Справа № 0670/3816/12
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2012-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Нагірняк М.Ф.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"13" листопада 2012 р. Справа № 0670/3816/12

ОСОБА_2 апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

ОСОБА_3,

при секретарі Зеліковій О.В. ,

за участю сторін:

представників

позивача - ОСОБА_4,

відповідача - ОСОБА_5,

розглянувши апеляційну скаргу Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "21" серпня 2012 р. у справі за позовом Житомирського обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Приватного підприємства "Велідницьке" про стягнення 39434,88 грн.,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2012 року ОСОБА_2 обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося до суду з позовом до Приватного підприємства "Велідницьке" про стягнення адміністративно-господарської санкції за недодержання нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що перевіркою поданої до відділення Фонду соціального захисту інвалідів державної звітності відповідача "Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2011 рік" встановлено, що ПП "Велідницьке" не забезпечило виконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у кількості двох робочих місць. За вказане правопорушення до відповідача була застосована адміністративно-господарська санкція та нарахована пеня на загальну суму 39434,88грн., яку відповідач в добровільному порядку не сплатив.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2012 року в задоволенні позову Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів порушує питання про скасування постанови, як такої, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача в судовому засіданні просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. Пояснив, що підприємство протягом 2011року створило 7 робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу робочих місць за відповідними спеціальностями та вживало цілий ряд заходів для пошуку таких працівників, але самостійно працевлаштувало лише п'ять інвалідів. Про наявні інші вакансії для працевлаштування підприємство систематично повідомляло районний центр зайнятості Протягом 2011року ніхто із осіб, що мають статус інваліда, не звертався для працевлаштування на створені робочі місця, в тому числі і за направленнями районного центру зайнятості.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується і суд апеляційної інстанції, виходив із того, що відповідач здійснив усі передбачені чинним на момент виникнення спору законодавством заходи, спрямовані на працевлаштування інвалідів на своєму підприємстві, що підтверджується відповідними доказами, а тому на нього не може бути покладена відповідальність, передбачена статтею 20 Закону №875-ХІІ.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено судом, протягом 2011 року ПП "Велідницьке" було створено сім робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до встановленого нормативу. Цю інформацію відповідач доводив до Овруцького районного центру зайнятості Житомирської області. Дані обставини підтверджені безпосередньо Овруцьким районним центром зайнятості Житомирської області та реальним працевлаштуванням на підприємстві на відповідні посади інвалідів 3-ї групи інвалідності ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які працюють на підприємстві по даний час.

13 лютого 2012 року відповідач подав до Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2011 рік. Згідно із вказаним звітом середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу в 2011 році підприємства становила 185 осіб. При цьому у звіті визначено, що кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів України", складає 7 осіб. Фактично працювало, як уже зазначалось вище, 5 осіб-інвалідів.

За змістом статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Виходячи із середньооблікової чисельності штатних працівників відповідача в 2011році (185 працівників) норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів для Приватного підприємства "Велідницьке" складає сім робочих місць.

Частиною першою статті 20 вказаного Закону встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, які використовують найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця не є податком, збором (обов'язковим платежем), обов'язкова сплата яких передбачена Конституцією України та Законом України від 25 червня 1991 року №1251-XII "Про систему оподаткування", а є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв'язку зі скоєнням правопорушення.

Разом із тим, відповідно до частини першої статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною другою наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Згідно зі статтею 18 Закону №875-XII (у редакції до 18 березня 2006 року) працевлаштування інвалідів здійснюється центральним органом виконавчої влади з питань праці та соціальної політики, органами місцевого самоврядування, громадськими організаціями інвалідів. Законом України від 23 лютого 2006 року №3483-IV "Про внесення змін до деяких законів України щодо реалізації інвалідами права на трудову зайнятість" зазначену статтю було викладено в іншій редакції, а Закон №875-XII доповнено статтею18-1, за змістом якої пошук підходящої роботи для інваліда здійснює державна служба зайнятості.

Таким чином, обов'язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком займатися пошуком інвалідів для працевлаштування.

У зв'язку з тим, що відповідачем вжито усіх залежних від нього заходів щодо утворення робочих місць для працевлаштування інвалідів, на нього не може бути покладена відповідальність за не направлення уповноваженими органами необхідної кількості інвалідів для працевлаштування, відсутність у населеному пункті за місцем знаходження Підприємства інвалідів, які бажають працевлаштуватись.

З врахуванням наведеного, висновок суду першої інстанції про безпідставність вимог позивача є правильним, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "21" серпня 2012 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: ОСОБА_11

ОСОБА_3

Повний текст Ухвали виготовлено "16" листопада 2012 р.

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_2 обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів вул.Домбровського, 38,м.Житомир,10003

3- відповідачу ОСОБА_12 підприємство "Велідницьке" вул.Центральна,13,с.Нові Велідники,Овруцький район, Житомирська область,11144