Справа № 442/6381/14-а,2-а/442/213/2014
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року Справа № 876/8893/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Попка Я. С., Кухтея Р. В.;

за участю секретаря судового засідання - Гелецького П. В.;

позивача - ОСОБА_1;

представника відповідача - Круглія Ю. Б.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 вересня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2014 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області про визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області щодо відмови у зарахуванні до загального трудового (страхового) стажу позивача періоду навчання на підготовчому відділенні ветеринарного факультету Львівського зооветеринарного інституту, а саме з 14 жовтня 1973 року по 25 липня 1974 року та періоду роботи в радгоспі «Карпати» Гусиненського відділення з 31 травня 1973 року по 29 вересня 1973 року; зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області провести перерахунок позивачу загального трудового (страхового) стажу та призначеної пенсії з урахуванням періоду навчання на підготовчому відділенні ветеринарного факультету Львівського зооветеринарного інституту, а саме з 14 жовтня 1973 року по 25 липня 1974 року та періоду роботи в радгоспі «Карпати» Гусиненського відділення з 31 травня 1973 року по 29 вересня 1973 року.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що 15 серпня 2012 року позивач отримав право на призначення пенсії за віком, однак відповідачем не було включено до страхового стажу період протягом якого він навчався та період роботи у радгоспі «Карпати» Гусиненського відділення з 31 травня 1973 року по 29 вересня 1973 року, що стверджується записами у трудовій книжці та архівною довідкою.

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 вересня 2014 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі щодо відмови у зарахуванні до загального (страхового стажу) ОСОБА_1 періоду навчання на підготовчому відділенні ветеринарного факультету Львівського зооветеринарного інституту, а саме з 14 жовтня 1973 року по 25 липня 1974 року та періоду роботи в радгоспі «Карпати» Гусиненського відділення з 31 травня 1973 року до 29 вересня 1973 року. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області провести перерахунок ОСОБА_1 загального трудового стажу та призначеної пенсії з урахуванням періоду навчання на підготовчому відділенні ветеринарного факультету Львівського зооветеринарного інституту, а саме з 14 жовтня 1973 року по 25 липня 1974 року та періоду роботи в радгоспі «Карпати» Гусиненського відділення з 31 травня 1973 року до 29 вересня 1973 року.

Зазначену постанову мотивовано тим, що особа, яка навчається, зокрема на підготовчих курсах, одночасно позбавлена можливості працювати, що, зокрема, випливає зі змісту ст. 215, 216 КЗпП України, тому потрібно зараховувати до трудового (страхового) стажу період навчання на підготовчому відділенні. Також зазначено, що записами трудової книжки доведено період роботи позивача у радгоспі «Карпати» з 31 травня 1973 року до 29 вересня 1973 року, а відмова відповідача грубо порушує право позивача, передбачене ст. 46 Конституції України на соціальний захист у старості та суперечить вимогам ст. 19 Конституції України.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем - Управлінням Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що особа, яка є слухачем підготовчого відділення вищого навчального закладу не здобуває певних освітнього та освітньо-кваліфікаційного рівнів. Також зазначено, що в заяві про призначення пенсії не було документів, підтверджуючих роботу позивача в радгоспі «Карпати» Гусиненського відділення.

Позивач, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечив та просить таку залишити без задоволення.

Представник відповідача, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги підтримав та просить таку задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 одержує пенсію за віком та знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м Дрогобичі та Дрогобицького району Львівської області.

Відповіддю Управління Пенсійного фонду України у м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі від 11 липня 2014 року № 5394/10-12, позивачу відмовлено у зарахуванні до загального (страхового стажу) ОСОБА_1 періоду навчання на підготовчому відділенні ветеринарного факультету Львівського зооветеринарного інституту, а саме з 14 жовтня 1973 року по 25 липня 1974 року та періоду роботи в радгоспі «Карпати» Гусиненського відділення з 31 травня 1973 року до 29 вересня 1973 року.

Із записів трудової книжки вбачається, що 31 травня 1973 року позивач був прийнятий в радгосп «Карпати», де пропрацював до 29 вересня 1973 року, оскільки був звільнений у зв'язку з вибуттям на навчання підготовчого відділення Львівського зооветеринарного інституту.

