суму податку 78452грн.30коп., за травень 2012 року на суму податку 169089грн.94коп., за червень 2012 року на суму податку 64093грн.31коп., за липень 2012 року на суму податку 584грн.54коп.;

перевіркою взаємовідносин ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з ТОВ «Кривбастехнологія» встановлено порушення ст. 22, п.185.1 ст.185, п.198.6 ст.198, п.200.3 ст.200, п.201.1, п.201.2, п.201.6 ст.201 ПКУ, що призвело до завищення суми податкового кредиту та суми відємного значення податку на додану вартість, яка включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на загальну суму 455796 грн.00 коп., у т.ч. за грудень 2011 року на суму податку 81396 грн.00 коп., за січень 2012 року на суму податку 132480 грн.00коп., за лютий 2012 року на суму податку 112320грн.00коп., за березень 2012 року на суму податку 129600грн.00коп.; п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14, п.200.4, ст.200 ПКУ, що призвело до завищення суми заявленого бюджетного відшкодування на загальну суму 455796 грн.00 коп., у т.ч. за січень 2012 року на суму податку 81396 грн.00 коп., за лютий 2012 року на суму податку 132480 грн.00коп., за березень 2012 року на суму податку 112320грн.00коп., за квітень 2012 року на суму податку 129600грн.00коп.;

перевіркою взаємовідносин ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з ТОВ «Кривбастехнологія» встановлено порушення ст. 22, п.185.1 ст.185, п.198.6 ст.198, п.200.3 ст.200, п.201.1, п.201.2, п.201.6 ст.201 ПКУ, що призвело до завищення суми податкового кредиту та суми відємного значення податку на додану вартість, яка включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на загальну суму 131376грн.00 коп. за серпень 2011 року; п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14, п.200.4, ст.200 ПКУ, що призвело до завищення суми заявленого бюджетного відшкодування на загальну суму 131376 грн.00 коп. за вересень 2011 року;

перевіркою взаємовідносин ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з ТОВ «Подіум Д» встановлено порушення ст. 22, п.185.1 ст.185, п.198.6 ст.198, п.200.3 ст.200, п.201.1, п.201.2, п.201.6 ст.201 ПКУ, що призвело до завищення суми податкового кредиту та суми відємного значення податку на додану вартість, яка включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на загальну суму 16225 грн.78коп., у т.ч. за грудень 2011 року на суму податку 13305грн.16коп., за січень 2012 року на суму податку 2920грн.62коп.; п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14, п.200.4, ст.200 ПКУ, що призвело до завищення суми заявленого бюджетного відшкодування на загальну суму 16225грн.078коп., у т.ч. за січень 2012 року на суму податку 13305грн.16коп., за лютий 2012 року на суму податку 2920грн.62коп.;

перевіркою взаємовідносин ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з ТОВ «ОКЕАНМАШЕНЕРГО» встановлено порушення ст. 22, п.185.1 ст.185, п.198.6 ст.198, п.200.3 ст.200, п.201.1, п.201.2, п.201.6 ст.201 ПКУ, що призвело до завищення суми податкового кредиту та суми відємного значення податку на додану вартість, яка включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на загальну суму 326400 грн.00 коп., у т.ч. за лютий 2012 року на суму податку 137600грн.00коп., за травень 2012 року на суму податку 188800грн.00коп.; п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14, п.200.4, ст.200 ПКУ, що призвело до завищення суми заявленого бюджетного відшкодування на загальну суму 326400 грн.00 коп., у т.ч. за березень 2012 року на суму податку 137600 грн.00 коп., за червень 2012 року на суму податку 188800 грн.00коп.;

перевіркою взаємовідносин ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з ДП «Криворізький інститут автоматики» встановлено порушення пп.7.2.1, пп.7.2.3 пп.7.2.4, пп.7.2.6, п.7.2, пп.7.4.1, пп.7.4.4, пп.7.4.5, п.7.4, пп.7.5.1, п.7.5, ст..7 Закону України №168/97-ВР, ст.22, п.185.1, ст185, п.198.6, ст198, п.200.3, ст..200, п.201.1, п.201.2, п.201.6, ст..201 ПКУ, що призвело до завищення суми податкового кредиту та суми відємного значення податку на додану вартість, яка включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на загальну суму 250095грн.94коп., у т.ч. за грудень 2010 року на суму податку 81095грн.94коп., за квітень 2011 року на суму податку 39500грн.00коп., за травень 2011 року на суму податку 27833грн.33коп., за червень 2011 року на суму податку 69000грн.00коп., за вересень 2011 року на суму податку 32666грн.67коп.; пп.7.7.1, пп.7.7.2, п7.7, ст..7 Закону України №168/97-ВР, п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14, п.200.4, ст.200 ПКУ, що призвело до завищення суми заявленого бюджетного відшкодування на загальну суму 250095грн.94коп., у т.ч. за січень 2011 року на суму податку 81095грн.94коп., за травень 2011 року на суму податку 39500грн.00коп., за червень 2011 року на суму податку 27833грн.33коп., за липень 2011 року на суму податку 69000грн.00коп., за жовтень 2011 року на суму податку 32666грн.67коп.;

