Справа № 127/2498/15-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/2498/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Король О.П.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

28 квітня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 03 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про оскарження дій суб'єкта владних повноважень при призначені пенсії державного службовця та зобов'язання вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до Вінницького міського суду Вінницького області з позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про визнання протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.03.2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачу призначено пенсію згідно Закону України «Про державну службу». Позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з 31.08.2011 року.

04.12.2014 року позивач звернулася до управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці із заявою про здійснення їй перерахунку пенсії державного службовця, однак відповідачем 12.12.2014 року їй було відмовлено в перерахунку пенсії.

Статтею 37 Закону України № 3723-ХІІ "Про державну службу" (далі - Закон № 3723-ХІІ) передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 90% суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до статті 33 Закону № 3723-ХІІ заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частиною 1 статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР "Про оплату праці" визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вказаного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, індексація заробітної плати та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 вказаного Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини та аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог позивача.

При цьому, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та зобов'язуючи управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці здійснити нарахування та виплату пенсії з 12 серпня 2014 року, судом першої інстанції не взято до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з 04.12.2014 року, тобто з моменту звернення позивача до управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці із заявою про перерахунок пенсії.

Отже, у зв`язку зі зверненням позивача до управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці 04.12.2014 року, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що право позивача на перерахунок пенсії підлягає захисту з 04.12.2014 року.

Відповідно до ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду суд апеляційної інстанції має право, зокрема змінити постанову суду.

За ч.1 ст.201 КАС України, підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції по суті правильно вирішив справу, однак із помилковим застосуванням норм процесуального права, а тому постанова суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 03 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниці про оскарження дій суб'єкта владних повноважень при призначені пенсії державного службовця та зобов'язання вчинення дій, - змінити в частині дати, з якої необхідно ОСОБА_2 провести перерахунок та виплату пенсії, а саме в третьому абзаці резолютивної частини постанови замість з 12 серпня 2014 року, зазначити з 04.12.2014 року.

В решті постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 03.03.2015 року, залишити без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий /підпис/ Біла Л.М.

Судді /підпис/ Гонтарук В. М.

/підпис/ Матохнюк Д.Б.

З оригіналом згідно:

секретар