Справа № 2а-87/11/2670
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2015-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2015р. м. Київ К/9991/31507/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи за позовом Приватного виробничого підприємства (далі - ПВП) "Рембудмонтаж" до Правління Пенсійного фонду України про скасування нормативно-правового акту в частині за касаційною скаргою ПВП "Рембудмонтаж" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 травня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2012 року

в с т а н о в и л а :

У січні 2011 року ПВП "Рембудмонтаж" в Окружному адміністративному суді міста Києва пред'явило позов до Правління Пенсійного фонду України про скасування нормативно-правового акту в частині.

Просило визнати положення абзацу 3 пункту 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загально обов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 (далі - Інструкція), такими, що не відповідають та суперечать абзацам 3, 4 підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058) та статей 22, 64, частини першої статті 58 Конституції України.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 травня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2012 року, у задоволенні позову відмовлено.

Посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права ПВП "Рембудмонтаж" у касаційній скарзі просить їх рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга ПВП "Рембудмонтаж" не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, та суд апеляційної інстанції, погодившись з таким рішенням, виходили із необґрунтованості позову та того, що оскаржувані положенні Інструкції не суперечать Закону.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду є правильним, оскільки він відповідає вимогам чинного законодавства з огляду на таке.

Згідно із абзацом 3 пункту 6.1 Інструкції (в редакції постанови Правління Пенсійного фонду України від 29 липня 2004 року № 9-4, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12 серпня 2004 року за № 1010/9609) відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах:

- для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у таких розмірах:

- 20 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2004 році;

- 30 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2005 році; 40 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2006 році;

- 50 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2007 році;

- 60 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2008 році;

- 70 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2009 році;

- 80 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2010 році;

- 90 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2011 році;

- 100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених з 2012 року.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону № 1058 визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт. професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копати, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону, (абзац 4). Закон № 1058 набрав чинність з 01 січня 2004 року.

Суди першої та апеляційної інстанцій правильно вказали що, зазначена раніше норма абзацу 3 пункту 6.1 Інструкції за предметом свого регулювання і колом осіб, на яких поширюється, відповідає положенням абзацу 4 підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058, оскільки врегульовує питання відшкодування платниками страхових внесків (страхувальниками-роботодавцями, зазначеними у підпункту 2.1.1 Інструкції) фактичних витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених особам на пільгових умовах за Списком № 1, тобто відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення".

За своїм змістом вона фактично, повторює і деталізує положення абзацу 4 підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058 та не суперечить йому.

Крім того, суди правильно вказали й те, що є помилковим твердження позивача стосовно того, що оскільки до 2004 року обов'язок підприємств відшкодувати Пенсійному фонду витрати на виплату і доставку пільгових пенсій саме за Списком № 1 не існував, то такий порядок зберігається згідно із абзацом 3 підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058, адже відсутність порядку не може розглядатися як його наявність, тим більше, що це буде прямо суперечити абзацу 4 підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058, яким спеціально врегульовано дане питання. У той же час, норма абзацу 4 підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058 не має зворотної дії в часі і поширюється на платників з 2004 року.

Враховуючи викладене та те, що абзац 3 пункту 6.1 Інструкції є таким, що відповідає Закону № 1058, а доводи позивача про невідповідність оскаржуваного абзацу положенням абзаців 3, 4 підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058, статтям 22, 64 та частині першій статті 58 Конституції України як Основного Закону України є необґрунтованими, суди дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і обґрунтованими.

Доводи касаційної скарги правильність висновку судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Приватного виробничого підприємства "Рембудмонтаж" залишити без задоволення, а оскаржувані постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 травня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2012 року в адміністративній справі за позовом Приватного виробничого підприємства "Рембудмонтаж" до Правління Пенсійного фонду України про скасування нормативно-правового акту в частині - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.