перевіркою взаємовідносин ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з ТОВ «Бюро Стандартних зразків» встановлено порушення ст. 22, п.185.1 ст.185, п.198.6 ст.198, п.200.3 ст.200, п.201.1, п.201.2, п.201.6 ст.201 ПКУ, що призвело до завищення суми податкового кредиту та суми відємного значення податку на додану вартість, яка включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на суму 3512грн.00 коп. за червень 2012 року; п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14, п.200.4, ст.200 ПКУ, що призвело до завищення суми заявленого бюджетного відшкодування на суму 3512грн.00 коп. за липень 2012 року.;

перевіркою взаємовідносин ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з ТОВ «Політон» встановлено порушення пп.7.2.1, пп.7.2.3 пп.7.2.4, пп.7.2.6, п.7.2, пп.7.4.1, пп.7.4.4, пп.7.4.5, п.7.4, пп.7.5.1, п.7.5, ст..7 Закону України №168/97-ВР, ст. 22, п.185.1 ст.185, п.198.6 ст.198, п.200.3 ст.200, п.201.1, п.201.2, п.201.6 ст.201 ПКУ, що призвело до завищення суми податкового кредиту та суми відємного значення податку на додану вартість, яка включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на загальну суму 838632грн.96коп., у т.ч. за травень 2009 року на суму податку 14100грн.00 коп., за липень 2009 року на суму податку 11844 грн.00коп., за серпень 2009 року на суму податку 16920грн.00коп., за вересень 2009 року на суму податку 14100грн.00коп., за жовтень 2009 року на суму податку 11280грн.00коп., за листопад 2009 року на суму податку 11280грн.00коп., за грудень 2009 року на суму податку 28200грн.00коп., за лютий 2010 року на суму податку 21360грн.00коп., за березень 2010 року на суму податку 14240грн.00коп., за квітень 2010 року на суму податку 17800грн.00коп., за травень 2010 року на суму податку 17800грн.00коп., за червень 2010 року на суму податку 17800грн.00коп., за липень 2010 року на суму податку 17910грн.00коп., за серпень 2010 року на суму податку 35600грн.00коп., за вересень 2010 року на суму податку 35600грн.00коп., за жовтень 2010 року на суму податку 17800грн.00коп., за листопад 2010 року на суму податку 17800грн.00коп., за грудень 2010 року на суму податку 36312грн.00коп., за березень 2011 року на суму податку 9771грн.20коп., за квітень 2011 року на суму податку 45388грн.80коп., за травень 2011 року на суму податку 51220грн.20коп., за червень 2011 року на суму податку 23640грн.00коп., за серпень 2011 року на суму податку 43340грн.00коп., за вересень 2011 року на суму податку 223640грн.00коп., за жовтень 2011 року на суму податку 47280грн.00коп., за листопад 2011 року на суму податку 25610грн.00коп., за грудень 2011 року на суму податку 46846грн.60коп., за січень 2012 року на суму податку 32830грн.00коп., за березень 2012 року на суму податку 84420грн.00коп., за квітень 2012 року на суму податку 46900грн.00коп.; пп.7.7.1, пп.7.7.2, п7.7, ст..7 Закону України №168/97-ВР, п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14, п.200.4, ст.200 ПКУ, що призвело до завищення суми заявленого бюджетного відшкодування на загальну суму 838632грн.96коп., у т.ч. за червень 2009 року на суму податку 14100грн.00 коп., за серпень 2009 року на суму податку 11844 грн.00коп., за вересень 2009 року на суму податку 16920грн.00коп., за жовтень 2009 року на суму податку 14100грн.00коп., за листопад 2009 року на суму податку 11280грн.00коп., за грудень 2009 року на суму податку 11280грн.00коп., за січень 2010 року на суму податку 28200грн.00коп., за березень 2010 року на суму податку 21360грн.00коп., за квітень 2010 року на суму податку 14240грн.00коп., за травень 2010 року на суму податку 17800грн.00коп., за червень 2010 року на суму податку 17800грн.00коп., за липень 2010 року на суму податку 17800грн.00коп., за серпень 2010 року на суму податку 17910грн.00коп., за вересень 2010 року на суму податку 35600грн.00коп., за жовтень 2010 року на суму податку 35600грн.00коп., за листопад 2010 року на суму податку 17800грн.00коп., за грудень 2010 року на суму податку 17800грн.00коп., за січень 2011 року на суму податку 36312грн.00коп., за квітень 2011 року на суму податку 9771грн.20коп., за травень 2011 року на суму податку 45388грн.80коп., за червень 2011 року на суму податку 51220грн.20коп., за липень 2011 року на суму податку 23640грн.00коп., за вересень 2011 року на суму податку 43340грн.00коп., за жовтень 2011 року на суму податку 223640грн.00коп., за листопад 2011 року на суму податку 47280грн.00коп., за грудень 2011 року на суму податку 25610грн.00коп., за січень 2012 року на суму податку 46846грн.60коп., за лютий 2012 року на суму податку 32830грн.00коп., за квітень 2012 року на суму податку 84420грн.00коп., за травень 2012 року на суму податку 46900грн.00коп.;

