Справа № 2а-12890/10/2670
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2015 р. м. Київ К/9991/78034/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
секретар судового засідання Носенко Л.О.,

за участі позивача ОСОБА_4, який є також представником третіх осіб ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32; ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45 та представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Синявські граніти" ОСОБА_46, розглянувши у відкритому судовому засіданні у касаційному порядку у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Кабінету Міністрів України, Хмельницької обласної ради, Голови Старосинявської районної державної адміністрації Хмельницької області, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Синявські граніти", Лозівська сільська рада Хмільницького району Вінницької області, Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Подільський граніт", ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_47, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_48, ОСОБА_19, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_58, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28 ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32; ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_52, ОСОБА_38; ОСОБА_39, ОСОБА_53, ОСОБА_40, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_41, ОСОБА_56, ОСОБА_42, ОСОБА_57, ОСОБА_44, ОСОБА_45 про зобов'язання зупинити діяльність підприємств за порушення екологічних норм за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 липня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2012 року

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 в Окружному адміністративному суді м. Києва пред'явив позов до Кабінету Міністрів України, Хмельницької обласної ради, Голови Старосинявської районної державної адміністрації Хмельницької області про зобов'язання зупинити діяльність підприємств за порушення екологічних норм.

Просив суд:

- зобов'язати Кабінет Міністрів України зупинити діяльність ТОВ "Синявські Граніти", ТОВ "Подільський Граніт" за порушення екологічних вимог;

- заборонити Хмельницькій обласній раді у подальшому надавати у користування для видобутку відкритим способом за допомогою вибухівки будівельного каменю ділянку надр, розташовану на протилежному від с. Думенки Хмільницького району Вінницької області березі річки Південний Буг недалеко від с. Нова Синявка Старосинявського району Хмельницької області, оскільки фактичне взаємне розташування забою кар'єру та с. Думенки не дозволяють організовувати 1500-метрову санітарно-захисну зону між гірничим підприємством і жилими будівлями відповідно до законодавства, та дотримуватися інших встановлених законом нормативів;

- заборонити голові Старосинявської районної державної адміністрації Хмельницької області у подальшому надавати у користування для видобутку відкритим способом за допомогою вибухівки будівельного каменю ділянку надр, розташовану на протилежному від с. Думенки Хмільницького району Вінницької області березі річки Південний Буг недалеко від с. Нова Синявка Старосинявського району Хмельницької області, оскільки фактичне взаємне розташування забою кар'єру та с. Думенки не дозволяють організовувати 1500-метрову санітарно-захисну зону між гірничим підприємством і жилими будівлями відповідно до законодавства, та дотримуватися інших встановлених законом нормативів;

- визнати незаконними розпорядження голови Старосинявської районної державної адміністрації Хмельницької області:

- від 22 листопада 2007 року № 294/2007-р "Про внесення змін та доповнень до розпоряджень Глави адміністрації від 04 січня 2007 року

№ 01/2007-р. № 02/2007-р";

- від 14 березня 2007 року № 68/2007-р "Про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для виробничих потреб";

- від 04 січня 2007 року № 05/2007-р "Про затвердження проекту щодо відведення земельної ділянки";

- від 04 січня 2007 року № 02/2007-р "Про передачу в користування на умовах оренди земельної ділянки ТОВ "Синявські граніти" для дослідно-промислового видобутку блоків Новосинявського родовища гранітів";

- від 04 січня 2007 року № 01/2007-р "Про передачу в користування на умовах оренди земельної ділянки ТОВ "Синявські граніти" під розробку кар'єру для промислового видобутку блоків та виробництва будівельних матеріалів Новосинявського родовища гранітів";

- від 31 липня 2006 року № 162/2006-р "Про погодження технічної документації земельної ділянки";

- від 28 квітня 2005 року № 64 "Про надання згоди на розроблення проекту відведення земельної ділянки".

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 липня 2011 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2012 року заяву ОСОБА_4 про відмову від позовних вимог до Кабінету Міністрів України в частині зобов`язання зупинити діяльність ТОВ "Синявські Граніти" за порушення екологічних вимог задоволено та визнано нечинною постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 липня 2011 року у цій частині, провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Кабінету Міністрів України про зобов`язання зупинити діяльність ТОВ "Синявські Граніти" за порушення екологічних вимог закрито.

