Справа № 2-а-13173/11
Суддя: Ченцова С. М.
Дата ухвалення: 2011-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2011 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Ченцової С.М.,

при секретарі Домашенко М.В. ,

з участю : позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника Ріпкінського ВДАІ УМВС України в Чернігівській області , ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

02.11.2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до начальника Ріпкінського ВДАІ УМВС України в Чернігівській області , ОСОБА_2 , в якому просить : скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії СВ1 № 006687 від 23.10. 2011 року.

Заявлені вимоги мотивує тим, що 23.10.2011 року начальник Ріпкінського ВДАІ УМВС України в Чернігівській області , ОСОБА_2 виніс відносно нього постанову про накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за те, що начебто він , керуючи автомобілем в м. Ріпки по вул. Шевченка перевищив встановлену швидкість руху на 21 км/год , рухаючись зі швидкістю 81 км/год. при дозволеній 60 км/год.

Вказану постанову позивач вважає незаконною, оскільки він по населеному пункті рухався зі швидкістю , що не перевищувала 80 км/год, рухався в потоці машин . Зазначає , що окрім показань приладу « Радіс» , які-небудь інші докази не були надані; до протоколу не прикладені матеріали , на яких зафіксовані показання приладу, що вимірював швидкість руху; не вказано в протоколі і про режим , в якому було зроблено вимірювання швидкості руху, не зазначено що врахована межа похибки вимірювання швидкості руху. При винесенні постанови не була дана оцінка поясненням позивача.

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позові та наявні в справі докази. Крім того , доповнив , що він рухався з допустимою швидкістю , в потоці руху інших автомобілів , і не впевнений , що на приладі

« Радіс» зафіксована саме його швидкість . Ні на місці , ні в судовому засіданні відповідачем не доказано , що позивач вчинив правопорушення , яке відображене в протоколі та постанові.

Відповідач в судове засідання не з»явився , про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, 23.10.2011 року начальником Ріпкінського ВДАІ УМВС України в Чернігівській області , ОСОБА_2 винесена постанова , відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за те, що він в м. Ріпки по вул. Шевченка керував автомобілем НОМЕР_1 зі швидкістю 81 км/год при дозволеній 60 км/год , чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Того ж дня , начальником Ріпкінського ВДАІ УМВС України в Чернігівській області , ОСОБА_2 винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення серія СВ1 № 006687 , згідно якої ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності в розмірі 255 грн.

Відповідно до Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями), пункту 12.4, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

У відповідності до вимог ст. 284 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є рішенням, яким встановлюється вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в скоєнні правопорушення та призначається міра адміністративного стягнення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, на підставі якого винесено оскаржувану постанову, ОСОБА_1 стверджував, що не перевищував швидкості руху. Вказані твердження позивача не спростовуються відповідачами по справі.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що диспозиція ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення перевищення водіями транспортних засобів обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, а в даному випадку порушення перевищення обмежень швидкості руху з боку ОСОБА_1 не встановлені, зважаючи на те, що тягар доказування в адміністративному судочинстві лежить на відповідачах - суб'єктах владних повноважень, які в свою чергу не надали суду переконливих доказів, які б спростували доводи позивача, а тому суд вважає їх за правдиві.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На думку суду, оскільки відповідачі в судове засідання не зявились, на вимогу суду не надали доказів, які б спростували вказані позивачем обставини, а позивачем доведені обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, тому суд вважає, що позивач не порушив Правил дорожнього руху України та не вчинив правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Тому , суд вважає , що постанова начальника Ріпкінського ВДАІ УМВС України в Чернігівській області , ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 винесена з порушенням матеріальних та процесуальних норм чинного законодавства, тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 11, 69, 70, 99, 100,159-163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, ст.ст. 122, 251, 252, 256, 283, 285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до начальника Ріпкінського ВДАІ УМВС України в Чернігівській про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії СВ1 № 006687 від 23 жовтня 2011 року по справі про адміністративне правопорушення, винесену начальником Ріпкінського ВДАІ УМВС України в Чернігівській області , ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя С.М. Ченцова