Справа № 0670/9103/11
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2011-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 0670/9103/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2011 р. м. Житомир

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Панкеєвої В.А. ,

при секретарі - Антощук Є.С.,

з участю позивача, представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м.Житомирі про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.09.2011 р. № НОМЕР_1,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м.Житомирі, просить визнати нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.09.2011 р. № НОМЕР_1, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1530 грн. Позов мотивує тим, що вказане податкове повідомлення-рішення прийнято з порушенням норм чинного законодавства, оскільки стягнення з субєкта підприємницької діяльності штрафу за неподання декларації з податку на додану вартість, у разі якщо субєкт підприємницької діяльності не зареєстрований платником податку на додану вартість, не передбачено.

В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі і просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях, які приєднані до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у м.Житомирі проведено документальну планову виїзну перевірку дотримання вимог податкового та іншого законодавства субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 за період з 18.12.2009 р. по 31.12.2010 р., про що складено акт № 3810/171/23974/6895 від 23.08.2011 р. Перевіркою встановлено порушення позивачем розділу ІV (ст.13, ст.14.4) Декрету Кабінету Міністрів України „Про прибутковий податок з громадян № 13-92 від 26.12.1992 р., із змінами і доповненнями, п.7.1 ст.7, п.п.9.12.1 п.9.12 ст.9 п.п. "а" п.19.1 ст.19 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб № 889-ІV від 22.05.2003 р., із змінами і доповненнями, у результаті чого підприємством завищено за період з 02.02.2010 р. по 31.12.2010 р. доходну частину на 240 грн. та витратну частину на 240 грн.; пп.4.1.4 а п.4.1 ст.4 Закону України „Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами від 12.12.2000 р. № 2181-ІІІ, із змінами і доповненнями не надання податкових декларацій з ПДВ за квітень 2010 р. по строку надання 20.05.2010 р., за травень 2010 р. по строку надання 20.06.2010 р., за червень 2010 р. по строку надання 20.07.2010 р., за липень 2010 р. по строку надання 20.08.2010 р., за серпень 2010 р. по строку надання 20.09.2010 р., за вересень 2010 р. по строку надання 20.10.2010 р., за жовтень 2010 р. по строку надання 20.11.2010 р., за листопад 2010 р. по строку надання 20.12.2010 р., за грудень 2010 р. по строку надання 20.01.2011 р., у звязку з чим до позивача застосовано фінансові (штрафні) санкції із розрахунку 170 грн. за кожний місяць неподання декларації (170 х 9 = 1530).

Перевіркою також встановлено, що СПД ОСОБА_1 не зареєстрований як платник ПДВ в ДПІ у м.Житомирі. ФОП ОСОБА_1 податкові декларації з ПДВ за період з 01.04.2010 р. по 31.12.2010 р. до ДПІ у м.Житомирі не надавались.

09.09.2011 р. на підставі вказаного акту відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1530 грн. згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пункту 123.1 статті 123 ПК України, на підставі акту перевірки № 3810/171/23974/6895 від 23.08.2011 р., яким встановлено порушення пп.4.1.4 а п.4.1 ст.4 Закону України „Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами.

Висновки Державної податкової інспекції у м.Житомирі є обґрунтованими, виходячи з наступного.

Пунктом 1.11 статті 1 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами від 21.12.2000 р. N 2181-III, із змінами і доповненнями (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Закону), передбачено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків до контролюючого органу у строки, встановлені законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податку, збору (обов'язкового платежу).

Згідно пунктів 1.1., 1.2. Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30.05.1997 р. N 166 (у редакції наказу від 15.06.2005 р. N 213), із змінами і доповненнями (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) подання податкової декларації з податку на додану вартість (далі - декларація) передбачено п.4.1 ст.4 Закону. Декларація подається до податкового органу за місцем реєстрації особою, яка зареєстрована платником податку на додану вартість згідно з вимогами Закону України від 03.04.1997 р. N 168/97-ВР "Про податок на додану вартість".

Відповідно ст.1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 03.07.1998 р. N 727/98, із змінами і доповненнями (далі Указу), установлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для таких суб'єктів малого підприємництва:

- фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень;

- юридичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, в яких за рік середньооблікова чисельність працюючих не перевищує 50 осіб і обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 1 млн. гривень.

Середньооблікова чисельність працюючих для суб'єктів малого підприємництва визначається за методикою, затвердженою органами статистики, з урахуванням усіх його працівників, у тому числі тих, що працюють за договорами та за сумісництвом, а також працівників представництв, філіалів, відділень та інших відособлених підрозділів. Виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг). Суб'єкти підприємницької діяльності - юридичні особи, які перейшли на спрощену систему оподаткування за єдиним податком, не мають права застосовувати інший спосіб розрахунків за відвантажену продукцію крім готівкового та безготівкового розрахунків коштами. У разі здійснення операції з продажу основних фондів виручкою від реалізації вважається різниця між сумою, отриманою від реалізації цих фондів, та їх залишковою вартістю на момент продажу.

