Справа № 2-а-670/11
Суддя: Михайловська А. В.
Дата ухвалення: 2011-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-670/11
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 жовтня 2011 року

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої - судді Михайловської А.В.,

при секретарі Ковальовій З.С.,

сторони по справі:позивач ОСОБА_1, представник ОСОБА_2,

відповідач виконавчий комітет Новоград-Волинської міської ради Житомирської області, представник ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Новоград - Волинський справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області про визнання відмови неправомірною та про визнання частково нечинним та скасування рішення від 12.01.2011 року за № 1, -

встановив:

28.03.2011 року ОСОБА_1 позивач по справі, звернулася до суд з позовом та, після збільшення позовних вимог, просила визнати неправомірною відмову виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області відповідача по справі, у наданні дозволу на перебудову сараю Б зі збільшенням розмірів його по ширині на 1,45 м та на будівництво приблокованої до сараю літньої кухні Б-1 по вул. Лянгуса, 57 в м. Новоград-Волинський. Визнати нечинним та скасувати рішення відповідача від 12.01.2011 року за № 1 в частині зобовязання знести сарай Б розміром 5,7 м на 5,05 м та літню кухню Б-і розміром 3,3 м на 5,05 м, збудованих на вище зазначеній земельній ділянці (а.с.67-68).

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, які просили задовольнити. Представники відповідача позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні.

Доповівши збільшені позовні вимоги, заслухавши особі, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оглянувши інвентарні справи домоволодінь № 57 та № 59 по вул. Лянгуса в м. Новоград-Волинський Житомирської області, оригінал державного акту на земельну ділянку, суд прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що позивачці ОСОБА_1 відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.12.2010 року належить на праві власності житловий будинок в цілому з усіма господарськими будівлями № 57 по вул. Лянгуса в м. Новоград-Волинський Житомирської області. Житловий будинок деревяний, житловою площею 29,49 кв.м., загальною площею 53,56 кв.м., на плані позначений літерою «А». До житлового будинку відносяться такі господарські будівлі : убиральня «В», колодязь № 3, огорожа № 4,5, погріб № 2 (а.с.12).

Право власності на будинок зареєстровано за позивачкою в КП «Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації», що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію (а.с. 14).

За життя її матірю ОСОБА_5 у будинку № 57 по вул. Лянгуса в м. Новоград-Волинський, Житомирської області було переплановано кухню у житлову кімнату, до будинку добудовано веранду розміром 3,4 м х 2,4 м та перебудовані сарай розміром 5,7 м х 5,05 м та літня кухня розміром 3,3 м х 5,05 м, які не були нею своєчасно узаконені. З врахуванням цих обставин позивач звернулася до відповідача з відповідною заявою.

Рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради № 1 від 12 січня 2011 року позивачці ОСОБА_1 дозволено перепланування кухні в житлову кімнату, внаслідок чого житлова площа збільшилась і складає 41,49 м2, з добудовою веранди розмірами 3,4 м на 2,4 м до житлового будинку № 57 по вул. Лянгуса, розташованого на власній земельній ділянці та зобовязано її виконати роботи по демонтажу самовільно побудованого сараю розмірами 5,7 м на 5,05 м, літньої кухні розмірами 3,3 м на 5,05 м, що порушують вимоги ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень»і попереджено, що у випадку відмови від здійснення робіт зі знесення самовільно побудованих будівель, зазначені будівлі підлягають знесенню відповідно до п. 7 ст. 376 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) (а.с.45).

Проаналізувавши правові норми, на які послався відповідач в оскаржуваному рішенні, а саме підпункти 1,10 пункту б статті 30, підпункт 9 пункту а, підпункти 1,3 пункту б частини першої статті 31, статтею 40 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закони України «Про основи містобудування», «Про архітектурну діяльність», «Про планування і забудову територій», суд прийшов до висновку, що оскаржуване рішення в частині зобовязання позивачки виконати роботи по демонтажу самовільно побудованого сараю прийняте відповідачем з перевищенням повноважень.

Частина 7 статті 376 ЦК України чітко зазначає, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Таким чином, ЦК України однозначно вказує, що рішення, яким особу може бути зобовязано до здійснення демонтажу самовільно збудованої споруди, може прийняти лише суд, однак, жодним чином, не виконавчий комітет відповідної ради народних депутатів. При цьому таке рішення може бути прийняте лише у випадку істотного порушення будівельних норм.

Оскаржуване рішення не містить жодних вказівок стосовно того, чи носять порушення вимог ДБН 360-92** істотний характер, а в судовому засіданні відповідачем не було надано суду доказів на підтвердження цієї обставини. Отже, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання нечинним та скасування оскаржуваного рішення в частині зобовязання відповідачем позивачки виконати роботи по демонтажу самовільно побудованого сараю.

В той же час, суд відмовляє позивачці в задоволенні позовної вимоги про визнання неправомірною відмову у наданні дозволу на перебудову спірного сараю зі збільшенням розмірів його по ширині на 1,45 м та на будівництво приблокованої до сараю літньої кухні Б-1, оскільки відповідачем не приймалось рішення, яким позивачці було відмовлено у наданні такого дозволу. Оскаржуване позивачкою рішення стосується виключно покладання на неї відповідачем обовязку по проведенню демонтажу самовільно збудованого сараю, а тому суд не знаходить підстав для тлумачення цього рішення в більш ширшому змісті, ніж в ньому передбачено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6 15, 71, 158-163, 167, 254 КАС України, ст. 376 ЦК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області про визнання відмови неправомірною та про визнання частково нечинним та скасування рішення від 12.01.2011 року за № 1 задовольнити частково.

Визнати нечинним та скасувати рішення виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області від 12.01.2011 року за № 1 в частині зобовязання ОСОБА_1 виконати роботи по демонтажу самовільно побудованого сараю розмірами 5,7 м на 5,05 м, літньої кухні розмірами 3,3 м на 5,05 м.

У решті вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до апеляційного адміністративного суду м. Житомир через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Головуюча: