Справа № 2-а/0614/10512/11
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2013-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Тимошенко А.О.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"23" вересня 2013 р. Справа № 2-а/0614/10512/11

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Євпак В.В.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області на постанову Малинського районного суду Житомирської області від "19" червня 2013 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області, ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2011 року ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Малинської районної державної адміністрації Житомирської області та ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області, в якому просила зобов'язати відповідачів провести нарахування та виплату грошової допомоги в звязку з обмеженням споживання продуктів харчування та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до статей 37 ,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за шість місяців 2011 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_4 є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 4-ї категорії. Територія на якій проживає позивач , є територією радіоактивного забруднення, таким чином вона має право на щомісячну грошову допомогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірах визначених ст.ст. 37, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 19.06.2013 року позовні вимоги задоволено. Визнано протправними дії відповідачів та зобов'язано ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України в Малинському районі здійснити перерахунок та виплату позивачу за період часу з 30.03.2011 року по 23.07.2011 року додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю відповідно до статті 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи з розмірів 15 % мінімальної пенсії за віком, яка розраховується залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, з урахуванням проведених виплат.

Зобовязано ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Малинської районної державної адміністрації Житомирської області здійснити перерахунок та виплату позивачу за період часу з 30.03.2011 року по 30.09.2011 року щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до статті 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" , виходячи з розміру даної допомоги - 30 процентів від мінімальної заробітної плати , з урахуванням проведених виплат.

Не погоджуючись з ухваленим по справі рішенням, управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області звернулося до Житомирського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, відповідач зазначає, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", здійснюється за рахунок Державного бюджету, а кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення в межах визначених ст. 195 КАС України, проаналізувавши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення відсутні з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є працюючим пенсіонером та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України в Малинському районі Житомирської області, віднесена до 4 категорії осіб, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи та проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю. Позивач отримує виплати згідно зі ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", але у меншому розмірі, ніж визначено Законом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач є працюючим пенсіонером та перебуває на обліку у відповідача, віднесена до 4 категорії осіб, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи та проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю, відповідно має право на отримання виплати щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю на підставі та у розмірі передбаченому ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно до ст. 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - особам, віднесеним до категорії 4, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 15 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Беручи до уваги, що Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має вищу юридичну силу в порівняні з Постановами Кабінету Міністрів України на підставі яких здійснювалось нарахування коштів, відповідач неправомірно виплачував додаткову пенсію в меншому розмірі, ніж це передбачено ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Доводи апеляційної скарги про те, що Пенсійний фонд не може проводити виплату спірних сум, оскільки такі кошти є бюджетними, та їх не вистачає на фінансування видатків, передбачених ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України, є необґрунтованими.

Відповідно до ст.19 Конституції України суб'єкти владних повноважень зобов'язані діяти лише на підставі та в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та іншими Законами України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що при визначенні розміру додаткової пенсії підлягає застосуванню ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не Постанови Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Виходячи з викладеного, правильним є і висновок суду про обґрунтованість позовних вимог в частині зобов'язання відповідача провести перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю згідно ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 30.03.2011 року по 23.07.2011 року.

Відповідно до преамбули Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" - цей Закон регулює відносини, що виникають у зв'язку з обов'язком держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до Європейського суду з прав людини проти України.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" - суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейським судом з прав людини у справі "Кечко проти України" було зазначено, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як причину невиконання своїх зобов'язань.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення, яке постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Малинського районного суду Житомирської області від "19" червня 2013 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: ОСОБА_5

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1,11601

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області пл. Соборна, 12 А,м. Малин,Житомирська область,11601 ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області вул. Чорновола,38-Б,м. Малин,Житомирська область,11603