Згідно ст.5 Указу у разі порушення вимог, установлених ст.1 цього Указу, платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу). Суб'єкти малого підприємництва несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність подання розрахунків та сплати сум єдиного податку згідно із законодавством України.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про податок на додану вартість" платником податку є будь-яка особа, яка:

а) здійснює або планує здійснювати господарську діяльність та реєструється за своїм добровільним рішенням як платник цього податку;

б) підлягає обов'язковій реєстрації як платник цього податку;

в) імпортує товари (супутні послуги) в обсягах, що підлягають оподаткуванню цим податком згідно з нормами цієї статті.

Будь-яка особа, яка за своїм добровільним рішенням зареєструвалася платником податку.

Статтею 9 Закону України "Про податок на додану вартість" передбачений порядок реєстрація осіб як платників податку на додану вартість

Відповідно до п.6.1. ст.6 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України 01.03.2000 р. N 79 (у редакції наказу Державної податкової адміністрації України від 30.09.2010 р. N 758), із змінами і доповненнями (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Положення), не зареєстрована платником ПДВ особа, яка, перебуваючи на спрощеній системі оподаткування та сплачуючи єдиний податок, перевищила обмеження щодо обсягу виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік, установленого ст.1 Указу Президента України від 03.07.1998 р. N 727 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" (у редакції Указу Президента України від 28.06.1999 р. N 746) (далі - Указ), зобов'язана подати до податкового органу заяву про реєстрацію як платника ПДВ. Реєстраційна заява платника ПДВ має бути подана (надіслана) податковому органу:

- фізичною особою - підприємцем - не пізніше двадцятого календарного дня з моменту перевищення;

- юридичною особою не пізніше:

ніж за п'ятнадцять днів до початку наступного звітного (податкового) періоду (кварталу), у якому відбулося перевищення, якщо перевищення відбулося у першому або другому місяці звітного періоду (кварталу);

двадцятого календарного дня після закінчення звітного періоду (кварталу), у якому відбулося перевищення, якщо перевищення відбулося у третьому місяці звітного періоду (кварталу).

Особа, що не надсилає реєстраційну заяву у таких випадках та у такі строки, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника ПДВ без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування (п.7.1. ст.7 Положення).

Податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює:

а) календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків), - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця;

б) календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі при сплаті квартальних або піврічних авансових внесків), - протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя);

в) календарному року, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.1.4 цього пункту, - протягом 60 календарних днів за останнім календарним днем звітного (податкового) року;

г) календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб (прибуткового податку з громадян), - до 1 квітня року, наступного за звітним.

Якщо податкова декларація за квартал, півріччя, три квартали або рік розраховується наростаючим підсумком на підставі показників базових податкових періодів, з яких складаються такі квартал, півріччя, три квартали або рік (без урахування авансових внесків) згідно з відповідним законом з питань оподаткування, така декларація подається у строки, визначені цим пунктом для такого базового податкового періоду. Для цілей підпункту 4.1.4 цього пункту під терміном "базовий податковий період" слід розуміти перший податковий період звітного року, визначений відповідним законом з питань оподаткування, зокрема календарний квартал для цілей оподаткування прибутку підприємств.

Платник податку звільняється від обов'язку подавати податкову декларацію за звітний (податковий) період протягом поточного року у разі, якщо його податкові зобов'язання були відображені у річній податковій декларації на поточний рік відповідно до закону з питань окремого податку, збору (обов'язкового платежу) (підпункту 4.1.4. пункту 4.1. статті 4 Закону).

Перевіркою встановлено, що у період з 02.02.2010 р. по 31.12.2010 р. позивачем отримано виручку в обсязі 5414733 грн., в результаті чого підприємець ОСОБА_1 перевищив граничну суму передбачену Указом.

В порушення вимог зазначених норм позивачем не подано податкові декларації з податку на додану вартість за квітень 2010 р., за травень 2010 р., за червень 2010 р., за липень 2010 р., за серпень 2010 р., за вересень 2010 р., за жовтень 2010 р., за листопад 2010 р., за грудень 2010 р., а тому він має нести відповідальність за неподання декларацій з ПДВ за вказаний період.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим і не підлягає до задоволення.

Судовий збір в розмірі 03,40 грн. позивачем сплачений.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, 159-163, 167, 254 КАС України, суд, -

постановив:

В задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м.Житомирі про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.09.2011 р. № НОМЕР_1 - відмовити за безпідставністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя: В.А. Панкеєва