Справа № 813/666/15
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2015 року Справа № 813/666/15

м. Львів, вул. Чоловського, буд. 2

зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Думич Х.М.,

за участю:

прокурора Бойко Н.І.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом прокурора Залізничного району м.Львова в інтересах держави в особі Держспоживінспекції України Інспекції з питань захисту прав споживачів у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу,-

в с т а н о в и в :

прокурор Залізничного району м.Львова в інтересах держави в особі Держспоживінспекції України Інспекції з питань захисту прав споживачів у Львівській області звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в якому просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 1700,00грн.

Ухвалою від 11.02.2015р. суддя відкрив скорочене провадження у справі, надав відповідачу строк для подання заперечення проти позову або заяви про визнання позову та роз'яснив наслідки такого неподання.

Відповідач подав до суду заперечення на адміністративний позов від 24.02.2015р., в якому проти позову заперечує, вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними.

Ухвалою від 25.02.2015р. справа призначена до судового розгляду за загальними правилами КАС України.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем самовільно розміщено зовнішню рекламу без дозволу органу місцевого самоврядування та, в порушення вимог п.6 ст.27 Закону України «Про рекламу», не подано інформації щодо вартості розповсюдженої реклами, у зв'язку з чим позивачем винесено рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу. В передбачений законом строк, рішення про накладення штрафу відповідачем не оскаржено, а сума штрафу ним не сплачена, що зумовило звернення прокурора до суду з адміністративним позовом в інтересах держави.

Відповідач подав до суду заперечення на позовну заяву, які обґрунтовані тим, що він не мав можливості подати відомості про вартість розповсюдженої реклами, оскільки позивач не повідомив його належним чином про необхідність подання таких відомостей, а також про дату, час та місце проведення засідання у справі про порушення законодавства про рекламу.

Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце його проведення. Клопотань про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Проте, у судовому засіданні, в якому брав участь позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, наведених у письмовому запереченні. Просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення прокурора, представника позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Департаментом економічної політики Львівської міської ради скеровано відповідачу вимогу №23/Р-4-1833 від 23.06.2014р., якою запропоновано у строк до 28.06.2014р. усунути порушення ч.1 ст.16 Закону України «Про рекламу», яке полягає в самовільному встановленні спеціальної конструкції зовнішньої реклами рекламоносія на фасаді будинку по вул. Шевченка,13. Вказана вимога у встановлений строк не виконана, у зв'язку з чим Департаментом економічної політики Львівської міської ради внесено подання №23/Р-4-2267 від 15.07.2014р. до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Львівській області про порушення Закону України «Про рекламу» ФОП ОСОБА_1.

На підставі подання Департаменту економічної політики Львівської міської ради №23/Р-4-2267 від 15.07.2014р. Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Львівській області складено протокол №0303 від 07.08.2014р. про порушення законодавства про рекламу, яким зафіксовано порушення відповідачем п.1 ст.16 Закону України «Про рекламу», що полягає у самовільному розміщенні зовнішньої реклами за адресою: м.Львів, вул.Шевченка,13 без дозволу органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.ст.26, 27 Закону України «Про рекламу» Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Львівській області відповідачу скеровано запит від 07.08.2014р. №2225 про надання інформації про вартість розміщеної реклами, розповсюдженої з порушенням вимог рекламного законодавства, пояснень по факту розміщення зовнішньої реклами з доданням підтверджуючих документів. Також відповідача повідомлено про час, дату і місце розгляду справи про порушення законодавства України про рекламу ( 19.09.2014р. з 09.00 год. до 12.00 год.) Проте, відповідач такої інформації не надав. Вказана обставина визнана сторонами у судовому засіданні.

На підставі протоколу про порушення законодавства про рекламу від 07.08.2014р. №0303 щодо порушення вимог п.1 ст.16 ЗУ «Про рекламу» Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Львівській області прийнято рішення №0293 від 29.08.2014р. про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу щодо ФОП ОСОБА_1

На засідання з розгляду справи про порушення законодавства України про рекламу 19.09.2014р. відповідач не з'явився, причини неявки позивачу не повідомив, жодних документів не подав.

Протоколом №0231 від 19.09.2014р. Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Львівській області встановлено порушення відповідачем вимог п.1 ст. 16 Закону України «Про рекламу», що полягало у самовільному розміщенні зовнішньої реклами без дозволу органів місцевого самоврядування. В порушення вимог п. 6 ст. 27 зазначеного Закону відповідачем не подано інформації щодо вартості розповсюдженої реклами або виготовлення реклами.

