Справа № 804/1673/15
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2015-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 р. Справа № 804/1673/15

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1

при секретаріОСОБА_2

за участю:

представника позивача

представника відповідача

ОСОБА_3

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Орфей» до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області, третя особа Державне підприємство «Дніпродіпрошахт», про про визнання протиправним та скасування пункту вимоги в частині, -

ВСТАНОВИВ:

У січня 2015 року ТОВ з ІІ «Орфей» (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ДФІ в Дніпропетровській області (далі відповідач), третя особа ДП «Дніпродіпрошахт», в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати п. 2 вимоги ДФІ в Дніпропетровській області від 26 серпня 2014 року № 04-05-05-15/8837 в частині, що стосується ТОВ з ІІ «Орфей»;

- стягнути з Державного бюджету України судові витрати в сумі 73,08 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 16 вересня 2014 року ТОВ з ІІ «Орфей» отримало лист ДП «Дніпродіпрошахт» від 15 вересня 2014 року № Д-210 з вимогою сплатити грошові кошти за використання площі загального призначення в розмірі 7 864,13 грн. Зазначений лист грунтувався на вимозі ДФІ в Дніпропетровській області від 26 серпня 2014 року вих. № 04-05-05-15/8837, яка винесена на підставі акту про результати ревізії фінансово-господарської діяльності ДП «Дніпродіпрошахт» за період з 01 вересня 2011 року по 01 липня 2014 року від 19 серпня 2014 року. В акті перевірки зазначено, що ТОВ з ІІ «Орфей» передані лише офісні приміщення без урахування площ загального призначення (коридори, холи, туалети, сходові клітини), якими фактично він користується. Внаслідок використання площ загального призначення, які не передані в оренду, недоотримана орендна плата від ТОВ з ІІ «Орфей», яка складає 7 864,13 грн. У звязку з тим, що висновки викладені в акті перевірки та вимога відповідача безпосередньо стосуються прав та обовязків позивача, то позивач вважає за необхідне звернутися до суду для захисту своїх прав та інтересів, оскільки вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню п. 2 вимоги ДФІ в Дніпропетровській області від 26.08.2014 № 04-05-05-15/8837 в частині, що стосується позивача.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила суд відмовити у його задоволенні у повному обсязі. Надала письмові заперечення у яких зазначено, що з метою усунення виявлених в ході ревізії порушень, ДФІ в Дніпропетровській області на адресу ДП «Дніпродіпрошахт» направлено вимогу №04-05-05-15/8837 від 26.08.2014, в пункті 2 якої ДП «Дніпродіпрошахт» зобов'язано: внести, керуючись гл. 53 ЦК України, зміни до договорів оренди в частині приведення у відповідність орендованих площ та відобразити в бухгалтерському обліку дебіторську заборгованість орендарів; провести претензійно-позовну роботу з орендарями для отримання несплачених коштів на загальну суму 241 078,21 грн. та перерахування ними коштів на загальну суму 331 799,06 грн. до державного бюджету.

Тобто, саме ДП «Дніпродіпрошахт», як балансоутримувача майна орендодавця, зобов'язано внести зміни до договору оренди нерухомого майна № 12/02-5154-0Д від 05.02.2013 року, та в подальшому провести претензійно-позовну роботу з ТОВ з ІІ «Орфей».

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне у задоволенні адміністративного позову відмовити виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на виконання п.1.2.3.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Держфінінспекції в Дніпропетровській області на II квартал 2014 року, проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ДП «Дніпродіпрошахт» за період 01.09.2011 по 01.07.2014 року.

За результатами даної ревізії складено акт № 05-19/62 від 19.08.2014 року.

Як вбачається з акту перевірки до орендарів, зазначених в вимозі відповідача, відноситься в тому числі й ТОВ з II «Орфей».

Судом встановлено, що з метою усунення виявлених в ході ревізії порушень, ДФІ в Дніпропетровській області на адресу ДП «Дніпродіпрошахт» направлено вимогу №04-05-05-15/8837 від 26.08.2014, в пункті 2 якої ДП «Дніпродіпрошахт» зобов'язано:

-внести, керуючись гл. 53 ЦК України, зміни до договорів оренди в частині приведення у відповідність орендованих площ та відобразити в бухгалтерському обліку дебіторську заборгованість орендарів;

-провести претензійно-позовну роботу з орендарями для отримання несплачених коштів на загальну суму 241 078,21 грн. та перерахування ними коштів на загальну суму 331 799,06 грн. до державного бюджету.

Також, в акті перевірки зазначено, що ТОВ з ІІ «Орфей», яке відноситься до орендарів ДП «Дніпродіпрошахт», передані лише офісні приміщення без урахування площ загального призначення (коридори, холи, туалети, сходові клітини), якими фактично користується ТОВ з ІІ «Орфей». Внаслідок використання площ загального призначення, які не передані в оренду, недоотримана орендна плата від ТОВ з ІІ «Орфей», яка складає 7 864,13 грн.

