Справа № 2а-2202/10/1970
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2015 року м. Київ К/9991/95883/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у Теребовлянському районі Тернопільської області

на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.07.2010

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2011

у справі №2а-2202/10/1970

за позовом Госпрозрахункового відокремленого підрозділу «Долина» Теребовлянського споживчого товариства Тернопільської області

до Державної податкової інспекції у Теребовлянському районі Тернопільської області

про визнання нечинним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.07.2010, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2011, позов задоволено. Скасовано рішення ДПІ у Теребовлянському районі № від 27.05.2010 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 59724,30 грн.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду першої та апеляційної інстанції та прийняття нового рішення про відмову в позові, з підстав невірного застосування норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши під час попереднього судового засідання повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідачем проведена перевірка за дотриманням порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій у магазині, що належить позивачу, який розташований в с.Ілавче, Теребовлянського району, за результатами якої складено акт від 05.05.2010.

За висновками акта перевірки позивачем допущено порушення п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 (надалі - Положення), що полягало у несвоєчасному оприбуткуванні готівкових коштів у повній мірі у сумі їх фактичних надходжень в книзі обліку доходів і витрат на підставі фіскальних звітних чеків на загальну суму 11944,86 грн.

Підставою для таких висновків стало те, що реєстрація книги обліку розрахункових операцій №/7 була здійснена у ДПІ у Теребовлянському районі 03.04.2009, а №/8 - 05.10.2009, а тому облік готівкових коштів за період з 01 - 02 квітня 2009 року на суму 3492,63 грн. та 1-4 жовтня 2009 року та 8452,23 грн. здійснено несвоєчасно.

На підставі акта перевірки прийнято рішення № від 27.05.2008 про застосування штрафних (фінансових) санкцій, передбачених абз.3 ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» в сумі 59724,30 грн.

Суд касаційної інстанції не вбачає порушень судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилається відповідач у касаційній скарзі, та вважає, що судом повно встановлені обставини у справі, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні відносини.

Згідно з абзацом третім пункту 2.6 Положення у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних розрахункової книги).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), пункту 1.2 Положення КОРО - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Пунктом 1 Указу Президента України від 12.06.1995 №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Таким чином, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у КОРО. Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність (абзац третій пункту 1 Указу № 436/95).

Однак, як встановлено судами попередніх інстанцій, актом перевірки підтверджено роздрукування позивачем фіскальних звітних чеків за період 01-02 квітня 2009 року та 1-4 жовтня 2009 року та відображення відповідних сум готівки в розділі КОРО «Облік руху готівки» за ці періоди, що виключає підстави для застосування до позивача відповідальності передбаченої пунктом 1 Указу Президента України від 12.06.1995 №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

Крім того, фінансові санкції, застосовані на підставі пункту 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за по рушення норм з регулювання обігу готівки» № 436/95 від 12.06.1995, в розумінні ст.238, 239 Господарського кодексу України є адміністративно-господарськими санкціями, застосування яких можливе лише в межах строків встановлених ст.250 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Таким чином, застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки за період 1-2 квітня 2009 року здійснено відповідачем після закінчення одного року з дня його вчинення, тобто поза межами строків встановлених ст.250 ГК України.

Враховуючи наведене, судова колегія не вбачає підстав для скасування рішень суду першої та апеляційної інстанцій, з мотивів викладених в касаційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Теребовлянському районі Тернопільської області відхилити, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.07.2010 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2011 залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-238 КАС України.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун