Справа № 2а-551/12
Суддя: Малахова Н.М.
Дата ухвалення: 2012-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Колупаєв В.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"22" червня 2012 р. Справа № 2а-551/12

Житомирський апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючого судді Малахової Н.М.

суддів: Жизневської А.В.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "17" квітня 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до управління праці та соціального захисту населення Корольовської райдержадміністрації про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м.Житомира про визнання неправомірними дій по нарахуванню одноразової компенсації у розмірі нижчому ніж передбачено законом та стягнути з відповідача на його користь суму недоплаченої одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, 1 категорії, інваліду 2-ої групи, в розмірі 14965,20 грн.

В адміністративному позові зокрема зазначив, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, 1 категорії, інвалідом 2-ої групи з 18 жовтня 2011 року. До часу звернення до суду у нього була третя група інвалідності. Відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відповідач повинен був виплатити йому, у разі встановлення вищої групи інвалідності, різницю у компенсаціях , а саме 15 мінімальних заробітних плат , так як при встановленні 3-ої групи інвалідності виплачується одноразова компенсація в розмірі 30 мінімальних заробітних плат, а при встановленні 2-ої групи інвалідності виплачується компенсація в розмірі 45 мінімальних заробітних плат. Станом на грудень 2012 року, на думку позивача, сума компенсації мала становити 15 тисяч 60 грн. виходячи з того, що станом на грудень 2011 мінімальна заробітна плата становила 1004 грн.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомир від 17 квітня 2012 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати зазначену постанову суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Сторони не скористалися своїм правом на участь в судовому засіданні: повноважних представників в засідання суду не направили, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

За таких підстав, з врахуванням приписів ч.4 ст.196 КАС України, п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд апеляційної скарги здійснюється судової колегією за відсутності позивача та представника відповідача, в порядку письмового провадження.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що позивач є потерпілим від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням категорії 1 (а.с. 6).

Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серія 10 ААБ №238191 ОСОБА_3 є інвалідом другої групи з 18 жовтня 2011 р., захворювання пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварій на ЧАЕС (а.с.5).

Довідкою від 02.02.2012 р. №52 управління праці та соціального захисту населення підтверджено перебування ОСОБА_3 на обліку в управлінні з 01.07.2002 року як постраждалого внаслідок аварії на Чорнобильської АЕС 1 категорії 3 групи інвалідності, а з 19.12.2011 року як постраждалого внаслідок аварії на Чорнобильської АЕС 1 категорії 2 групи інвалідності. В довідці також вказано, що згідно зі ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ОСОБА_3 нарахована одноразова компенсація за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 р. №836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " - 94, 80 ( різниця компенсація між 2 і 3 групами інвалідності) в січі 2012 року (а.с.4).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 була правомірно нарахована та виплачена одноразова компенсація за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 94,80 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року "Про компенсаційній виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується, зокрема, в таких розмірах: інвалідам II групи - 45 мінімальних заробітних плат; інвалідам III групи - 30 мінімальних заробітних плат;

У разі встановлення інвалідності вищої групи інвалідам виплачується різниця у компенсаціях.

Виплата здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент встановлення інвалідності чи втрати годувальника.

Разом з цим, згідно з Прикінцевими положеннями Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" у 2012 році, зокрема, норми і положення статей 20,21,22,23,30,31,37,39,48,50,51,52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

У світлі рішень Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 та 25 січня 2012 року №3-рп/2012 суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі , у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету України, виданих у межах його компетенції, на основі й на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України, закону про Державний бюджет на відповідний рік та інших законів України.

Метою і особливістю закону про Державний бюджет України є забезпечення належних умов для реалізації положень інших законів України, які передбачають фінансові зобов'язання держави перед громадянами, спрямовані на їх соціальний захист, у тому числі й надання пільг, компенсацій і гарантій (пункт 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 у справі про соціальні гарантії громадян).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно виходив з того, що у разі наявності суперечностей між нормами законів, що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, що прийнятий пізніше.

Тому є обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо правомірності дій відповідача щодо виплати ОСОБА_3 одноразової компенсації на підставі положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" та у розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка була прийнята на виконання вимог Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та є чинною на час виникнення спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновків, що судом порушені норми матеріального права, оскільки виплати позивачу на виконання вимог ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" були проведені у місячний термін, у 2012 році.

Таким чином, постанова Корольовського районного суду м.Житомира винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 197,198, 200, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м. Житомир від "17" квітня 2012 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) Н.М. Малахова

судді: (підпис)

(підпис) ОСОБА_5

ОСОБА_2

З оригіналом згідно: суддя ________________________________ Н.М. Малахова

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10000

3- відповідачу ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Корольовської райдержадміністрації майдан Польовий,8,м.Житомир,10009