В решті постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 липня 2011 року залишено без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 - без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить їхні рішення в частині відмови у задоволенні позову скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення його позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із частиною першою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди повинні перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, при вирішенні даного спору судам першої та апеляційної інстанції слід було перевірити оспорювані рішення суб'єкта владних повноважень на предмет їх відповідності законодавчим та іншим нормативно-правовим актам, які регулюють правовідносини у сфері надання земельних ділянок для розроблення надр промисловим підприємствам, діяльність яких пов'язана із шкідливим та небезпечним для життя та здоров'я населення виробництвом, та щодо забезпечення дотримання безпечних умов виробництва тощо.

У статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Статтею 50 Конституції гарантовано право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Відповідно до частини другої статті 293 Цивільного кодексу України діяльність фізичної та юридичної особи, що призводить до знищення, псування, забруднення довкілля, є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності.

За змістом статті 246 Господарського кодексу України здійснення будь-якої господарської діяльності, що загрожує життю і здоров'ю людей або становить підвищену небезпеку для довкілля, також забороняється.

Відповідні акти місцевих органів виконавчої влади (місцевого самоврядування) мають бути спрямовані на створення умов для здійснення господарської діяльності суб'єктами господарської діяльності та водночас забезпечувати безпеку для життя і здоров'я людей, збереження довкілля.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі розпорядження Старосинявської районної державної адміністрації Хмельницької області від 28 квітня 2005 року ТОВ "Синявські граніти" забезпечено проведення розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 7,9999 га для промислового видобутку блоків та виробництва будівельних матеріалів ТОВ "Синявські граніти" на території Новосинявської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 7,9999 га для промислового видобутку блоків та виробництва будівельних матеріалів ТОВ "Синявські граніти" на території Новосинявської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області погоджено висновками Старосинявського районного відділу земельних ресурсів Хмельницької області від 08 грудня 2006 року, Старосинявського районного відділу містобудування архітектури та житлово-комунального господарства від 28 листопада 2006 року, Відділу оперативного і екологічного контролю Центрального регіону Державного управління охорони навколишнього природного середовища від 07 грудня 2006 року № 75, Відділу охорони пам`яток історії та культури у Хмельницькій області від 07 грудня 2006 року № 2712, Північної територіальної інспекції Державного контролю за веденням робіт по геологічному вивченню та користуванню надрами від 10 січня 2007 року № 2.

Вказані у Висновку державної експертизи землевпорядної документації Хмельницького обласного управління земельних ресурсів від 28 грудня 2008 року № 604 зауваження щодо проекту землеустрою ТОВ "Синявські граніти" усунуті.

Розпорядженням першого заступника голови Старосинявської районної державної адміністрації Хмельницької області від 04 січня 2007 року № 01/2007-р (із змінами, внесеними розпорядженням Старосинявської районної державної адміністрації Хмельницької області від 22 листопада 2007 року № 294/200-р) затверджено проект землеустрою та передано ТОВ "Синявські граніти" у користування на умовах оренди під розробку кар'єру для промислового видобутку блоків терміном на 49 років земельну ділянку площею 7,9999 га, розташовану на території Новосинявської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області за межами населеного пункту, зі зміною її цільового призначення з віднесенням до категорії земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики та іншого призначення.

31 липня 2006 року Старосинявською районною державною адміністрацією Хмельницької області прийнято розпорядженням № 162/2006-р, яким погоджено технічну документацію із землеустрою щодо надання земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ТОВ "Синявські граніти" на території Новосинявської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області. Цим розпорядженням передбачено надання Товариству в оренду земельну ділянку, яка знаходиться за межами населеного пункту Новосинявської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області, на умовах договору оренди, загальною площею 97,63 га строком на 49 років із встановленою орендною платою 63,5 грн./га.

Відповідно до розпорядження Старосинявської районної державної адміністрації Хмельницької області від 04 січня 2007 року № 02/2007-р ТОВ "Синявські граніти" передано у користування на умовах оренди під розробку кар'єру для дослідно-промислового видобутку блоків терміном на 49 років земельну ділянку площею 5,0 га, розташовану на території Новосинявської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області за межами населеного пункту із зміною цільового призначення з віднесенням до категорії земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики та іншого призначення.

Розпорядженням Старосинявської районної державної адміністрації Хмельницької області від 04 січня 2007 року № 05/2007-р затверджено проект землеустрою та рекультивації щодо відведення земельних ділянок ТОВ "Синявські граніти" площею 5,0 га та відповідно 7,9999 га, розташованих на території Новосинявської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області за межами населеного пункту для передачі їх в користування на умовах оренди.

14 березня 2007 року Старосинявською районною державною адміністрацією Хмельницької області прийнято розпорядженням № 68/2007-р, яким погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для виробничих потреб ТОВ "Синявські граніти", передано Товаристу в оренду земельну ділянку із земель промисловості для виробничих потреб, яка знаходиться за межами населеного пункту Новосинявської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області шляхом укладення договору оренди, загальною площею 4,6316 га строком на 49 років.

20 вересня 2004 Державним комітетом природних ресурсів України ТОВ "Синявські граніти" видано строком на 10 років спеціальний дозвіл № 3433 на користування надрами видобування граніту для виробництва щебеню марки 400 600, придатного для шляхобудування, на території Новосинявського родовища, що знаходиться на відстані одного кілометра на південний схід від с. Нова Синявка Старосинявського району Хмельницької області.

Площа об'єкту видобутку становить 8,0 га.

Вказаний спеціальний дозвіл на користування надрами погоджено Державним управлінням екоресурсів у Хмельницькій області 17 червня 2004 року, № 04/1753, а також органом Держохоронпраці 29 червня 2004 року № 5.3-12/4001.

Актом від 06 жовтня 2005 року № 21 Хмельницькою обласною радою з метою розробки Новосинявського родовища гранітів надано ТОВ "Синявські граніти" на строк до 20 вересня 2014 року гірничий відвід площею 10,0 га, що розташований на відстані одного кілометра на південний схід від с. Новосинявка Старосинявського району Хмельницької області.

Відповідно до листа Хмельницької обласної санітарно-епідеміологічної станції від 20 квітня 2010 року № 02-02/798 Новосинявське родовище гранітів відновило свою діяльність у 2006 році у складі ТОВ "Синявські граніти", ТОВ "Подільський граніт". Відстань від родовища до с. Думенки Хмільницького району Вінницької області становить 400 метрів, до річки Південний Буг 200 метрів.

Головний державний інспектор України з охорони навколишнього природного середовища листом від 14 травня 2010 року № 3-12/К402 повідомив, що ТОВ "Синявські граніти" усунуті порушення статті 70 Водного кодексу України, виконання інших приписів щодо звільнення від виробленої продукції і відсіву граніту самовільно зайнятої земельної ділянки в прибережній захисній смузі річки Південний Буг та внесення змін до дозволу на розміщення у 2010 році відходів відсіву граніту тривають. За інформацією Державної екологічної інспекції в Хмельницькій області ТОВ "Подільський граніт" господарську діяльність на території Новосинявського родовища не здійснює.

У зв`язку з вказаними фактами Головний державний інспектор України з охорони навколишнього природного середовища підстав для тимчасової заборони (зупинення) діяльності ТОВ "Синявські Граніти" та ТОВ "Подільський Граніт" за порушення вимог природоохоронного законодавства не виявив.

Ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2012 року, якою задоволено заяву ОСОБА_4 про відмову від позовних вимог до Кабінету Міністрів України в частині зобов`язання зупинити діяльність ТОВ "Синявські Граніти" не є предметом касаційного оскарження у цій справі, а тому, її законність і обґрунтованість судом касаційної інстанції не перевіряється.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив із того, що наявними в матеріалах справи доказами не підтверджено фактів загрози життю, здоров'ю та майну як позивача, так і мешканців с. Думенки Хмільницького району Вінницької області, проекти оскаржуваних актів погоджені відповідними контролюючими органами у встановленому порядку.

Суд апеляційної інстанції погодився з таким висновком суду першої інстанції та залишив його рішення без зміни.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, вказує на передчасність зазначених позицій судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5.4 Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України від 19 червня 1996 року № 173 (далі - Наказ МОЗ № 173) промислові, сільськогосподарські та інші об'єкти, що є джерелами забруднення навколишнього середовища хімічними, фізичними та біологічними факторами, при неможливості створення безвідходних технологій повинні відокремлюватись від житлової забудови санітарно-захисними зонами.

Санітарно-захисну зону слід встановлювати від джерел шкідливості до межі житлової забудови, ділянок громадських установ, будинків і споруд, в тому числі дитячих, навчальних, лікувально-профілактичних установ, закладів соціального забезпечення, спортивних споруд та інших об'єктів, а також територій парків, садів, скверів та інших об'єктів зеленого будівництва загального користування, ділянок оздоровчих та фізкультурно-спортивних установ, місць відпочинку, садівницьких товариств та інших, прирівняних до них об'єктів, у тому числі:

- для підприємств з технологічними процесами, які є джерелами забруднення атмосферного повітря шкідливими, із неприємним запахом хімічними речовинами та біологічними факторами, безпосередньо від джерел забруднення атмосфери організованими викидами (через труби, шахти) або неорганізованими викидами (через ліхтарі будівель, димлячі і паруючі поверхні технологічних установок та інших споруд тощо), а також від місць розвантаження сировини, промпродуктів або відкритих складів;

- для підприємств з технологічними процесами, які є джерелами шуму, ультразвуку, вібрації, статичної електрики, електромагнітних та іонізуючих випромінювань та інших шкідливих факторів - від будівель, споруд та майданчиків, де встановлено обладнання (агрегати, механізми), що створює ці шкідливості.

Водночас Наказом МОЗ № 173 не визначені санітарно-захисні зони для кар'єрів по видобуванню будівельного каменю відкритим способом з використанням вибухових засобів, але ним врегульовано подібні правовідносини шляхом визначення 1500-метрової санітарно захисної зони для кар'єрів по видобуванню залізних руд відкритим способом з використанням вибухових засобів.

Видобуток каменю та видобуток залізної руди в обох випадках відкритим способом та з застосуванням вибухових засобів є однаково небезпечними, оскільки процес вибуху у момент самого вибуху не є повністю контрольованим людиною.

Саме на наявність небезпеки для життя та здоров'я людей, їхнього майна у зв'язку із використанням вибухових засобів при видобутку каменю відкритим способом та вплив на довкілля внаслідок викиду збруднюючого пілу вказує позивач.

На наявність небезпеки для людей при забезпеченні виробничого процесу під час видобутку гранітів на гранкар'єрі та не створення нормативної 1500-метрової санітарно-захисної зони вказує й Центральна санітарно-епідеміологічна станція Міністерства охорони здоров'я України у своєму листі від 10 червня 2010 року № 03.2/6/454-К/449, визнавши таким чином, що видобуток гранітів та видобуток залізної руди в обох випадках відкритим способом та з застосуванням вибухових речовин є однаково небезпечними виробництвами.

Суди не спростували ці обставини з посиланням на наявність інших нормативно-правових актів, які передбачають інші критерії визначення безпечності діяльності відповідних виробничих підприємств та забезпечення безпечної відстані від забою до населених пунктів, а також не вказали чому саме не був застосований вказаний нормативно-правовий акт при визначенні правомірності оскаржуваних актів Старосинявської районної державної адміністрації Хмельницької області.

Між тим, з матеріалів справи видно, що відстань від забою до населеного пункту, тобто до с. Думенки Хмільницького району Вінницької області становить усього 400 м., а до ріки Південний Буг - 200 м.

Крім того, позивач ОСОБА_4 в обґрунтування своїх позовних вимог вказав й на те, що при прийнятті оскаржуваних розпоряджень не було враховано й наявність факторів, які є шкідливими для здоров'я мешканців села та оточуючого природного середовища внаслідок високого вмісту у повітрі гранітного пилу, який виділяється під час відсіювання щебеня.

Так, відповідно до замірів, здійснених комісією Лозівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, акт від 08 лютого 2011 року, відстані у Старосинявському гранкар'єрі від насипу відсіву до урізку берега ріки Південний Буг становить 14 м., від висаджувального блоку до урізку берега ріки Південний Буг - 160 м., від верхньої дробівки до берега ріки Південний Буг - 468 м., від нижньої дробівки до берега ріки Південний Буг - 130 м., а ширина ріки Південний Буг у тому ж місці становить 40 м.

