Справа № 2-а-1575/11
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2011-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 2-а-1575/11
Головуючий у 1-й інстанції: Митюк О.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"10" листопада 2011 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області на постанову Ружинського районного суду Житомирської області від "14" червня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ружинського районного суду Житомирської області від 14 червня 2011 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області щодо виплати ОСОБА_4 в період з 06 грудня 2010 року по 31 грудня 2010 року, та з 01 січня 2011 року по 26 травня 2011 року надбавки до пенсії як дитині війни, у розмірі меншому, ніж це визначено Законом України „Про соціальний захист дітей війни.

Зобовязано ОСОБА_3 Пенсійного фонду в Ружинському районі Житомирської області провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_4 в період з 06 грудня 2010 року по 31 грудня 2010 року, та з 01 січня 2011 року по 26 травня 2011 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, передбаченого ст.52 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" та ст.21 Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" , з врахуванням фактично проведених виплат.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області просить постанову суду скасувати. Зазначає, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією Закону України „Про соціальний захист дітей війни, здійснюється за рахунок Державного бюджету, а кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України, а тому фонд не є належним відповідачем у справі.

Сторони в судове засідання не з'явилися хоча про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому судове засідання проводиться за правилами ст. 197 КАС України.

Розглянувши справу та перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Як було встановлено судом, позивач є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни і відповідно до ст. 6 цього ж Закону має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком.

Згідно ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 09.07.03р. - мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

З матеріалів справи вбачається нарахування коштів проводилася у розмірах, встановлених п.8 постанови КМ України від 28.05.08р. №530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян.

Державні соціальні гарантії дітям війни встановлені Законом України Про соціальний захист дітей війни та не можуть бути обмежені іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 3 ст.22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсяг існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.8 КАС України - суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що права позивача порушені та підлягають відновленню.

Доводи апеляційної скарги про те, що Пенсійний фонд не може проводити виплату спірних сум, оскільки такі кошти є бюджетними, та їх не вистачає на фінансування видатків, передбачених ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України, є необгрунтованими.

Відповідно до Положення "Про Пенсійний фонд України", затвердженого Указом Президента України №121/2001 від 01.03.2001 року саме на територіальні управління Пенсійного фонду України покладені такі функції і питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору.

Вихідним критерієм обрахунку доплати до пенсії дітям війни виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої, згідно ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм обрахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає. А відтак, положення ч.3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною 1 цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини для обрахування доплат, передбачених ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а тому, доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування вище вказаних норм є безпідставними.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування постанови суду відсутні.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Ружинського районного суду Житомирської області від "14" червня 2011 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 вул Антонюка,5,с. Княжин,Ружинський район, Житомирська область,13644

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області вул. Леніна,36,смт. Ружин,Житомирська область,13601