Отже, позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню п. 2 вимоги ДФІ в Дніпропетровській області від 26.08.2014 № 04-05-05-15/8837 в частині, що стосується саме його.

Проте, суд не може погодитись з такими висновками позивача з огляду на наступне.

Так, ч. 1 ст.1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 року №2939-XII визначено, що здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування та перевірок державних закупівель установлюється Кабінетом Міністрів України.

За пунктом 16 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 20 квітня 2006 року №550 (надалі - Порядок від 20 квітня 2006 року №550), її територіальними органами ревізія проводиться шляхом: документальної перевірки, що передбачає контроль за установчими, фінансовими, бухгалтерськими (первинними і зведеними) документами, статистичною, фінансовою та бюджетною звітністю, господарськими договорами, розпорядчими та іншими документами об'єкта контролю, пов'язаними з плануванням і провадженням фінансово-господарської діяльності, веденням бухгалтерського обліку, складенням фінансової звітності (далі - документи об'єкта контролю). У разі ведення бухгалтерського обліку з використанням електронних засобів зберігання і обробки інформації на вимогу посадової особи контролюючого органу керівник об'єкта контролю повинен забезпечити оформлення відповідних документів на паперовому носії. Надання документів об'єкта контролю посадовим особам контролюючого органу забезпечується керівником об'єкта чи його заступником.

Результати ревізії оформляються актом, який складається на паперовому носії державною мовою і повинен мати наскрізну нумерацію сторінок (пункт 35 Порядку від 20 квітня 2006 року №550).

Таким чином, дії відповідача щодо складання акту № 05-19/62 від 19.08.2014 року є правомірними, оскільки таке право йому надано законодавством.

Згідно п. 3 Порядку від 20 квітня 2006 року №550, акт ревізії - документ, який складається посадовими особами контролюючого органу, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати; об'єкт контролю - підконтрольна установа, інший суб'єкт господарювання, включаючи його структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами, щодо якого контролюючий орган має повноваження та підстави для проведення ревізії відповідно до законодавства.

В пункті 35 Порядку від 20 квітня 2006 року №550 закріплено, що акт ревізії містить: вступну частину, в якій зазначаються підстава для проведення ревізії, тема ревізії, повна назва об'єкта контролю, його місцезнаходження, відомості про організаційно-правову форму та форму власності, дати початку і закінчення ревізії, період, який підлягав ревізії, перелік посадових осіб контролюючого органу та залучених спеціалістів, що проводили ревізію, перелік посадових осіб, які відповідали за фінансово-господарську діяльність об'єкта контролю у період, що підлягав ревізії; констатуючу частину, в якій наведено інформацію про результати ревізії в розрізі кожного питання програми із зазначенням, за який період, яким способом (вибірковим, суцільним) та за якими документами перевірено ці питання, а також висновок про наявність або відсутність порушень законодавства.

З аналізу наведених норм вбачається, що акт ревізії, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що в свою чергу відповідає встановленим правилам складання акта перевірки, не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб'єкта господарювання.

Під час розгляду справи судом встановлено, що між Регіональним відділом Фонду Державного майна України по Дніпропетровській області (орендодавець) та ТОВзІІ «Орфей» укладено договір оренди нерухомого майна № 12/02-5154-0Д від 05.02.2013 року, узгоджений ДП «Дніпродіпрошахт», як балансоутримувачем.

За умовами договору розрахунок плати за оренду здійснено на підставі експертних оцінок у відповідності з Методикою розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 року № 786 (далі - ОСОБА_4 № 786), а також з урахуванням коефіцієнта інфляції на кожен місяць.

Орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні: 70% до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки відкриті відділенням казначейства, 30% - балансоутримувачу щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним.

Відповідно до умов договору оренди контроль за фактичним використанням державного майна несе балансоутримувач - ДП «Дніпродіпрошахт».

Згідно договору оренди № 12/02-5154-ОД від 05.02.2013 року ТОВ з ІІ «Орфей» приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення площею 36,8 кв.м. Предмет договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю за № 11 від 05.02.2013 року передбачає користування ТОВ з ІІ «Орфей» нежитловим приміщенням, а саме кімнатою № 414, загальною площею 36,8 кв.м. та площами загального користування.

Відповідно до додатку №3 до договору №11 від 15.02.2013 року щодо порядку розрахунку щомісячних платежів за забезпечення обслуговування та експлуатації будівлі, утримання приміщень загального користування та прибудинкової території розраховується за калькуляцією на утримання обслуговуючого персоналу пропорційно зайнятої площі.

Оплата за користування площами загального призначення нараховується пропорційно орендованою за договором площею, а саме пропорційно 36,8 кв.м.