перевіркою взаємовідносин ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з ТОВ «Прометей» встановлено порушення пп.7.2.1, пп.7.2.3 пп.7.2.4, пп.7.2.6, п.7.2, пп.7.4.1, пп.7.4.4, пп.7.4.5, п.7.4, пп.7.5.1, п.7.5, ст..7 Закону України №168/97-ВР, що призвело до завищення суми податкового кредиту та суми відємного значення податку на додану вартість, яка включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на суму податку 133970грн.26коп. за грудень 2010 року; пп.7.7.1, пп.7.7.2, п7.7, ст..7 Закону України №168/97-ВР, що призвело до завищення суми заявленого бюджетного відшкодування на загальну суму 26470 грн.00 коп., у т.ч. за лютий 2012 року на суму податку 133970грн.26коп. за січень 2011 року;

перевіркою взаємовідносин ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з ТОВ «Бізнес-Трейд Плюс» встановлено порушення ст. 22, п.185.1 ст.185, п.198.6 ст.198, п.200.3 ст.200, п.201.1, п.201.2, п.201.6 ст.201 ПКУ, що призвело до завищення суми податкового кредиту та суми відємного значення податку на додану вартість, яка включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на суму податку 7931грн.64коп. за червень 2011 року; п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14, п.200.4, ст.200 ПКУ, що призвело до завищення суми заявленого бюджетного відшкодування на суму податку 7931грн.64коп. за липень 2011 року;

перевіркою взаємовідносин ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з ТОВ «Ремто» встановлено порушення ст. 22, п.185.1 ст.185, п.198.6 ст.198, п.200.3 ст.200, п.201.1, п.201.2, п.201.6 ст.201 ПКУ, що призвело до завищення суми податкового кредиту та суми відємного значення податку на додану вартість, яка включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на загальну суму 127575грн.16коп., у т.ч. за жовтень 2011 року на суму податку 8368грн.31коп., за грудень 2011 року на суму податку 53634грн.11коп., за січень 2012 року на суму податку 20372грн.74коп., за квітень 2012 року на суму податку 12800грн.00коп., за травень 2012 року на суму податку 11000грн.00коп., за червень 2012 року на суму податку 8400грн.00коп., за липень 2012 року на суму податку 13000грн.00коп.; п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14, п.200.4, ст.200 ПКУ, що призвело до завищення суми заявленого бюджетного відшкодування на загальну суму 127575грн.16коп., у т.ч. за листопад 2011 року на суму податку 8368грн.31коп., за січень 2012 року на суму податку 53634грн.11коп., за лютий 2012 року на суму податку 20372грн.74коп., за травень 2012 року на суму податку 12800грн.00коп., за червень 2012 року на суму податку 11000грн.00коп., за липень 2012 року на суму податку 8400грн.00коп., за серпень 2012 року на суму податку 13000грн.00коп.; пп.7.2.1, пп.7.2.3 пп.7.2.4, пп.7.2.6, п.7.2, пп.7.4.1, пп.7.4.4, пп.7.4.5, п.7.4, пп.7.5.1, п.7.5, ст..7 Закону України №168/97-ВР, що призвело до завищення суми податкового кредиту та суми відємного значення податку на додану вартість, яка включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на суму 38200грн.00коп. за грудень 2010 року; пп.7.7.1, пп.7.7.2, п7.7, ст..7 Закону України №168/97-ВР, що призвело до завищення суми заявленого бюджетного відшкодування на суму 38200грн.00коп. за січень 2011 року;