З наявної в матеріалах справи архівної довідки Львівського національного аграрного університету ветеринарної медицини та біотехнологій від 11 липня 2014 року за № 70/17 та записів трудової книжки, вбачається, що ОСОБА_1 згідно наказу № 11-п від 24 листопада 1973 року був зарахований слухачем підготовчого відділення ветеринарного факультету Львівського зооветеринарного інституту, а згідно наказу № 239-4, від 25 липня 1974 року зарахований студентом 1 курсу ветеринарного факультету денної форми навчання Львівського зооветеринарного інституту.

Статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше п'яти років.

Згідно ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Стаття 65 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає загальний порядок визначення середньомісячного заробітку для обчислення пенсій.

Також, відповідно до ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються усі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески. У заробіток для обчислення пенсії членам колгоспів включається оплата в усіх її видах за роботу в громадському господарстві колгоспу

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що факт роботи позивача у радгоспі «Карпати» Гусиненського відділення з 31 травня 1973 року до 29 вересня 1973 року підтверджено відповідними записами у належно оформленій трудовій книжці.

Разом з тим, судом першої інстанції помилково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зарахування до трудового стажу періоду навчання на підготовчому відділенні ветеринарного факультету Львівського зооветеринарного інституту з 14 жовтня 1973 року по 25 липня 1974 року з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Згідно ч. 1 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до п. «д» ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Статтею 1 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що вища освіта - це рівень освіти, який здобувається особою у вищому навчальному закладі в результаті послідовного, систематичного та цілеспрямованого процесу засвоєння змісту навчання, який ґрунтується на повній середній освіті й завершується здобуттям певної кваліфікації за підсумками державної атестації.

Згідно ч. 4 ст. 7 Закону України «Про вищу освіту» вищу освіту мають особи, які завершили навчання у вищих навчальних закладах, успішно пройшли державну атестацію відповідно до стандартів вищої освіти і отримали відповідний документ про вищу освіту державного зразка.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про вищу освіту» студентом (слухачем) є особа, яка в установленому порядку зарахована до вищого навчального закладу і навчається за денною формою, вечірньою або заочною, дистанційною формами навчання з метою здобуття певних освітнього та освітньо-кваліфікаційного рівнів.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що період зарахування позивача слухачем підготовчого відділення не є навчанням у вищому навчальному закладі. Підготовчі курси (підготовчі відділення) при вищому навчальному закладі не є рівноцінними самим вищим навчальним закладам, а навчання на підготовчому відділенні (курсах) не є складовою навчання у вищому навчальному закладі, так як у разі, якщо особа не вступить до останнього з будь-якої причини (відмова від вступу, нездача іспитів тощо), період навчання на підготовчих курсах (відділеннях) не можна вважати здобуттям вищої освіти.

Відтак, правові підстави для зарахування ОСОБА_1 терміну навчання на підготовчому відділенні ветеринарного факультету Львівського зооветеринарного інституту, а саме з 14 жовтня 1973 року по 25 липня 1974 року в трудовий стаж для обчислення пенсії по віку - відсутні.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на неповно, необ'єктивно і всебічно не з'ясованих обставинах, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно із ч. 6 ст. 94 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно із ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: 1) витрати на правову допомогу; 2) витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 4) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

В матеріалах справи наявна квитанція про сплату позивачем судового збору в розмірі 73 грн 08 к.

Частиною 1 ст. 94 КАС України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи, що адміністративний позов задоволено частково, розмір судових витрат, які слід присудити позивачу, визначений відповідно до вимог ч. 3 ст. 94 КАС України та становить 36 грн 54 к.

Керуючись ст. ст. 18, 87, 94, 158-163, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області - задовольнити частково.

Постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 вересня 2014 року в справі № 442/6381/14-а - скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинення дій - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області щодо відмови у зарахуванні до загального трудового (страхового) стажу ОСОБА_1 періоду роботи в радгоспі «Карпати» Гусиненське відділення з 31 травня 1973 року по 29 вересня 1973 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області з 02 липня 2014 року провести перерахунок загального трудового (страхового) стажу та призначеної пенсії ОСОБА_1 з врахуванням періоду роботи в радгоспі «Карпати» Гусиненське відділення з 31 травня 1973 року по 29 вересня 1973 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 36 (тридцять шість) гривень 54 (п'ятдесят чотири) копійки.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення постанови в повному обсязі відкладено - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: Р. В. Кухтей

Я. С. Попко

Постанову складено в повному обсязі 27 квітня 2015 року.