Справа № 2а-6137/10/2270
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" квітня 2015 р. м. Київ К/800/35656/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.
розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою Управління Держземагентства у Шепетівському районі Хмельницької області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2013 року у справі №2а-6137/10/2270/13 за позовом Державної інспекції з контролю за цінами в Хмельницькій області до Управління Держкомзему у Шепетівському районі Хмельницької області про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2010 року Державна інспекція з контролю за цінами в Хмельницькій області звернулась до суду з позовом до Управління Держкомзему у Шепетівському районі Хмельницької області про стягнення в дохід державного бюджету суму порушення - 10216,00 грн. та штраф в сумі 20432,00 грн.

В обґрунтування позову Інспекція зазначила, що в результаті проведення перевірки відповідача було встановлено отримання необґрунтовано отриманої виручки за надання платних послуг. Враховуючи положення ст.14 Закону України «Про ціни та ціноутворення» сума порушення підлягає стягненню.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2010 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2013 року постанову суду першої інстанції скасовано, позов задоволено. Стягнуто з Управління Держземагентства у Шепетівському районі Хмельницької області, правонаступника відділу Держкомзему у Шепетівському районі Хмельницької області, на користь Державного бюджету України 10216,00 грн. та штраф у сумі 20432,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Управління Держземагентства у Шепетівському районі Хмельницької області звернулось з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, та залишити в силі судове рішення суду першої інстанції, посилаючись на те, що при прийнятті зазначеного судового рішення було порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у період з 05 по 10 червня 2010 року Державною інспекцією з контролю за цінами в Хмельницькій області було проведено планову перевірку Управління Держкомзему у Шепетівському районі Хмельницької області з питань дотримання державної дисципліни цін при наданні платних послуг за період з 01 січня 2009 року по 10 червня 2010 року.

За результатами перевірки відповідачем складено акт від 11 червня 2010 року №368, яким встановлено застосування позивачем тарифів за послуги з підготовки висновків з надання земельної ділянки у користування на замовлення юридичних і фізичних осіб та надання схем розташування із чергового кадастрового плану, які не передбачені визначеними нормативно-правовими актами, що встановлюють перелік платних послуг у період з 10 червня 2009 року по 09 червня 2010 року.

Відповідачем 15 червня 2010 року прийнято рішення №107 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, а саме: стягнення в дохід бюджету безпідставно отриманої суми виручки у розмірі 10216,00 грн. та штрафу в сумі 20432,00 грн.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову дійшов висновку, що застосовуючи тарифи оплати земельно-кадастрових робіт та послуг, які надаються державними органами земельних ресурсів з урахуванням спільного наказу Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства фінансів та Міністерства економіки "Про затвердження Розмірів оплати земельно-кадастрових робіт та послуг" від 15 червня 2001 року № 97/298/124, відповідач діяв правомірно та відповідно до вимог чинного законодавства.

Між тим, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги виходив з того, рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Хмельницькій області від 15.06.2010 року про застосування економічних санкцій відповідачем не оскаржувалось, набрало законної сили і підлягає виконанню, однак у добровільному порядку відповідачем не виконано.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про ціни і ціноутворення» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державне регулювання цін і тарифів здійснюється шляхом встановлення: державних фіксованих цін (тарифів); граничних рівнів цін (тарифів) або граничних відхилень від державних фіксованих цін і тарифів.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про ціни і ціноутворення» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державні фіксовані та регульовані ціни і тарифи встановлюються державними органами України.

Положеннями пункту 21 додатку до постанови Кабінету Міністрів України

від 25 грудня 1996 року № 1548 «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що Держкомзем за погодженням з Мінфіном та Мінекономіки встановлює ціни (тарифи) на розроблення документації із землеустрою та проведення землевпорядних робіт; визначає граничні розміри плати з виконання землевпорядних робіт у разі безоплатної передачі громадянам України земельних ділянок відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 5 Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 листопада 2000 року № 1619 (далі - Порядок) державні органи земельних ресурсів можуть виконувати та надавати на платній основі зазначені в цьому пункті види земельно-кадастрових робіт і послуг, зокрема надання консультацій з питань оформлення прав на земельні ділянки.

При цьому на виконання пункту 2 вищезазначеної постанови Кабінету Міністрів України наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства фінансів та Міністерства економіки від 15 червня 2001 року № 97/298/124 затверджені Розміри оплати земельно-кадастрових робіт та послуг.

Згідно з розділом 6.1 Розмірів оплати підготовка висновків з надання земельних ділянок у користування на замовлення фізичних та юридичних осіб, а також видача висновків щодо умов надання земельної ділянки є платними послугами.

Отже, послуги з підготовки висновків з надання земельних ділянок у користування та щодо умов надання земельної ділянки належать до такого виду земельно-кадастрових робіт і послуг, як надання консультацій з питань оформлення прав на земельні ділянки, які на підставі пункту 5 Порядку надаються на платній основі.

Аналіз положень Закону України «Про ціни та ціноутворення» та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до нього, дає підстави для висновку, що дії Управління щодо застосування встановлених спільним наказом фіксованих розмірів оплати за надання вищезазначених послуг узгоджувались з вимогами чинного законодавства і відповідали встановленій державній дисципліні цін.

Разом з тим, визначення ж таких висновків документами дозвільного характеру суперечить положенням статті 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», оскільки вони надаються землевпорядними органами на замовлення фізичних та юридичних осіб як консультації та довідки і не є обов'язковими для провадження цими особами певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності яких вони не можуть проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 березня 2012 року у справі № 21-349а11 за позовом Управління Державного комітету України по земельним ресурсам в м. Макіївка Донецької області до Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення від 11 червня 2010 року.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції винесено законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, яке скасоване помилково.

Згідно ст. 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Управління Держземагентства у Шепетівському районі Хмельницької області задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2013 року скасувати, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: