Справа № 6а-425/11
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2011-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 6а-425/11
Головуючий у 1-й інстанції: Білоусенко І.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"12" грудня 2011 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегіі:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_2,

при секретарі Бєляєвій Т.В. ,

за участю сторін:

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи на ухвалу Овруцького районного суду Житомирської області від "28" жовтня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, ОСОБА_3 регіонального розвитку, будівництва, житлово-комунального господарства України про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2007 року ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, ОСОБА_3 регіонального розвитку та будівництва України, Київського райвиконкому м.Харкова про визнання факту бездіяльності суб"єктів владних повноважень в частині незабезпечення житлом, стягнення коштів на житло та відшкодування моральної шкоди. Зазначала, що є потерпілою від аварії на ЧАЕС 1 категорії та має посвідчення вдови померлого від наслідків Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії. Згідно направлення на переселення від 06.05.2000 року вона зареєструвалась і стала на чергу для отримання житла у місті Харкові, однак до цього часу житлом не була забезпечена, тоді коли відповідно до п.10 ст.20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " її повинні були забезпечити житлом за місцем переселення на протязі одного року, враховуючи ринкову вартість одного квадратного метра житлової площі, що дорівнює договірній ціні, просила стягнути з відповідача 570 000 грн. на її користь для придбання житла у м.Харкові.

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 04 червня 2008 року позов задоволено частково. Визнано бездіяльність ОСОБА_3 України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в частині незабезпечення житлом ОСОБА_4 Зобов"язано ОСОБА_3 України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи перерахувати цільовим призначенням кошти в сумі 570 000 грн. на рахунок Київського райвиконкому м.Харкова для придбання житла для ОСОБА_4 та на члена її сім"ї ОСОБА_5 Зобов"язано Київський райвиконком м.Харкова видати ОСОБА_4 ордер на вселення в квартиру у м.Харкові.

Дане судове рішення набрало чинності на підставі ухвали Вищого адміністративного суду України від 05 жовтня 2010 року (т.2, а.с.38-40).

У справі 23 листопада 2010 року видано виконавчий лист, що переданий на виконання до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби (т.2 а.с.12).Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 29 грудня 2010 року.

Судове рішення боржником не виконано.

15 березня 2011 року ОСОБА_4 померла. Свідоцтво про право на спадщину за законом видано16 вересня 2011 року сину померлої ОСОБА_5 Як вбачається з свідоцтва, спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з : житлового будинку по вул.Радянській,23 в селі Славенщина Народицького району Житомирської області.

У вересні 2011 року ОСОБА_5 звернувся до Овруцького районного суду з заявою про зміну способу виконання рішення Овруцького районного суду від 04 червня 2008 року та сторони виконавчого провадження.

Зазначав,що попри прийняті міри, МНС України не виконує судове рішення, тому, у зв"язку із вступом у спадкові права і набуттям статусу правонаступника, просив замінити сторону у виконавчому провадженні : ОСОБА_4 у зв"язку із вибуттям ( смертю ) на ОСОБА_5, змінити спосіб виконання рішення,- шляхом списання коштів з рахунку МНС України на користь стягувача ОСОБА_5 в сумі 570 000 грн. цільовим призначенням на рахунок стягувача для придбання житла.

Ухвалою Овруцького районного суду заяву ОСОБА_5 задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження у зв"язку з вибуттям (смерть) ОСОБА_4 на правонаступника ОСОБА_5. Ухвалено про сягнення з МНС України на користь ОСОБА_5 570 000 грн. для придбання житла.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 надзвичайних ситуцій України порушує питання про скасування ухвали з постановленням нової про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_5 На обгрунтування доводів апеляційної скарги МНС України посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зокрема, МНС України вважає, що суд не мав правових підстав для заміни сторони у виконавчому провадженні та зміни способу виконання судового рішення, оскільки зазначені у рішенні кошти не входять до спадкової маси, так як відносяться до особистих немайнових прав .

Заслухавши доповідь судді -доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України « Судові рішення ухвалюються іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України». Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, є «обовязковість рішень суду».

Отже, у найвищому за юридичною силою законі закріплено конституційний принцип обовязковості рішень судів, за ознакою територіальності на всій території нашої держави.

На підставі ч.2,3 ст. 14 КАС України, «постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.»

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», саме виконавче провадження являється завершальною стадією судового провадження. Виконавче провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених законом «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон), сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, яка зобовязана за рішенням вчинити певні дії (передати майно, виконати інші обовязки, передбачені рішенням) або утриматися від їх вчинення.

На підставі ч. 4 ст.11 Закону, у разі вибуття однієї з сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обовязкові тією мірою, в якій вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч.1 ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Частина 2 ст.124 Конституції України визначає : «Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.»

Отже, заміна сторони виконавчого провадження у спосіб звернення до суду конституційний по правовій суті.

Відповідно до ст.264 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Дана правова норма визначає правила про заміну сторони виконавчого провадження і кореспондується з частиною 4 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до п. 3 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження підлягає закінченню у випадку смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обовязків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Саме положення ст.264 КАС України спрямовані на продовження виконавчого провадження у разі вибуття сторони у виконавчому провадженні із заміною її іншою особою.

В процесі вирішення питання судом про заміну сторони у виконавчому провадження постає питання про правонаступництво, на що вказує ст.264 КАС.

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні розуміють заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав його попередника до іншої особи, що раніше не брала участь у виконавчому провадженні.

Вирішуючи питання про заміну сторони виконавчого провадження ОСОБА_4 у зв"язку із її смертю, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що правонаступником померлої є її син ОСОБА_5, єдиний спадкоємець, який прийняв спадщину і якому видано свідоцтво про право на спадщину.

Що стосується посилань МНС України про те, що право ОСОБА_4 на отримання коштів для придбання житла є її особистим немайновим правом, на яке спадщина не відкривається відповідно до положень ст.1219 ЦК України, то колегія суддів апеляційного суду вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.218 Цивільного Кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Серед сукупності прав, що переходять до спадкоємців, можна знайти різні за своїм правовим змістом права. Серед них найбільшу питому вагу має право власності. Крім того, до складу спадщини "входять не тільки права та обов'язки, а й правові утворення, які посідають проміжне становище між правоздатністю і суб'єктивним правом (обов'язком)". Такі права ще називають права на правоутворення, оскільки на їх підставі виникають певні суб'єктивні права.

Саме у даному випадку, коли за судовим рішенням ОСОБА_4 набула права на одержання 570 тис. грн. від МНС України для придбання житла для себе і сина ОСОБА_5, і ці кошти не виплачені їй з вини боржника, то незалежно від того, що кошти реально не одержані, за законом визнається наявність права на кошти і це право не припиняється із смертю спадкодавця, а за правилами правонаступництва переходить до спадкоємця.

Що стосується зміни способу виконання даного судового рішення, то суд першої інстанції обгрунтовано виходив з взаємопов"язанності даного питання із заміною сторони у виконавчому провадженні і відповідно до вимог ст.263 КАС України правильно постановив про зміну способу виконання.

Отже, суд першої інстанції, виконавши всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили справу у відповідності з нормами матеріального права, постановив обґрунтовану ухвалу, в якій повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись ст.ст.195,196,199, 200,205,206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи залишити без задоволення, а ухвалу Овруцького районного суду Житомирської області від 28 жовтня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: ОСОБА_6

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 вул.Радянська,16,с.Словенщина,Народицький район, Житомирська область,11400

3- відповідачу ОСОБА_3 України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи вул. Гончара, 55-А,м.Київ,01030 ОСОБА_3 регіонального розвитку, будівництва, житлово-комунального господарства України вул.В.Житомирська, 9,м.Київ,01025