Судом встановлено, що в ході ревізії на підставі наказу по ДП «Дніпродіпрошахт» від 27.05.2014 року № 25 проведено контрольні обміри та обстеження переданих в оренду площі, переданої в оренду ТОВ з ІІ «Орфей».

Актом контрольних обмірів орендованих приміщень від 05.06.2014 року встановлено, що ТОВ з ІІ «Орфей» передані лише офісні площі без урахування площ загального призначення (коридори, холи, туалети, сходові клітини), якими фактично користуються тільки орендарі.

Так, ТОВ з ІІ «Орфей» відповідно до договору оренди від 05.02.2013 № 12/02-5154-0Д орендує 36,8 кв.м. офісних площ. При цьому, 241,9 кв.м. площ загального призначення 4-го поверху не враховані до орендованих площ. Визначені пропорційно займаним ТОВ з II «Орфей» офісним приміщенням площі загального призначення становлять 6,88 кв.м.

Таким чином, внаслідок використання орендарями площ загального призначення, які не передані в оренду, недоотримано орендної плати від ТОВ з II «Орфей» 7864,13 грн. з ПДВ.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін. Розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об'єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» контроль за використанням майна, переданого в оренду (крім іншого окремого індивідуально визначеного майна), покладається на органи, які відповідно до цього Закону здійснюють державну політику у сфері оренди. Контроль за використанням іншого окремого індивідуально визначеного майна, переданого в оренду, здійснюють органи, уповноважені управляти підприємством, яке є орендодавцем цього майна.

Суд звертає увагу, що актом ревізії зазначено, що саме балансоутримувачем ДП «Дніпродіпрошахт» на стадії узгодження договорів оренди, не використано право отримання достовірного обсягу доходів від орендних операцій для досягнення мети, передбаченій п.2.1 Статуту, внаслідок чого занижено дохід Підприємства у порушення п. 7 Положення санітарно-бухгалтерського обліку 15 «Доходи».

Тобто, саме ДП «Дніпродіпрошахт», як балансоутримувач майна орендодавця, зобов'язано внести зміни до договору оренди нерухомого майна № 12/02-5154-0Д від 05.02.2013 року, та в подальшому провести претензійно-позовну роботу з ТОВ з ІІ «Орфей».

Суд критично ставиться до тверджень позивача про те, що ДП «Дніпродіпрошахт» не є учасником правовідносин за договором оренди № 12/02-5154 від 05 лютого 2013 року, а тому не має можливості виконати п. 2 обовязкових вимог ДФІ в Дніпропетровській області, оскільки вимога ДФІ в Дніпропетровській області стосується саме ДП «Дніпродіпрошахт».

Так, в Інформаційному листі від 01.06.2010 року № 781/11/13-10 Вищим адміністративним судом України наголошено, що нормативно-правові акти це правові акти управління, які встановлюють змінюють, припиняють (скасовують) правові норми. Нормативно-правові акти містять адміністративно-правові норми, які встановлюють загальні правила регулювання однотипних відносин у сфері виконавчої влади, розраховані на тривале застосування. Вони встановлюють загальні правила поведінки, норми права, регламентують однорідні суспільні відносини у певних галузях і, як правило, розраховані на довгострокове та багаторазове їх застосування.

Другу групу актів за критерієм юридичної природи складають індивідуальні акти. Останні стосуються конкретних осіб та їхніх відносин. Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер. Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень субєктами адміністративного права, які видають такі акти; розвязання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами.

З аналізу викладеного вбачається, що нормативно-правові акти можуть бути оскаржені широким колом осіб (фізичних та юридичних), яких вони стосуються. Індивідуальні ж акти можуть бути оскаржені лише особами, безпосередні права, свободи чи охоронювані законом інтереси яких такими актами порушені.

Обов'язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення.

Таким чином, податкова вимога ДФІ в Дніпропетровській області від 26 серпня 2014 року, винесена на підставі акту про результати ревізії фінансово-господарської діяльності ДП «Дніпродіпрошахт» є актом індивідуальної дії та складена відносно ДП «Дніпродіпрошахт», у звязку з чим, суд приходить до висновку, що безпосередні права, свободи чи охоронювані законом інтереси ТОВ з ІІ «Орфей» при складанні відповідачем оскаржуваної податкової вимоги, жодним чином не були порушені.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу, а суд відповідно до ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ з ІІ «Орфей» про визнання протиправним та скасування пункту вимоги в частині є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо судового збору, відповідно до ч. 2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення, ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку з чим, судові витрати, понесені позивачем, не повертаються.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Орфей» до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області, третя особа Державне підприємство «Дніпродіпрошахт», про визнання протиправним та скасування пункту вимоги в частині - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 04 березня 2015 року.

Суддя

ОСОБА_1