перевіркою взаємовідносин ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з ТОВ «Диапринт» встановлено порушення ст. 22, п.185.1 ст.185, п.198.6 ст.198, п.200.3 ст.200, п.201.1, п.201.2, п.201.6 ст.201 ПКУ, що призвело до завищення суми податкового кредиту та суми відємного значення податку на додану вартість, яка включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на суму 2319 грн.00 коп. за вересень 2012 року; п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14, п.200.4, ст.200 ПКУ, що призвело до завищення суми заявленого бюджетного відшкодування на загальну суму 2319грн.00 коп. за жовтень 2012 року;

перевіркою взаємовідносин ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з ТОВ «Дніпропетровська трубна компанія» встановлено порушення ст. 22, п.185.1 ст.185, п.198.6 ст.198, п.200.3 ст.200, п.201.1, п.201.2, п.201.6 ст.201 ПКУ, що призвело до завищення суми податкового кредиту та суми відємного значення податку на додану вартість, яка включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на загальну суму 67279грн.16коп., у т.ч. за жовтень 2011 року на суму податку 596грн.31коп., за листопад 2011 року на суму податку 66682грн.85коп.; п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14, п.200.4, ст.200 ПКУ, що призвело до завищення суми заявленого бюджетного відшкодування на загальну суму 67279грн.16коп., у т.ч. за листопад 2011 року на суму податку 596грн.31коп., за грудень 2011 року на суму податку 66682грн.85коп.;

перевіркою взаємовідносин ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з ТОВ «Укрінспецмаш 2004» встановлено порушення ст. 22, п.185.1 ст.185, п.198.6 ст.198, п.200.3 ст.200, п.201.1, п.201.2, п.201.6 ст.201 ПКУ, що призвело до завищення суми податкового кредиту та суми відємного значення податку на додану вартість, яка включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на загальну суму 15026 грн.08коп., у т.ч. за лютий 2012 року на суму податку 9491грн.02коп., за липень 2012 року на суму податку 5535грн.06коп.; п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14, п.200.4, ст.200 ПКУ, що призвело до завищення суми заявленого бюджетного відшкодування на загальну суму 15026 грн.08коп., у т.ч. за березень 2012 року на суму податку 9491грн.02коп., за серпень 2012 року на суму податку 5535грн.06коп.

Зазначені порушення, по деяким контрагентам, встановлені податковим органом без повного, чіткого обґрунтування та наведення конкретних підстав для їх встановлення. Крім того, податковий орган по перевірці взаємовідносин практично по кожному контрагенту зазначає про знаходження детального опису порушення на сторінці 31-41 акту перевірки (т.1 а.с.51-60), зі змісту останнього суд не вбачає детального опису порушення, у звязку з чим не може дійти висновку, щодо конкретних порушень вчинених позивачем в результаті відносин з кожним контрагентом, в результаті яких винесені оспорюванні повідомлення-рішення. Представник відповідача, в судовому засіданні пояснень з даного приводу не надав.

Щодо деяких правопорушень, які без конкретизації, з посиланням на норми законодавства та частковим посиланням на первинні документи, зазначені фахівцями податкового органу в акті перевірки, то судом було оглянуто надані позивачем пояснення щодо взаємовідносин з контрагентами, оригінали первинних документів, які підтверджують дійсність господарських операцій між позивачем і його контрагентами та спростовують наявність порушень, про які зазначає відповідач, зокрема:

Щодо питання про відсутність у позивача товарно-транспортних накладних або наявності в них певних недоліків: відповідач стверджує, що у позивача відсутні або відсутні належним чином оформлені товарно-транспортні накладні (далі - "ТТН") за операціями з окремими контрагентами, а отже, фактична поставка товарів позивачу не підтверджується.

Згідно ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Відповідно до статті 1 зазначеного Закону, первинний документ документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Господарська операція дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Так, товарно-транспортні документи засвідчують лише факт транспортування вантажу. Але не засвідчують зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Предметом господарських відносин між контрагентами позивача і позивачем було переважно придбання товарів і робіт, а не надання послуг з перевезення.

В свою чергу, товарно-транспортні накладні фіксують факт здійснення операцій з перевезення вантажу, а не з придбання товарів, робіт і відповідного руху активів підприємства.

Таким чином, відсутність товарно-транспортних накладних жодним чином не може спростовувати факт реального придбання позивачем товарів і робіт позивачем у своїх контрагентів.

ТТН не оформлювалися у рамках чинного законодавства, яке передбачає необхідність оформлення ТТН лише в окремих випадках.

Відповідно до чинного законодавства ТТН оформляються лише у випадку, якщо перевезення вантажів здійснюється автомобільним транспортом, - обов'язок оформлення ТТН встановлюється Правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 (далі - "Правила № 363"), дія яких поширюється лише на автомобільний транспорт.

