Справа № 2-а-971/11
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2011-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 2-а-971/11
Головуючий у 1-й інстанції: Коцюба О.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"16" грудня 2011 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегіі:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Жизневської А.В.

ОСОБА_2,

при секретарі Бєляєвій Т.В. ,

за участю сторін:

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду від "26" серпня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради, третя особа- Власюк ОСОБА_5 про визнання недійсним рішення сесії міської ради та зобов"язання анулювати виданий державний акт на право власності на земельну ділянку ,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2011 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 міської ради про визнання недійсним рішення двадцять воської сесії від 17 грудня 2009 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право на земельну ділянку по провулку Воровського,3-а, площею 0,0735 га для обслуговування жилого будинку ОСОБА_6 та видачі державного акту на право власності на дану земельну ділянку.

На обгрунтування позову ОСОБА_3 зазначала, що даним рішенням порушено її право власності на частину земельної ділянки, переданої у приватну власність на підставі рішення ОСОБА_4 міської ради від15.04.1999 року, оскільки встановленням меж земельної ділянки ОСОБА_6 зменшилась площа належної їй ділянки.

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду від 26 серпня 2011 року у позові ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 порушує питання про скасування постанови з підстав неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді -доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 123 Земельного кодексу України (частини 1, 2, 3, 4, 5, 6) надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно ч.4. вказаної статті вибір місця розташування земельної ділянки та надання дозволу і вимог на розроблення проекту її відведення здійснюються у порядку, встановленому статтею 151 цього Кодексу, яка передбачає, що особи, зацікавлені у вилученні (викупі), виборі земельних ділянок, зобовязані погодити з власниками землі і землекористувачами та органами державної влади або органами місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, розміри земельних ділянок, передбачені для вилучення (викупу), умови їх вилучення (викупу), а також розміри земельної ділянки, передбачені для її передачі (надання), умови її передачі (надання) з урахуванням комплексного розвитку території, який би забезпечував нормальне функціонування на цій ділянці і прилеглих територіях усіх об'єктів та умови проживання населення і охорону довкілля. Вибір місця розташування земельних ділянок здійснюють відповідні сільські, селищні, міські, районні, обласні ради, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, Кабінет Міністрів України відповідно до їх повноважень щодо вилучення та передачі (надання) цих ділянок.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: зміни цільового призначення земельних ділянок відповідно до закону; надання у користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості).

Надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою.

Як встановив суд, рішенням виконкому ОСОБА_4 міськради №198 від 15 квітня 1999 року ОСОБА_3 передано безоплатно у приватну власність земельна ділянка площею 0,0870 га по провулку Воровського,5 у м.Новограді-Волинському, на підставі якого власниці видано державний акт на право приватної власності на землю з описом зовнішніх меж ділянки ( а.с. 5).

Рішенням ОСОБА_4 міськради №134 від 27 березня 2003 року у власність ОСОБА_6 передана земельна ділянка площею 0.0715 га по пров.Воровського,3-а у Новограді-Волинському.

У 2009 році , в зв"язку із зверненням ОСОБА_6 про невідповідність зовнішніх меж земельної ділянки, межам, вказаним у державному акті, Міським кадастровим бюро було проведено контрольний обмір земельної ділянки ОСОБА_6, яким встановлено невідповідність фактичних меж, описам меж державного акту.

Результати контрольного обміру були розглянуті сесією міськради 17 грудня 2009 року і було прийнято рішення № 590, яким уточнена площа земельної ділянки по провулку Воровського, 3-а і власнику ОСОБА_6 видано новий державний акт на земельну ділянку площею 0,0735 га.

Між позивачем ОСОБА_3 та третьою особою ОСОБА_6 виник спір з приводу правильності встановлення спільної межі. На думку ОСОБА_3 її ділянка внаслідок оспорюваного рішення зменшилась у площі, а у ОСОБА_6, відповідно, збільшилась.

Вирішуючи спір та відмовляючи у позові, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що прийняте сесією міської ради рішення є правомірним, прав ОСОБА_3 ним не порушено.

Такий висновок суду є обгрунтованим і з ним погоджується колегія суддів апеляційного адміністративного суду.

Разом з тим, суд першої інстанції правильно вказав у судовому рішенні, що спори позивача та третьої особи, як суміжних землевласників щодо усунення перешкод у користування земельною ділянкою, відповідності меж належних ділянок, встановлення огорожі і таке інше ( відповідно до приписів ст.152 ЗК України) - мають бути вирішені в порядку цивільного судочинства, у зв"язку з чим за позовом ОСОБА_3 і відкрито провадження у циваільній справі.

Отже, суд першої інстанції, виконавши всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, постановив обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,200,205,206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду від 26 серпня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: ОСОБА_7

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу Галицька Розалія Йосипівна пров.1-й Воровського ,3а,м.Новоград-Волинський,Житомирська область,11700

3- відповідачу ОСОБА_4 міська рада вул. Шевченка, 16,м.Новоград-Волинський,Житомирська область,11708