При цьому Лозівська сільська рада Хмільницького району Вінницької області у довідці від 08 лютого 2011 року № 202 повідомила, що границя території Лозівської сільської ради в районі Старосинявського кар'єру проходить по урізку ріки Південний Буг.

Також, відповідно до вимог п. 5.3 Наказу МОЗ № 173 промислові підприємства (вузли) слід розташовувати на підвищених джілянках з добрим природним провітрюванням, з підвітряного боку відносно сельбищної території. При цьому слід орієнтуватися на середньорічну та сезонну (літню, зимову) розу вітрів.

На територіях з гірським, передгірним та горбистим рел'єфом житлову та виробничу зони доцільно розташовувати на різні боки водорозділу. Не допускається розташування промислової зони між водним обєктом та сельбищною територією, а також вище за течією ріки по відношенню до житлового району або рекреаційної зони.

Як видно з матеріалів даної справи, основні виробничі потужності гранітного кр'єру з видобування будівельного каменю відкритим способом з використанням вибухових засобів, подрібнення будівельного каменю з допомогою спеціальних автоматизованих пристроїв та врешті й складування, завантаження та вивантаження готової продукції, розташовані на підвищеній ділянці місцевості з протилежного від підвітряного боку відносно сельбищної території населеного пункту - с. Думенки Хмільницького району Вінницької області.

Судами першої та апеляційної інстанцій при вирішенні даного спору не перевірялися обставини щодо відповідності оскаржуваних актів місцевого органу виконавчої влади вимогам Наказу МОЗ № 173.

В матеріалах справи міститься копія проектної документації щодо відведення земельної ділянки промислового видобутку блоків та будівельних матеріалів ТОВ "Синявські Граніти" на території Новосинявської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області, яка територіально розміщена на протилежному від с. Думенки Хмільницького району Вінницької області березі ріки Південний Буг.

За повідомленням Хмельницької обласної санітарно-епідеміологічної служби Міністерства охорони здоров'я України (лист від 20 квітня 2010 року № 02-02/798) ця проектна документація не пройшла санітарно-епідемоіологічну експертизу в закладах санепідслужби.

З огляду на це не можна вважати таким, що відповідає вимогам Наказу МОЗ № 173 висновок № 1 Головного санітарного лікаря Старосинявського району від 13 лютого 2006 року щодо придатності до розроблення проекту відведення земельної ділянки для видобування каменю.

Ці обставини судами першої та апеляційної інстанцій також залишені поза увагою та без відповідної перевірки доказами.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адсінеістративного судочинства України судові рішення повинні бути законними і обґрунтованими.

Суди не виконали вимок вказаного процесуального законодавства й ухвалили цу справі незаконні і необґрутовані судові рішення, які підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді суду першої інстанції слід більш повно встановити обставини справи з урахуванням вказівок суду касаційної інстанції та у залежності від встановленого вирішити спір.

Водночас суду слід мати на увазі, що позовні вимоги щодо заборони як обласній раді так і районній державній адміністрації приймати рішення щодо надання будь-яким особам у подальшому у користування для видобутку відкритим способом за допомогою вибухівки будівельного каменю ділянку надр в районі гранітного кар'єру є передчасними з огляду на те, що ці вимоги є лише можливими прогнозами порушення прав позивачів у майбутньому.

Така заборона може призвести до обмеження відповідних повноважень суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з частиною другою статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 липня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2012 року скасувати, а справу за позовом ОСОБА_4 до Кабінету Міністрів України, Хмельницької обласної ради, Голови Старосинявської районної державної адміністрації Хмельницької області, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Синявські граніти", Лозівська сільська рада Хмільницького району Вінницької області, Товариство з обмеженою відповідальністю "Подільський граніт", ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_47, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_48, ОСОБА_19, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_58, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28 ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32; ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_52, ОСОБА_38; ОСОБА_39, ОСОБА_53, ОСОБА_40, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_41, ОСОБА_56, ОСОБА_42, ОСОБА_57, ОСОБА_44, ОСОБА_45 про зобов'язання зупинити діяльність підприємств за порушення екологічних норм направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.