Справа № 380/404/15-а
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 380/404/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Косович Т.П.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Тетіївського районного суду Київської області від 12.03.2015 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив: визнати неправомірними дії управління соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області щодо відмови йому у призначенні, перерахунку та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат; стягнути з управління соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області на користь позивача 5 970, 00 грн. заборгованості щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік.

Постановою Тетіївського районного суду Київської області від 12.03.2015 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 є особою постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (згідно посвідчення серії НОМЕР_1), та інвалідом ІІ групи, у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

02.02.2015 позивач звернувся до відповідача з заявою про нарахування та виплату йому щорічної допомоги на оздоровлення, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат за 2014 рік.

02.02.2015 відповідачем була надана відповідь, в якій зазначено, що щорічна допомога на оздоровлення була нарахована позивачу Тетіївським управлінням соціального захисту населення 14.07.2014 в сумі 120 грн., та виплачена Департаментом соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації 17.10.2014 згідно постанови КМ України від 12.07.2005 № 562 «Про щорічну допомогу громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому підстави для перерахунку та виплати позивачу щорічної допомоги в іншому розмірі відсутні (а.с. 8).

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що управління соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області правомірно відмовило позивачу в призначенні, нарахуванні та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи у відповідності до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки Законом України «Про Державний бюджет на 2014 рік» було обмежено виплати за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому позивач не має права на одержання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі, визначеному у ст. 48 вказаного Закону.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що управління соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області відмовляючи в нарахуванні, перерахунку та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення, особі яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи у відповідності до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2014 рік діяло протиправно, порушуючи норми чинного законодавства.

Колегія суддів вважає доводи апелянта обґрунтованими та не погоджується з рішенням суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796, щорічна допомога на оздоровлення інвалідам I і II групи виплачується в розмірі - п'яти мінімальних заробітних плат; інвалідам III групи, дітям-інвалідам - чотири мінімальні заробітні плати.

Статтею 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначені міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Починаючи з 01.01.2014 Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не містить жодної норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема, ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796, якою передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення інвалідам I і II групи виплачується в розмірі - п'яти мінімальних заробітних плат; інвалідам III групи, дітям-інвалідам - чотири мінімальні заробітні плати.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» в редакції від 03.08.2014, встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» до моменту внесення до нього змін Законом № 1622-VІІ, тобто до 02.08.2014, не містив жодної норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування положень ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На підставі Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014 № 1622-VІІ Прикінцеві положення Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» були доповнені пунктами 6-7, відповідно до яких норми ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що соціальні виплати особам, постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС, у період з 01.01.2014 по 02.08.2014 повинні виплачуватись у відповідності до положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, оскільки спірна сума щорічної допомоги на оздоровлення не є щомісячною соціальною допомогою, а виплачується лише раз на рік і може бути виплачена в будь-який момент протягом року та була нарахована позивачу до 02.08.14, тобто на момент, коли застосуванню підлягали норми ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», то колегія суддів вважає, що в даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для здійснення перерахунку і виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік у розмірі, визначеному в ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не за постановою КМ України від 12.07.2005 № 562, як це помилково було встановлено судом першої інстанції.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем було неправильно обрано спосіб захисту його прав шляхом заявлення до суду позовних вимог про стягнення з відповідача 5 970, 00 грн. заборгованості з щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік, оскільки такі позовні вимоги є передчасними і їх задоволення буде втручанням в дискреційні повноваження відповідача, зокрема, щодо обчислення розміру щорічної допомоги позивача, у відповідності зі ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Водночас, з метою повного і всебічного захисту прав і законних інтересів ОСОБА_2, колегія суддів, діючи у відповідності з приписами ст.ст. 11, 195 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог і задовольнити адміністративний позов шляхом визнання протиправними дій управління соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області щодо відмови позивачу у здійсненні перерахунку та виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»., та зобов'язання управління соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області здійснити перерахунок і виплату позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Апелянт надав до суду докази, що спростовують правомірність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив скасувати її та ухвалити нове рішення, оскільки судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Тетіївського районного суду Київської області від 12.03.2015 скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області щодо відмови ОСОБА_2 у здійснення перерахунку та виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати управління соціального захисту населення Тетіївської районної державної адміністрації Київської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням проведених виплат.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.