Справа № 806/1191/15
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року Житомир справа № 806/1191/15

категорія 8.3.12

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шимоновича Р.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Комбінату громадського харчування Коростенської райспоживспілки до Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про скасування рішень,-

встановив:

Комбінат громадського харчування Коростенської райспоживспілки звернувся до суду з позовом, у якому просить скасувати рішення Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області (правонаступником якої є Коростенська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області, далі - Коростенська ОДПІ) від 10.03.2015:

- № про застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату єдиного внеску за вересень 2013 року в сумі 2590,50 грн та нарахування пені в сумі 284,95 грн;

- № про застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату єдиного внеску за жовтень 2013 року в сумі 2611,13 грн та нарахування пені в сумі 52,22 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що у відповідача були відсутні правові підстави для застосування штрафних санкцій та нарахування пені оспорюваними рішеннями, так як позивачем своєчасно сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за вересень та жовтень 2013 року. У свою чергу, суми єдиного внеску були сплачені на рахунки Коростенської ОДПІ, відкриті в органах Державного казначейства України для обслуговування коштів єдиного внеску. Зазначає, що суми всіх платежів списані банком з рахунку Комбінату громадського харчування Коростенської райспоживспілки у день надходження відповідних платіжних доручень та зараховані на рахунки Коростенської ОДПІ.

Представники позивача позов підтримали, справу просили розглядати в порядку письмового провадження, про що подали відповідні заяви.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, на адресу суду направив заяву, у якій просив справу розглядати без його участі. Також, у матеріалах справи містяться письмові заперечення проти позову, за змістом яких просить відмовити у задоволенні позову.

Справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з оглду на наступне.

Встановлено, що на підставі частини 10 та пункту 2 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" Коростенською ОДПІ 10.03.2015 прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску:

1) № , яким до Комбінату громадського харчування Коростенської райспоживспілки за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 22.10.2013 по 01.11.2013 застосовано штраф у сумі 2590,50 грн та нараховано пеню у розмірі 284,95 грн (а.с. 6);

2) № , яким до Комбінату громадського харчування Коростенської райспоживспілки за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 21.11.2013 по 22.11.2013 застосовано штраф у сумі 2611,13 грн та нараховано пеню у розмірі 52,22 грн (а.с. 7).

Не погодившись із рішеннями контролюючого органу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Перевіряючи спірні рішення на відповідність приписам частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходив з наступних мотивів.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема, роботодавці підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Приписами статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" закріплено, що єдиний внесок нараховується на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Порядок обчислення і сплати єдиного внеску врегульований статтею 9 відповідного Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Так, названою правової нормою закріплено, що сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

Отже, згідно вказаних правових норм, остаточний розрахунок за базовий звітний період здійснюється платником не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати та інших видів виплат, на суми яких нараховується єдиний внесок.

Пунктом 8.2 статті 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" встановлено, що банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, яке міститься в документі на переказ готівки, протягом операційного часу в день надходження цього документа до банку.

Відповідно до пункту 22.4 статті 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Згідно платіжних доручень від 18.10.2013 № 950, 951, 952, 953, 954, 955, 956, проведених банком 18.10.2013, Комбінатом громадського харчування Коростенської райспоживспілки сплачено єдиний внесок за вересень 2013 року в загальній сумі 29925,51 грн (а.с. 11-17).

Також, платіжними дорученнями від 20.11.2013 № 1047, 1048, 1049, 1050, 1051, 1052, 1053, які проведені банком 20.11.2013, підтверджується сплата позивачем єдиного внеску за жовтень 2013 року в сумі 30480,92 грн (а.с. 18-23).

Тобто, єдиний внесок за вересень та жовтень 2013 року сплачено позивачем з дотриманням строків, встановлених Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Обґрунтовуючи правомірність оспорюваних рішень, контролюючий орган у запереченнях проти позову вказує на те, що при переході повноважень з адміністрування єдиного внеску до Коростенської ОДПІ, відбувся розподіл рахунків для сплати єдиного внеску для платників Коростенського району та платників міста Коростеня. Згідно картки особового рахунку, за позивачем обліковувалась заборгованість станом на 21.10.2013 в сумі 25904,95 грн (єдиний внесок за вересень 2013 року) та станом на 20.11.2013 - 26111, 25 грн (єдиний внесок за жовтень 2013 року).

Проте, по рахунку № 626 (м. Коростень) за позивачем обліковувались помилково сплачені позивачем суми єдиного внеску за вересень та жовтень 2013 року, які на підставі висновків Коростенської ОДПІ було зараховано на належний рахунок - № 0609.

У свою чергу представники позивача у судовому засіданні 16.04.2015 наголошували на тому, що жодних заяв про перерахування коштів на належний рахунок до контролюючого органу не подавали, і про те, що єдиний внесок був сплачений на неналежний рахунок - дізнались у судовому засіданні.

Так, із картки особового рахунку вбачається, що станом на 21.10.2013 та 20.11.2013 у позивача рахувалась недоїмка в сумі 25904,95 грн та 26111,25 грн, відповідно.

Проте, представником відповідача не заперечувалось та не спростовано письмовими запереченнями проти позову, що рахунок - № 626 призначений для сплати єдиного внеску для платників м. Коростеня.

Дійсно, згідно повідомлення від 15.07.2010 № 3538/03 позивач перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Коростенському районі (а.с. 10), однак, як встановлено судом, єдиний внесок за вересень та жовтень 2013 року ним сплачено на рахунок Коростенської ОДПІ, який призначений для сплати єдиного внеску для платників м. Коростеня.

Частиною 11 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" закріплено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно частини 10 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до пункту 2 частини 11 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Аналіз наведених положень Закону дає підстави для висновку, що для визначення правильності нарахування штрафу та пені, обов'язково слід встановити факт невиконання платником єдиного внеску обов'язку по сплаті сум внеску, а також розмір недоїмки, на який нараховано штраф та пеню.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач сплатив суми єдиного внеску за вересень та жовтень 2013 року 18 жовтня та 20 листопада 2013 р. та не допустив порушення термінів їх сплати, визначених Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Сплата сум єдиного внеску на рахунок, призначений для платників єдиного внеску м. Коростеня, а не Коростенського району, не спростовує факту своєчасної сплати позивачем єдиного внеску.

Суд наголошує на тому, що перехід повноважень з адміністрування єдиного соціального внеску до Коростенської ОДПІ та розподіл рахунків для сплати єдиного внеску для платників Коростенського району та міста Коростеня не може бути підставою для притягнення до відповідальності добросовісних платників єдиного внеску.

Крім того, відповідачем на спростування доводів представників позивача не надано суду жодних доказів про подання останніми заяви про перерахунок помилково сплачених коштів на належний рахунок, а тому формування контролюючим органів висновків (а.с. 40, 41) суперечить приписам пунктів 4, 5 Порядку зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне срахування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 09.09.2013 № 450 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.09.2013 за № 1601/24133.

Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає, що у контролюючого органу не було правових підстав для нарахування штрафних санкцій та пені спірними рішеннями.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, суду не надав.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що оскаржувані податкове рішення Коростенської ОДПІ від 10.03.2014 № та № не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а також суперечать встановленим у справі обставинам, а позовні вимоги Комбінату громадського харчування Коростенської райспоживспілки про визнання їх скасування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 86, 94, 128, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати рішення Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 10.03.2014 № та № .

Стягнути з Державного бюджету України на користь Комбінату громадського харчування Коростенської райспоживспілки 182,70 грн сплаченого судового збору.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Р.М.Шимонович