Справа № 804/18597/14
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2015-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗахарчук-Борисенко Н. В.
при секретаріЗоідзе Т.А.
представника позивача представника відповідача Постольник О.С. Черненкова Г.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління Міністерства доходів у Дніпропетровській області до Дніпропетровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Комунальне підприємство «Житлово - експлуатаційне підприємство №53» Дніпропетровської міської ради про стягнення заборгованості, -
Лівобережна об'єднана державна податкова інспекція м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - позивач, Лівобережна ОДПІ) звернулась до суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської міської ради (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Комунальне підприємство «Житлово - експлуатаційне підприємство №53» Дніпропетровської міської ради, у якому просить суд стягнути з Дніпропетровської міської ради суму податкового боргу Комунального підприємства «Житлово - експлуатаційне підприємство №53» Дніпропетровської міської ради (далі - третя особа, КП «ЖЕП №53» ДМР ) в розмірі 719 434, 57 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем в порушення вимог Податкового кодексу України, не сплачено самостійно визначені та задекларовані суми з податку на додану вартість, та суми на підставі винесеного податкових повідомлень - рішень, що призвело до утворення заборгованості у розмірі 719 434, 57 грн.
Представник позивача у судове засідання з'явився, адміністративний позов підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання з'явився, проти позову заперечував, просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі та зазначивши, що відсутнє будь - яке правове обґрунтування для звернення стягнення податкового боргу КП «ЖЕП №53» ДМР на кошти Дніпропетровської міської ради, у зв'язку з відсутністю встановлення субсидіарної, повної чи додаткової відповідальності Дніпропетровської міської ради та зобов'язаннями створеного нею КП «ЖЕП №53» ДМР. Крім того, представник відповідача зазначив, що між позивачем та КП «ЖЕП №53» ДМР підписано договір про розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу) тим самим підтверджується фактичне визнання позову з боку третьої сторони.
Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, розглянувши подані документи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, Комунальне підприємство «Житлово - експлуатаційне підприємство №53» Дніпропетровської міської ради знаходиться на обліку в Лівобережній об'єднаній державній податковій інспекції м. Дніпропетровська як платник податків.
Згідно зі статутом, затвердженим наказом комітету комунальної власності міської ради від 18.08.2003 №150-КВ, Комунальне підприємство «Житлово - експлуатаційне підприємство №53» Дніпропетровської міської ради створено згідно з рішенням Дніпропетровської міської ради від 26.02.2003 №14/7. КП «ЖЕП №53» ДМР засноване на комунальній власності територіальної громади міста та входить до системи житлового господарства міста і структурним підрозділом управління житлового господарства міської ради.
З матеріалів справи вбачається, що КП «ЖЕП №53» ДМР має податковий борг перед бюджетом в розмірі 719 434, 57 грн., який виник у зв'язку з несплатою самостійно задекларованих сум податку на додану вартість по наступним деклараціям:
Згідно з ст. 203 Податкового кодексу України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Відповідно до абзацу 1 пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу, у разі якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із того, що відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Пунктом 49.7 статті 49 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов'язаний сплатити суму податкового зобов'язання, самостійно визначену ним у такій податковій декларації, протягом строків, установлених цим Кодексом.
Згідно підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Суд вважає, що у позивача відсутні підстави для звернення стягнення податкового боргу КП «ЖЕП №53» на кошти Дніпропетровської міської ради, у зв'язку з відсутністю встановлення субсидіарної, повної чи додаткової ролі дальності Дніпропетровської міської ради за зобов'язаннями створеного нею КП «ЖЕП №53».
Представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що між Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційне підприємство №53» Дніпропетровської міської ради та Лівобережною ОДПІ укладено договір про розстрочення (відстрочення) грошових зобов'язань (податкового боргу).
З матеріалів справи вбачається, що виконавчий комітет у межах своїх повноважень здійснив лише державну реєстрацію КП «ЖЕП №53», та не може нести відповідальність за податковими зобов'язаннями КП «ЖЕП №53» оскільки нормами чинного законодавства не передбачена відповідальність власника (територіальна громада) або уповноваженого ним органу, а саме: Дніпропетровської міської ради за зобов'язаннями створених ним підприємств. Крім того, суд зазначає, що статутом КП «Житлово-експлуатаційне підприємство № 53» Дніпропетровської міської не встановлено відповідальності власника або уповноваженого органу за зобов'язання підприємства.
Згідно зі ст.96 Цивільного кодексу України учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов'язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов'язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.
Пунктом 96.3. ст.96 Податкового кодексу України не передбачено звернення органу державної податкової служби до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно. Також суд зазначає, що вказаною статтею не передбачено обов'язок суду щодо стягнення податкового боргу з органу місцевого самоврядування.
Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
З огляду на зазначене та беручи до уваги достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а його вимоги такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 11, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Дніпропетровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Комунальне підприємство «Житлово - експлуатаційне підприємство №53» Дніпропетровської міської ради про стягнення заборгованості - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 16 лютого 2015 року

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко