Справа № 672/214/15-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 672/214/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Мельник В.М.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

28 квітня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Городоцькому районі Хмельницької області на постанову Городоцького районного суду Хмельницької області від 18 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Городоцькому районі Хмельницької області про визнання протиправною відмову про призначення пільгової пенсії за віком,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Городоцькому районі Хмельницької області про визнання протиправною відмову про призначення пільгової пенсії за віком.

Постановою Городоцького районного суду Хмельницької області від 18 березня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 2-ої категорії, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації на Чорнобильській АЕС у 1987 році Серія НОМЕР_1 , виданим (перереєстрованим) 25.02.1993 року.

По досягненню 52-річного віку позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Городоцькому районі Хмельницької області із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням управління Пенсійного фонду України в Городоцькому районі Хмельницької області (протокол №1013 від 16 грудня 2014 року) йому відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», у зв`язку з відсутністю первинних документів які б підтверджували період роботи в зоні відчуження.

Суд першої інстанції, при ухваленні оскаржуваної постанови та задовольняючи позов виходив з того, позивачем надано достатньо документів для підтвердження його перебування в зоні відчуження по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС на протязі більш ніж 14 днів 1987 року та призначення йому пенсії на пільгових умовах.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 17.06.1993 року № 3284-12 (далі Закон № 3284-12) умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Статтею 12 Закону № 3284-12 встановлено, що право на пенсію за віком мають: чоловіки-після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Статтею 55 Закону № 796-ХІІ визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Так, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у 1987 році в зоні відчуження не менше 14 календарних днів, - передбачено зменшення пенсійного віку на 8 років.

Відповідно до ч.3 ст.65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ (далі Закон № 796-ХІІ) посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

В п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 р. № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Отже, відповідно до п.7 вказаного Порядку, підставою для призначення пенсії, крім довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 № 122, можуть бути інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Як встановлено із матеріалів справи, 25 лютого 1993 року позивачу присвоєно статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році та видано відповідне посвідчення ( категорії 2) Серія А № 074676 від 25.02.1993 року, що надає право користуватися пільгами встановленими Законом, на якому наявний штамп про його перереєстрацію. Дане посвідчення і присвоєння позивачу даного статусу не було оскаржено.

Згідно архівної довідки Деснянської РДА в місті Києві №391 від 06.08.2014 р. вбачається, що ОСОБА_1 в період з березня 1987р. по серпень 1987р. працював в зоні відчуження, за місцем роботи в головному виробничо-розпорядчому управлінні по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за відомостями йому виплачувалась заробітна плата з урахуванням коефіцієнта.

На підтвердження перебування в зоні відчудження позивачем також надано пропуск № НОМЕР_2 на право в`їзду в закриту зону, дійсний до 31.12.1987 року.

Отже, судом першої інстанції встановлено ту обставину, що позивач у період з 01.03.1987 року по 31.08.1987 року, брав участь ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, що підтверджено наданими ним суду належними доказами.

Враховуюючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у відповідача обов`язку призначення позивачу пенсії відповідно до ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими, постанова місцевого суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, зміні або скасуванню не підлягає, а апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Городоцькому районі Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Городоцького районного суду Хмельницької області від 18 березня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Білоус О.В.

Курко О. П.