Відповідно до матеріалів справи та протоколу засідання №0231 від 19.09.2014р. Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Львівській області вирішено за неподання інформації щодо вартості розповсюдження реклами, розповсюдженої з порушенням встановленого законодавством порядку (без дозволу на розміщення) накласти на відповідача штраф у розмірі 1700 грн.

З наведеного випливає, що відповідачем, в порушення вимог ч.1 ст.16 Закону України «Про рекламу» розміщено зовнішню рекламу без дозволу органів місцевого самоврядування та в порушення п.6 ст.27 Закону України «Про рекламу» не подано інформації щодо вартості розповсюдження реклами.

У зв'язку з тим, що відповідачем вказана сума штрафу добровільно не сплачена, Інспекція з питань захисту прав споживачів у Львівській області звернулась до прокуратури Залізничного району м.Львова та до прокуратури м.Львова з листами від 05.11.2014р. №2857 та від 17.11.2014р. №2922 відповідно про забезпечення подання позовної заяви до суду про стягнення з відповідача суми штрафу.

Суд при вирішенні справи по суті виходив з наступного.

Основним законом, що регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами, а також встановлює відповідальність за порушення норм законодавства про рекламу є Закон України «Про рекламу» від 03.07.1996 року № 270/96-ВР.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про рекламу» зовнішня реклама - це реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Як вбачається зі змісту ч.1 ст.16 вказаного Закону, розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах провадиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, та в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Контроль за дотриманням законодавства про рекламу, відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про рекламу», здійснює у межах своїх повноважень, зокрема, спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів реклами.

Відповідальність за порушення законодавства про рекламу передбачена положеннями ст.27 Закону України «Про рекламу». Так, згідно з ч.6 вказаної статті, за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами спеціально уповноваженому центральному органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальним органам, необхідної для здійснення ними передбачених зазначеним Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вже встановлено судом відповідачем не подано до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Львівській області жодної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або її виготовлення та/або вартості її розповсюдження. В судовому засіданні відповідач факт самовільного встановлення спеціальної конструкції зовнішньої реклами рекламоносія на фасаді будинку по вул. Шевченка,13 у м.Львові без дозволу органу місцевого самоврядування не заперечив.

З огляду на це, Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Львівській області правомірно накладено на відповідача штраф у розмірі 1700 грн. за неподання інформації щодо вартості розповсюдження реклами, розповсюдженої з порушенням встановленого законодавством порядку (без дозволу на розміщення).

Суд критично оцінює заперечення відповідача щодо неналежного інформування його про подання інформації про вартість реклами, про розгляд справи про порушення законодавства про рекламу, а також про прийняття рішення №0231 від 19.09.2014р. про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.26 ЗУ «Про рекламу» органи державної влади зобов'язані повідомляти рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення ними вимог законодавства про рекламу не менше ніж за п'ять робочих днів до дати розгляду справи.

Виходячи із змісту вказаної норми, випливає висновок, що зазначеним Законом не передбачено конкретного способу повідомлення рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення ними вимог законодавства про рекламу. У зв'язку з цим, органи державної влади самостійно вправі визначати спосіб повідомлення рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення ними вимог законодавства про рекламу.

Судом встановлено, що повідомлення від 07.08.2014р. №2225 про надання інформації про вартість розповсюдженої реклами, а також про проведення засідання, направлено відповідачу 21.08.2014р., що підтверджується списком поштової кореспонденції для відправки, поданого до ЛФ УДППЗ «Укрпошта» 21.08.2014р.; рішення Інспекції з питань захисту прав споживачів у Львівській області №0231 від 19.09.2014р. направлено відповідачу 22.09.2014р. рекомендованими листами №681 на адресу: 79052, м.Львів, вул.Роксоляни,9/9 та №690 на адресу: 79039, м.Львів, вул.Шевченка,13. Проте, обидва листи від 22.09.2014р. повернуті позивачу у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ФОП ОСОБА_1 належним чином повідомлений Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Львівській області щодо подання інформації про вартість реклами, про розгляд справи про порушення законодавства про рекламу, а також про прийняття рішення №0231 від 19.09.2014р. про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст.9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати відповідно до ст.94 КАС України стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штраф в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп. до бюджету.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови суду складений та підписаний 05 травня 2015 року.

Суддя А.Г. Гулик