ТТН оформлюються лише у тих випадках, коли для перевезення товару залучається перевізник, який надає послуги з перевезення вантажу автомобільним транспортом. Якщо ж товар перевозиться власним автомобільним транспортом продавця (вантажовідправника) чи власним транспортом покупця (вантажоодержувача), ТТН не оформляються.

Такий висновок дозволяє зробити аналіз змісту затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2009 № 207 Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні. Даний перелік передбачає, що у водія юридичної особи або фізичної особи - підприємця, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, повинна бути ТТН (п.1), але не передбачає подібної вимоги для водія юридичної особи або фізичної особи - підприємця, що здійснює вантажні перевезення для власних потреб (п. 2).

Крім цього, правильність висновку про те, що ТТН не повинна оформлюватися у випадках, коли перевезення товару здійснюється власним транспортом продавця (вантажовідправника) чи власним транспортом покупця (вантажоодержувача), підтверджується змістом Правил № 363. Визначений розділом 11 цих правил порядок оформлення ТТН передбачає участь у її оформленні трьох суб'єктів, а саме: вантажовідправника, вантажоодержувача і перевізника. Отже, якщо перевезення здійснюється без залучення перевізника (відсутність третього суб'єкта), ТТН не може бути оформлена.

Зважаючи на зазначене вище та враховуючи те, що перевезення товарів за договорами із контрагентами здійснювалося переважно власним транспортом, позивачем не було порушено вимоги законодавства щодо обов'язкового оформлення товарно-транспортних накладних.

Відсутність документів або неповне їх заповнення, що засвідчують транспортування товару від контрагентів до ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" не дає підстав вважати про порушення податкового законодавства.

Таким чином, відсутність товарно-транспортних накладних за операціями з окремими контрагентами не свідчить про відсутність фактичної поставки товарів за цими операціями, оскільки перевезення товарів не завжди передбачає обов'язкове оформлення товарно-транспортних накладних.

Суд також не погоджується з твердженням відповідача про те, що відсутність документів на транспортне перевезення обумовленого договорами товару є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій.

Так, відповідно до розділу 1 Правил № 363 товарно-транспортна документація комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, а товарно-транспортна накладна єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно із п. 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 вказаних правил основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Разом з тим, вказані правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку валових витрат платників податку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Таким чином, відсутність товарно-транспортних накладних або наявність недоліків в формі товарно-транспортних документів не може підтверджувати або спростовувати рух активів позивача і відповідно впливати на його податковий облік.

Теж саме стосується і твердження відповідача про відсутність у позивача сертифікатів якості на товар. ОСОБА_6 якості не є первинними документами в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Податкового кодексу України, оскільки сертифікати якості засвідчують лише факт відповідності продукції певним стандартам, але не засвідчують зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Тому наявність або відсутність сертифікатів якості не може підтверджувати або спростовувати рух активів позивача і відповідно впливати на його податковий облік.

Також суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено вимог стосовно обов'язкової сертифікації (оформлення сертифікатів відповідності) щодо придбаного товару за договорами, а документи, які підтверджують якість товарів, за своїм змістом не можуть доводити або спростовувати факт поставки товарів ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", оскільки містять виключно інформацію стосовно відповідності товарів стандартам та технічним умовам.

Щодо відсутності окремих реквізитів первинних документів, суд зазначає наступне.

На думку Відповідача, у зв'язку з недоліками в оформленні первинних документів, зокрема видаткових накладних, такі документи не можуть вважатися належними доказами фактичного здійснення господарських операцій за договорами з контрагентами. Зокрема, Відповідач звертає увагу суду, що немає можливості ідентифікувати осіб, які брали участь у господарських операціях, а отже, підтвердити їхнє фактичне здійснення, оскільки:

у видаткових накладних за операціями з деякими контрагентами відсутні посади, прізвища та імена осіб, які підписали ці накладні, не зазначено посади осіб, які отримували та відвантажували товар, не вказано ПІБ особи, яка отримувала товар, на штампі департаменту безпеки не вказано ПІБ постового, а також відсутні відбитки печатки

у актах приймання-передачі робіт відсутні відбитки печатки, відсутня дата підписання, не вказані посади осіб, які їх підписали

у видаткових накладних за операціями з деякими контрагентами відсутні номери та дати довіреностей, за якими отримувався товар представниками Позивача;

до актів здачі-приймання виконаних робіт від (ТОВ «Ремто») не надані акти типової форми №01 та №03 та відсутні акти приймання основних фондів, до актів прийому виконаних підрядних робіт від 24.12.2010, 27.12.2010, відсутні документи, що підтверджують передачу матеріалів Підрядника (ТОВ «Ремто») цехом Замовника (ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»), які оформляються актом типової форми №01, та використання матеріалів які оформляються актом типової форми №03.

