Справа № 2-а-213/11
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2011-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"04" серпня 2011 р. Справа № 2-а-213/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.1

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської та ОСОБА_3 області на постанову Дубровицького районного суду Рівненської області від "01" березня 2011 р. у справі № 2-а-213/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2011 року позивачка звернулась до суду з вказаним адміністративним позовом та в обґрунтування вимог зазначила, що відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Посилаючись на те, що такі виплати не проводяться у розмірі, встановленому вказаною статтею, позивачка просила поновити строк для звернення до суду, визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобовязати останнього провести перерахунок та виплату надбавки до пенсії як дитині війни за період з 09.07.2007р. по 01.01.2008р. та з 22.05.2008р. по 01.02.2011р. на загальну суму 5264,70 грн.

Постановою Дубровицького районного суду Рівненської області від 01 березня 2011 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_3 підвищення до пенсії, передбаченого ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 11.08.2010р. по 01.02.2011р.

Зобовязано ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 підвищення до пенсії, передбаченого ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" , за період з 11.08.2010р. по 01.02.2011р. включно з урахуванням фактично виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з винесеною судом першої інстанції постановою, відповідач подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області просить постанову суду від 01.03.2011р. скасувати. Скаржник зазначає, зокрема, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією Закону України "Про соціальний захист дітей війни", здійснюється за рахунок Державного бюджету, а не за рахунок бюджету Пенсійного фонду України, який затверджує Кабінет Міністрів України. На думку скаржника, суд першої інстанції не дослідив обставин, що мають значення для справи.

Вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивачка подала апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі, ОСОБА_3 просила суд змінити постанову від 01.03.2011р. та зобов'язати відповідача нарахувати та здійснити позивачці підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 09.07.2007р. по 01.01.2008р. та з 22.05.2008р. по 01.02.2011р. на загальну суму 5264,70 грн.

Розглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах, передбачених ст.195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Як було встановлено судом, позивачка є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" і відповідно до ст. 6 цього ж Закону має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.03р. - мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

З матеріалів справи вбачається, що нарахування коштів проводилось у розмірах, встановлених пунктом 8 постанови КМ України від 28.05.2008р. № 530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян".

Державні соціальні гарантії дітям війни встановлені Законом України "Про соціальний захист дітей війни" та не можуть бути обмежені іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 3 статті 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що права позивачки порушені та підлягають відновленню.

Доводи апеляційної скарги УПФУ в Дубровицькому районі Рівненської області про те, що Пенсійний фонд не може проводити виплату спірних сум, оскільки такі кошти є бюджетними, та їх не вистачає на фінансування видатків, передбачених статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України, є необґрунтованими.

Відповідно до Положення "Про Пенсійний фонд України", затвердженого Указом Президента України № 121/2001 від 01.03.2001 року, саме на територіальні управління Пенсійного фонду України покладені такі функції і питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору.

Вихідним критерієм обрахунку доплати до пенсії дітям війни виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої, згідно зі статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм обрахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає. А відтак, положення ч.3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною 1 цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини для обрахування доплат, передбачених ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а тому, доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування вище вказаних норм, є безпідставними.

З приводу доводів апеляційної ОСОБА_3 слід вказати наступне.

Як свідчать докази, зібрані в матеріалах справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 перебуває на обліку в УПФУ в Дубовицькому районі лише з 01.01.2010р.

Таким чином, з урахуванням наведеного, протягом 2010-2011р.р. позивач набула право на отримання доплати у розмірі, визначеному ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", так як зазначена норма протягом цих бюджетних років не зупинялась та не скасовувалась.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 просила поновити строк звернення до адміністративного суду, оскільки такий пропущено з поважних причин.

При визначенні періоду здійснення перерахунку цієї доплати, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що такі вимоги позивача підлягають задоволенню лише в межах шестимісячного строку на звернення до суду за захистом порушеного права, визначеного ч .2 ст.99 КАС України виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, правовий припис в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

У ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду, що пов'язане зі специфікою правовідносин, а також має сприяти наданню доказів, підвищує їхню достовірність і тим самим сприяє встановленню істини у конкретній адміністративній справі.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення позову без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, тобто, внаслідок пропущення строків звернення до адміністративного суду для позивача наступають негативні юридичні наслідки.

Спірні виплати є регулярними, тобто про своє порушене право позивач мала знати при отриманні нею щомісячного підвищення до пенсії, передбаченого Законом України "Про соціальний захист дітей війни".

Зважаючи на ту обставину, що позов поданий 11.02.2011 року, суд першої інстанції правомірно вказав, що позовні вимоги підлягають задоволенню в межах визначеного ч.2 ст.99 КАС України шестимісячного строку звернення до суду, а саме починаючи з 11.08.2010р. по 01.02.2011р. (дата, по яку позивач заявив свої вимоги).

Також, судом приймаються до уваги доводи відповідача щодо пропуску позивачем шестимісячного строку, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У звязку з викладеним, постанова суду про задоволення позовних вимог за період з 11.08.2010р. по 01.02.2011р. ухвалена з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні.

В своїй позовній заяві та апеляційній скарзі позивачка просить суд зобов'язати відповідача здійснити виплату надбавки до пенсії на загальну суму 5264,70 грн.

При цьому, слід вказати, що з огляду на положення статей 21,105,162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю.

Отже, адміністративний суд наділений повноваженнями щодо визнання дії суб'єкта владних повноважень незаконними (протиправними) і зобов'язання відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до Закону, а не ухвалювати рішення про стягнення визначених сум.

З урахуванням викладеного, постанова суду від 01.03.2011р. ухвалена з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні.

За наведених умов апеляційні скарги ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської та ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.

Керуючись ч.10 ст.183-2, ст.ст. 197,198, 200, 205, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області та ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Дубровицького районного суду Рівненської області від "01" березня 2011 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: І.Ф.Бондарчук

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,34100

3- відповідачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області вул.Миру 8,м.Дубровиця,Дубровицький район, Рівненська область,34100