Справа № 804/3353/15
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2015-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2015 р. Справа № 804/3353/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кучми К.С.
при секретарі - Гончаровій В.Г. за участю: представника позивача - Кукурузи В.Ю. представника відповідача - Смольнякової А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, визнання недійсним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -
В судовому засіданні представник позивача пред'явлені позовні вимоги підтримав, та просив суд позов задовольнити з викладених у ньому підстав.
Представник відповідача в судовому засіданні пред'явлені позовні вимоги не визнала в повному обсязі та зазначила, що враховуючи результати перевірки, виявлені невідповідності та неповнота наданих документів за переліком, сформованим відповідно до положень частини третьої статті 53 МК України, не підтвердження заявленої митної вартості за результатами проведених розрахунків з урахуванням документів, що надані позивачем, керуючись вищезазначеними положеннями законодавства, у митниці відсутні підстави для визнання заявленої декларантом митної вартості та скасування рішення про коригування митної вартості №110010000/2014/600198/1 від 28.08.2014 р. Таким чином, посадові особи Дніпропетровської митниці при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості заявленого ПАТ «ДМК ім.Ф.Е. Дзержинського» товару та оформленні картки відмови діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, а тому представник відповідача просила суд у задоволенні позову відмовити.
Заслухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Зазначений товар надійшов на адресу позивача на підставі зовнішньоекономічного контракту від 25.02.2014 р. № 14-0415-12 укладеного між позивачем та компанією «КНІ АО», Австрія. Та заявлений до митного оформлення шляхом подання митної декларації №110010000/2014/021314 від 05.08.2014 р. Митна вартість товару була заявлена позивачем шляхом подання декларації митної вартості форми ДМВ-1 за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 МК України.
Відповідно ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст.58 МК України.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.
Згідно із ст.337 МК України, перевірка документів та відомостей, які подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато-логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Відповідно до ст.33 МК України, митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віданні, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах.
Так, за результатами контролю із застосуванням системи управління ризиками було виявлено ризик можливого заниження митної вартості товару, що спричинило необхідність здійснити перевірку правильності її визначення, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів. За митною декларацією від 05.08.2014 р. № 110010000/2014/021314 при візуальному контролі документів до МД виявлено певні ознаки ризику операції, що визначені наступними індикаторами ризиків: 3.3.2. Дата, сума або умови передплати за товар не відповідають умовам контракту; 4.2.4. Після оплата.
Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.
Під дійсною вартістю відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, згода на обов'язковість якої надана Верховною Радою України, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції.
Таким чином, наявні підстави вважати, що ПАТ «ДМК ім.Дзержинського» не виконано положення Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.
Суд звертає увагу, що за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди). Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.
Згідно ст.52 Митного кодексу України, декларант, зобов'язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Стаття 49 МК України визначає, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена чи підлягає сплаті за ці товари. Статтею 52 МК України встановлено обов'язок декларанта, заявляти митну вартість та подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватись на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. В тому випадку, якщо подані документи: 1) містять розбіжності або 2) наявні ознаки підробки або 3) не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена/підлягає сплаті за ці товари, то це є підставою для витребування додаткових документів (ч.3 ст.53 МК України).
Так, в результаті проведеного контролю стало відомо, що документи, подані відповідно до п.2 ст.53 МК України, які підтверджують митну вартість, не містили достатньої інформації, необхідної для визначення числових значень складових митної вартості, а саме: відсутні документи відповідно п.2.6 ст.53 МК України, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів до кордону України.
Декларантом митна вартість товару заявлена на умовах поставки DAP Дніпродзержинськ.
Відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс) терміном DAP передбачено включення до ціни товару витрат на перевезення до зазначеного місця призначення.
Дані про митну вартість і її складові повинні піддаватися обчисленню, тобто митниця повинна мати можливість їх перевірити (наприклад, чи включені в ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті витрати (за наявності) на страхування, перевантаження, складування, зберігання товару за межами митної території України, пов'язані з транспортуванням цього товару).
Так, посадовою особою митниці встановлено відсутність в основних документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а саме: банківські платіжні документи є обов'язковими для подання до митниці у разі, якщо рахунок сплачено, однак позивачем їх не було надано.
Відповідно до п.4.1. ст.54 МК України здійснено контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
В судовому засіданні встановлено, що в результаті вищевказаного контролю встановлено, що відповідно до п.4.1 зовнішньоекономічного контракту від 25.02.2014 р. №14-0412-12 передбачено, що покупець перераховує в якості передоплати 70% вартості продукції на розрахунковий рахунок продавця протягом 20 банківських днів з моменту отримання оригіналу інвойсу від продавця. 30 % покупець сплачує за фактично поставлену продукцію протягом 20 банківських днів з дати постачання такої продукції з урахуванням нестач.
При цьому довідка ДОД АО «Райффайзен Банк Аваль» від 22.07.2014 р. № 399 не відповідає вимогам п.2.4 ст.53 МКУ, оскільки не є банківським платіжним документом, що стосується оцінюваного товару, тому не може бути застосована в якості документу, що підтверджує заявлену декларантом митну вартість товару.
Крім того, як вбачається з наведеного вище, сума, вказана в довідці банку, не співпадає із загальною сумою передплатних рахунків-проформ.
Так, відповідно до положень Наказу Міністерства фінансів України від 09.10.2-12 р. № 1066 «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень» (п.3.4) під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає в пункті пропуску посадовій особі митниці відправлення документи та відомості, передбачені статтею 335 МК України.
Стаття 335 МК України містить вимоги щодо надання комерційних документів на товари, що перевозяться - за наявності.
Крім того, пунктом 21 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю залізничних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої постановою КМУ від 21.05.2012 р. № 451, передбачено, що у разі прийняття рішення про відправлення товарів у митницю призначення під митним контролем посадова особа митниці відправлення здійснює митні формальності щодо таких товарів відповідно до вимог Митного кодексу України. На всіх перевізних, товаросупровідних документах і документах контролю доставки посадова особа митниці відправлення проставляє підпис і відбиток штампа «Під митним контролем», крім випадків використання електронного документообігу.
Таким чином, у разі, якщо зазначені документи прямували разом з вантажем, вони повинні мати відбитки штампу «Під митним контролем» прикордонної митниці. В іншому випадку виникає сумнів щодо автентичності документів, поданих до митного оформлення.
За умовами контракту від 25.02.2014 р. № 14-0412-12 визначено умови постачання DAP-Дніпродзержинськ, які передбачають несення продавцем витрат доставки до місця призначення. Відповідно до заяви ПАТ «ДМКД», що викладена у листі від 05.08.2014 р. №062Д/1176, підтвердження транспортної складової територією України неможливе, тому з урахуванням умов постачання ВАР Дніпродзержинськ з урахуванням вимог ч.10 ст.58 МК України вартість транспортування від виробника до пункту призначення є складовою вартості товару за контрактом, заявленої декларантом як митна вартість.
Згідно із залізничними накладними від 14.07.2014 р. №№ 041950, 041951 вантаж прямував залізничним транспортом з території Китаю до місця призначення - станції «Правда» Придніпровської залізниці. За інформацією зазначених провізних документів наявне перевантаження із китайських вагонів у вагони РЖД.
Надані позивачем документи не містять відомостей, що однозначно свідчать про включення до ціни товару транспортної складової, яка б враховувала усі понесені продавцем витрати від місця виробництва товару до місця призначення (перевезення, складські витрати, навантажувально-перевантажувальні витрати, витрати з експедирування вантажу).
Відповідно до п.10 ст.58 МК України складовими митної вартості є, в тому числі, і витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на страхування цих товарів.
Таким чином, суд вважає, що дійсно у відповідача були наявні підстави для сумніву у повноті врахування транспортної складової у заявленій декларантом митній вартості товару.
Враховуючи вищезазначені розбіжності та невідповідності згідно з п.3 ст.53 МК України, якщо документи не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, декларант, або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
В судовому засіданні також встановлено, що позивача повідомлено про вимоги п.6 ст.53 МК України, а саме декларант, або уповноважена ним особа, за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. Але декларант відмовився надати будь-які інші документи щодо підтвердження митної вартості, що підтверджується відповідним записом в декларації митної вартості.
Відповідно до п.5 ст.55 МК України проведено консультації з декларантом ПАТ «ДМК ім.Дзержинського» з приводу надання відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме транспортної складової. Декларант також відмовився надавати будь-які інші документи щодо підтвердження митної вартості.
З огляду на те, що надані декларантом документи не відповідають положенням п.п.2, 8 ст.52, п.10 ст.58 МК України та не містять відомостей, що підтверджені документально, визначені кількісно і є достовірними для підтвердження числових значень митної вартості товару відповідно до п.5 ст.55 МК України під час проведення консультацій здійснено обмін наявною у митного органу та декларанта інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Суд вважає, що відповідач мав обґрунтовані підстави для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. При витребуванні додаткових документів митниця діяла відповідно до норм митного законодавства. При цьому митницею, відповідно до наведених законодавчих норм, надано позивачу можливість підтвердження заявленої митної вартості чи коригування митної вартості шляхом надання додаткових документів, однак, позивач відмовився використати надані митницею можливості щодо підтвердження заявленої митної вартості чи узгодження з митницею митної вартості спірного товару, не надав обґрунтувань та підстав щодо неможливості надання додаткових документів. Інших способів, ніж витребування додаткових документів, надання часу для підтвердження заявленої митної вартості товару, у митного органу щодо узгодження митної вартості товару із декларантом законодавчими нормами не передбачені.
Згідно із положеннями ч.2 ст.58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.
Так, оскільки позивачем було відмовлено в наданні додаткових документів у відповідача не було можливості застосувати митну вартість заявлену ПАТ «ДМК ім.Ф.Е. Дзержинського».
Відповідно до п.6.2 та 6.3 ст.54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю у разі, якщо: заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів; невірно проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару; неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 МК України; відсутності у документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Таким чином, митна вартість зазначеного імпортованого товару не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не може бути застосований.
У разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннях Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Застосовано другорядний метод визначення митної вартості - 2-ґ - резервний метод (ст.64 МК України). Визначена митна вартість товару ґрунтується на раніше визнаній митній вартості з урахуванням застережень п.п.3.2, 3.6 ст.64 МК України за якими ввезений співставний товар (враховуючи хімічний склад, марку, виробника, сферу застосування, час ввезення, розмір партії рівнем митної вартості, що визначена за резервним методом - МД (ІМ 40) з 12.06.2014 р. № 110010000/2014/020813 - 1,2768 дол.США /кг, що кроскурсом на 28.08.2014 р. складає 0,9679 Eur/кг, (метод 2ґ).
Враховуючи викладене, суд погоджується з тим, що при визначенні митної вартості товару № 2 застосовано другорядний метод визначення митної вартості - 2- ґ - резервний метод , відповідно до положень статті 64 МК України.
Коригування митної вартості проведено за рішенням про коригування миті вартості від 28.08.2014 р. №110010000/2014/600198/1 із зазначенням, що відповідно до частини 2 статті 55 МК України декларант має право звернутися до митного органу з проханням випустити товари, що декларуються, у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України.
Таким чином, суд вважає, що коригування митної вартості було вірно проведено за рішенням від 28.08.2014 р. №110010000/2014/600198/1 (2 ґ).
Відповідно до положень ч.7 ст.55 МК України, декларанта повідомлено, що у випадку незгоди з рішенням про коригування митної вартості товарів, він має право на випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом надання гарантій, крім випадків, передбачених ч.6 ст.307 МК України.
Позивач скористався наданим правом і товар був випущений у вільний обіг 01.09.2014 р. за умови надання гарантій відповідно до розділу Х МК України.
В судовому засіданні було встановлено, що листом від 17.10.2014 р. № 062Д/1985 позивач звернувся до Дніпропетровської митниці ДФС з проханням відкликати оскаржуване рішення про коригування митної вартості у зв'язку з наданням додаткового документа, а саме - висновку Дніпропетровської ТПП Ч від 07.10.2014 р. № ГО-4509.
Але, наданий висновок експерта від 07.10.2014 р. № ГО-4509 ґрунтується на інформації Інтернет-ресурсів www.alibaba.com, www.made-in-china.com, www.zauba.com, www.rescoproducts.com, www.smetal.com та не враховує особливості зовнішньоекономічної операції, де наявні різні країна виробництва та торгівельна країна, наявність посередника у оцінюваній зовнішньоекономічній операції, транспортну складову вартості товару, пов'язану з характером перевезення товару.
Крім того, сайти мережі Інтернет www.alibaba.com, www.made-in-china.com, www.zauba.com, www.rescoproducts.com, www.smetal.com є он-лайн платформами для бізнесу, «провідними постачальниками он-лайнових маркетингових послуг для імпортерів та експортерів», створювати власні профілі на яких мають можливість будь-які компанії та реєструватися будь-які користувачі. Зазначене унеможливлює перевірку ідентифікації компанії та перевірку сфери її діяльності, цінових даних, розміщених на сайті, що не дозволяє впевнитися у достовірності заявлених даних.
Зазначене унеможливлює використання наданого висновку для підтвердження заявленого декларантом рівня митної вартості товару.
Крім того, листом від 17.10.2014 р. №062Д/1985 позивачем не були надані банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару та підтверджують повноту і своєчасність оплати.
Враховуючи результати перевірки, виявлені невідповідності та неповнота наданих документів за переліком, сформованим відповідно до положень частини третьої статті 53 МК України, не підтвердження заявленої митної вартості за результатами проведених розрахунків з урахуванням документів, що надані підприємством, керуючись вищезазначеними положеннями законодавства, у митниці були відсутні правові підстави для визнання заявленої декларантом митної вартості та скасування рішення про коригування митної вартості від 28.08.2014 р. № 110010000/2014/600198/1.
Про прийняте рішення позивач був повідомлений листом митниці від 24.10.2014 р. №6728/04-50-52.
Відповідно до положень ч.2 ст.58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.
В силу ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За викладених вище обставин та відповідних доказів, суд вважає, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому у задоволенні позову ПАТ «ДМК ім.Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, визнання недійсним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів слід відмовити за викладених вище підстав.
Відповідно до ст.94 КАС України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалена постанова.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 128, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -
У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, визнання недійсним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складено 15 квітня 2015 року.

Суддя Кучма К.С.