У прибутковому ордері не вказані посада та ПІБ осіб, які їх підписали

У рахунках-фактурах відсутні посада особи, яка виписала рахунок.

Представниками позивача надано оригінали для огляду та для долучення до матеріалів справи належним чином завірені копії первинних документів на підтвердження реальності господарських операцій Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" з ТОВ «Відділення екології та геології Академії гірничих наук України», ПП «ТИМАН», ТОВ «Виробниче обєднання «ПРОГРЕС», ТОВ «Автоматизація і Сучасні Технології - Дніпро», ТОВ «КРИВБАСТЕХНОЛОГІЯ», ТОВ «Подіум Д», ТОВ «Океанмашенерго», ТОВ фірма «Промелектрозв'язок», ТОВ «ГП Горн», ДП «Криворізький інститут автоматики», ТОВ «Бюро стандартних зразків», ТОВ «Політон ЛТД», ТОВ «ПРОМЕТЕЙ», ТОВ «Бізнес-Трейд Плюс», ТОВ «РЕМТО», ТОВ «Діапринт», ТОВ «Дніпропетровська трубна компанія»,ТОВ «Укрінспцмаш 2004».

Всі первинні документи (видаткові накладні, рахунки) за операціями із зазначеними вище контрагентами підписані з боку контрагентів однією і тією ж особою (як правило, керівником - як вбачається із зразків підпису), що дає змогу достовірно ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарських операцій за договорами з контрагентами. Зважаючи на те, що керівники контрагентів підписували договори (з додатковими угодами) та є посадовими особами контрагентів, інформація про яких міститься у відкритих державних реєстрах, немає підстав стверджувати, що первинні документи підписані невстановленими особами. Первинні документи є невід'ємними частинами договорів, а отже, якщо навіть в них не зазначені певні відомості, вони визначаються згідно з даними, наведеними в договорах (додаткових угодах).

Чинним законодавством, яке регулює порядок складення та оформлення первинних документів, не передбачено, що обов'язковими реквізитами первинних документів є відбиток печатки, а також інформація про номер та дату довіреності за якою отримується товар уповноваженим представником покупця.

Як роз'яснив Вищий адміністративний суд України, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів у разі фактичного здійснення господарської операції. При цьому наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їхньому оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце (інформаційний лист від 01.11.2011 № 1936/11/13-11).

В свою чергу, Вищий адміністративний суд України в своїй ухвалі від 02.07.2013 року у справі №2а-18162/11/2670 зазначив: «Отже, судам слід врахувати, що формальні недоліки первинних документів, як то договорів субпідряду тощо, повинні оцінюватися у сукупності з іншими обставинами справи. Перевагу варто надавати реальності здійснення господарської операції та її економічному змісту, а не оформленню такої операції. В свою чергу, реальність господарської операції визначається фактом руху активів та зміною стану зобов'язань суб'єкта господарювання, а також наявністю інших юридичних фактів, що зумовлені власне результатами досягнення ділової мети у процесі здійснення законної підприємницької діяльності.».

Оскільки контрагентами було фактично здійснено господарську операцію, навіть якщо припустити, що первинні документи позивача мають певні недоліки, такі недоліки не спростовують такого здійснення господарських операцій за договорами з контрагентами.

Таким чином, відсутність окремих реквізитів у первинних документах не свідчить про відсутність фактичного виконання господарської операції.

Отже, слід зауважити, що за встановленого в судовому порядку факту реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, позивачем правомірно включено суми сплаченого в ціні придбаних товарів податку на додану вартість до податкового кредиту у спірному періоді відповідно до належним чином оформлених податкових накладних, отриманих від вище наведених контрагентів, а окремі недоліки в оформленні первинних бухгалтерських документів (товарно-транспортних, видаткових накладних) не можуть слугувати перешкодою для формування податкового кредиту платника податку покупця.

Відповідно до ст.ст.46-49 Податкового кодексу України ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України визначено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Отже, норми Податкового кодексу України в якості підстави для не включення до складу валових витрат передбачають тільки випадки повної відсутності будь-яких розрахункових, платіжних та інших документів, передбачених законодавством.

Будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З наданих позивачем доказів вбачається, що укладені ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" правочини мали на меті настання реальних правових наслідків, що обумовлені ним.

Таким чином, суд приходить до висновку, що правовідносини за спірними правочинами в повній мірі відображені в бухгалтерському та податковому обліку позивача, тобто позивачем дотримано принцип превалювання сутності над формою, який закріплений в ст.4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (превалювання сутності над формою операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми).

Відповідно до ст.215 Цивільного Кодексу України від 16.01.2003 № 435 підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин) - у цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно із ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину. Зокрема зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановлений законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За вимогами цивільного законодавства існує презумпція правомірності правочину (стаття 204 ЦК України).

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). До оспорюваних правочинів належить зокрема фіктивний правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим право чином (фіктивний правочин). Фіктивний правочин визнається судом недійсним (ст.234 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.12.2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок, визначений статтею 228 ЦК: правочини, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина; правочини. спрямовані на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Частиною 1 ст.627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Умовою для визнання недійсним правочину, який суперечить інтересам держави та суспільства, є встановлення умислу в діях осіб, що уклали такий правочин. При цьому носіями протиправного умислу юридичних осіб-сторін такого правочину є посадові особи цих юридичних осіб.

Головною підставою вважати правочин нікчемним являється його недійсність, встановлена законом. Саме законом, а не актами, які б факти в цьому акті не були відображені. Вказані ж в акті висновки є суто суб'єктивною думкою державного податкового ревізора-інспектора, оскільки були зроблені за відсутності інформації, яка надається в передбаченому законодавством порядку.

Відповідачем не доведено, а судом не встановлено, наявності мети, завідомо суперечної інтересам держави і суспільства, а також існування умислу у позивача чи його контрагента, як обов'язкової ознаки для визнання правочину недійсним та застосування адміністративно-господарських санкцій. Хоча факт порушення публічного порядку повинен бути доведеним певними засобами доказування.

Інший підхід потенційно надасть можливість посадовим особам державних органів на власний розсуд оголошувати будь-який правочин недійсним (нікчемним) без звернення до суду, що не є правильним виходячи з загальних засад судочинства.

При дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні, перш за все, відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

В своєму акті №274/32.3/24432974 від 28.10.2013р. відповідач посилається на акти перевірки: Криворізької Південної МДПІ №3/222/37215640 від 02.01.2013 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ«ВЕГАГНУ» (т.1а.с.63); Дніпродзержинської ОДПІ №5282/271/22-507/33855407 від 24.12.2012 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «Тиман» (т.1 а.с.68); ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська №7208/224/33906299 від 21.12.2012 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Ангстрем Континенталь» (т.1 а.с.74); ДПІ у Соломянському районі м.Києва №81/22.3-17/35253039 від 14.06.2013 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Промислово-фінансова компанія «Ілліч-Метал Холдинг» , №5235/22-8/37400862 від 03.12.2012 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Скрап-Мет» (т.1 а.с.77); ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська №649/226/34683248 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «АІС-ДНІПРО» (т.1 а.с.88); Криворізької Південної МДПІ Дніпропетровської області ДПС №1047/222/33265194 від 17.12.2012 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Кривбастехнологія» (т.1 а.с.97); Криворізької Південної МДПІ Дніпропетровської області ДПС №32/222/21887355 від 14.02.2013 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Подіум Д» (т.1 а.с.107); ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська №270/224/33160372 від 18.02.2013 про неможливість проведення перевірки ТОВ «Океанмашенерго» (т.1 а.с.116); Криворізької Південної МДПІ №381/1/224/00230774 від 06.07.2012 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ДП «Криворізький інститут автоматики» (т.1 а.с.127); ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська №256/224/20259361 від 18.02.2013 про неможливість проведення перевірки ТОВ «Бюро Стандартних Звязків» (т.1 а.с.133); Дніпродзержинської ОДПІ №1903/60/22.5-07/20269514 від 15.02.2013 про результати проведення позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Політон ЛТД» (т.1 а.с.148); Криворізької Південної МДПІ №585/222/21885043 від 14.05.2013 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Прометей» (т.1 а.с.157); Криворізької Південної МДПІ №1001/222/31550024 від 10.12.2012 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Бізнес-Трейд Плюс» (т.1 а.с.163); Криворізької Південної МДПІ №274/222/32264268 від 26.02.2013 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Ремто» (т.1 а.с.173); Олександрійської ОДПІ №73/22-10/32282334 від 25.02.2013 про результати позапланової перевірки ТОВ «Діапринт» (т.1 а.с.188); ДПІ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська №12/233/32905858 від 17.05.2012 про результати проведення зустрічної звірки ТОВ «Дніпропетровська трубна компанія» (т.1 а.с.193); ДПІ у Жовтневому районі м.Запоріжжя №55/22-12/31139919 про результати позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Укрінспецмаш 2004» (т.1 а.с.199).

Щодо використання податковим органом вищевказаних актів перевірки суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до роз'яснення Президії Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" від 26.01.2000р. N 02-5/35 акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні.

Нормативний акт це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до актів ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права і обов'язки тільки у того суб'єкта (чи визначеного ними певного кола суб'єктів), якому вони адресовані.

Зазначене вище підтверджено також п.3 листа Вищого господарського суду від 24.07.2001 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних та інших органів", в якому також зазначено, що "акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин".

У зв'язку з цим, зазначені вище акти перевірки, на підставі яких відповідачем було зроблено висновок про порушення позивачем норм діючого законодавства не можна застосовувати до ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", оскільки вони (ОСОБА_4 перевірки) не мають обов'язкового характеру для даного суб'єкта господарювання.

Крім того, згідно листа Вищого адміністративного суду України № 742/11/13-11 від 02.06.2011р. "не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюги яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом".

Відповідно до ст.18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Суд звертає увагу на те, що на момент здійснення правовідносин підприємства - контрагенти позивача були зареєстровані як юридичні особи.

Тобто, на момент здійснення господарських правовідносин контрагенти були зареєстрованими у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні був повністю доведений представниками позивача факт вчинення господарських операцій, за наслідками яких виникло право позивача на формування податкового кредиту та факт сплати позивачем сум податку контрагентам, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Крім цього, відповідачем, на якого згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України покладений обовязок доказування правомірності свого рішення не доказано фактів, які б свідчили про нікчемний характер договорів між позивачем та його контрагентами.

Відповідно до ст.61 Конституції України, відповідальність особи має індивідуальний характер. При цьому, відповідальність за правильність обчислення, своєчасність сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) і додержання законів про оподаткування несуть безпосередньо платник податків і зборів (обов'язкових платежів), що допустили правопорушення.

Таким чином, якщо контрагент не виконав свого зобов'язання зі сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження суми свого податкового кредиту.

Неможливість підтвердити відображення контрагентом сум податку на додану вартість у складі податкових зобов'язань та неможливість проведення податковим органом зустрічних звірок не є підставою для позбавлення позивача права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість, оскільки невиконання свого зобов'язання однією із сторін господарських відносин не може вважатись підтвердженням наявності мети ухилення від сплати податків та отримання податкової вигоди іншою стороною.

Також, суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до частини 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки до отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

За таких обставин позивач не може нести відповідальність ні за несплату податків контрагентами, ні за знаходження їх за місцем реєстрації, ні за можливу недостовірність відомостей про них, наведених у державному реєстрі, за умови необізнаності щодо неї.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими і доведеними доводи представника позивача про те, що відображаючи податковий кредит, платник податку не може і не повинен знати про місцезнаходження його контрагентів і не може нести відповідальність за їх діяльність, за умови коли він виконав всі передбачені законом вимоги та діяв добросовісно.

Оцінюючи усні і письмові докази, надані сторонами по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську міжрегіонального головного управління Міндоходів від 11.11.2013р. №, №, № є обґрунтованими та такими, які підлягають задоволенню у повному обсязі.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірність своїх дій та рішень.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України повернути з Державного бюджету України позивачу Публічному акціонерному товариству «АрселорМітал Кривий Ріг» судові витрати пропорційно задоволених вимог у розмірі 414грн. 12коп., зі сплачених платіжним дорученням № НОМЕР_4 від 27.02.2014 р.

Керуючись ст.ст.86, 94, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «АрселорМітал Кривий Ріг» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську міжрегіонального головного управління Міндоходів, про визнання протиправними та скасування наказів та податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «В1» Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську міжрегіонального головного управління Міндоходів № від 11.11.2013р., яким Публічному акціонерному товариству «АрселорМітал Кривий Ріг» було зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на суму 3331824грн.00коп. та накладено штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1 353 908грн. 65коп.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську міжрегіонального головного управління Міндоходів № від 11.11.2013р., яким Публічному акціонерному товариству «АрселорМітал Кривий Ріг» було збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток підприємств на суму 9863801грн.00коп. та накладено штрафні (фінансові) санкції у розмірі 2643 215грн. 75коп.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «В4» Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську міжрегіонального головного управління Міндоходів № від 11.11.2013р., яким Публічному акціонерному товариству «АрселорМітал Кривий Ріг» було зменшено розмір відємного значення суми ПДВ на суму 2 975грн. 38коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «АрселорМітал Кривий Ріг» судові витрати у розмірі 414грн. 12коп. (чотириста чотирнадцять грн. 12коп.)

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови, виготовленої у повному обсязі.

Текст постанови у повному обсязі виготовлений 22.04.2014 р. (з урахуванням вихідних та святкових днів).

Суддя

ОСОБА_5