Справа № 564/2502/14-а
Суддя: Грипіч Л.А.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

Про закриття провадження у справі

Справа № 564/2502/14-а

29 квітня 2015 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Грипіч Л.А.

секретар - Мельник Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Костопільської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень Костопільської міської ради, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_5,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_4 звернулися до суду з адміністративним позовом до Костопільської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Костопільської міської ради №267 від 17 лютого 2004 року в частині надання згоди ОСОБА_5 на вибір місця розташування, виготовлення технічної документації та проекту відводу на земельну ділянку по вул.Рівненська 81б пл.0,05 га для будівництва офісу та житлових кімнат в оренду; визнання протиправним та скасувати рішення Костопільської міської ради №378 від 22 грудня 2004 року в частині передачі в орендне користування ОСОБА_5 земельної ділянки по вул.Рівненська, 81б пл.0,05 га для будівництва офісу та житлових кімнат - в оренду строк на 5 років; визнання протиправним та скасувати рішення Костопільської міської ради №826 від 11 лютого 2010 року в частині затвердження містобудівного обґрунтування ОСОБА_5 на земельну ділянку по вул.Рівненська, 81б пл.0,0834 га для розташування відкритої автостоянки легкових автомобілів; визнання протиправним та скасувати рішення Костопільської міської ради №379 від 15 квітня 2010 року про надання дозволу ОСОБА_5 на виготовлення містобудівного обґрунтування на будівництво житлового будинку та господарських будівель по вул.Рівненська 81б.

Обґрунтовуючи позов, позивачі зазначили, що при наданні земельної ділянки в оренду та винесенні спірних рішень міська рада порушила вимоги статтею 18,19,39,52,118 ЗК України.

В судовому засіданні представник третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_5 подав клопотання про закриття провадження у справі в порядку ст.157 КАС України.

Представник відповідача - Костопільської міської ради підтримав клопотання про закриття провадження у справі.

Позивачі та їх представник заперечували проти задоволення клопотання .

Заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає клопотання представника третьої особи про закриття провадження у справі обґрунтованим з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 лютого 2004 року відповідачем (Костопільською міською радою) було прийнято спірне рішення №267 Про надання згоди ОСОБА_5 на вибір місця розташування, виготовлення технічної документації та проекту відводу на земельну ділянку по вул.Рівненська 81б пл.0,05 га для будівництва офісу та житлових кімнат в оренду.

22 грудня 2004 року прийнято рішення №378 Про передачу в орендне користування ОСОБА_5 земельної ділянки по вул.Рівненська, 81б пл.0,05 га для будівництва офісу та житлових кімнат - в оренду строк на 5 років.

28 липня 2005 року між ОСОБА_5 і Костопільською міською радою був укладений договір оренди земельної ділянки 0,050 га по вул.Рівненська, 81б в м.Костопіль, строком на 5 років.

11 лютого 2010 року Костопільською міською радою прийнято рішення №826 Про затвердження містобудівного обґрунтування ОСОБА_5 на земельну ділянку по вул.Рівненська, 81б пл.0,0834 га для розташування відкритої автостоянки легкових автомобілів.

15 квітня 2010 року прийнято рішення Костопільської міської ради №379 Про надання дозволу ОСОБА_5 на виготовлення містобудівного обґрунтування на будівництво житлового будинку та господарських будівель по вул.Рівненська 81б.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЗК України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

За приписами частини другої статті 5 Конституції України носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до частини третьої статті 140, частини першої статті 144 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи; органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Статтею 80 ЗК України установлено, що субєктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності.

За змістом статей 2 та 5 ЗК України Рада при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним субєктом земельних відносин.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 17 КАС України визначено компетенцію адміністративних судів, зокрема, яка поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є правильність рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Так, термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Земельні відносини поділяються на публічні та приватні. Відповідно, і спори в таких відносинах можуть бути як публічно-правовими, так і приватноправовими (цивільними, господарськими).

Згідно з частиною другою статті 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є: держава Україна, ОСОБА_6 Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб'єкти публічного права.

Статтею 172 цього Кодексу встановлено, що територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов'язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Міська рада у справі, яка розглядається, є суб'єктом цивільних правовідносин і має такий самий правовий статус, що й інші учасники цих відносин. Реалізуючи право розпорядження земельною ділянкою, що перебувала у її власності, міська рада відповідно до статті 5 ЗК України має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вона вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Тобто, при здійсненні повноважень власника землі відповідач є рівноправним суб'єктом земельних відносин, дії якого спрямовані на реалізацію права розпоряджатися землею. У цьому випадку відсутня підпорядкованість одного учасника земельних правовідносин іншому, яка має місце під час здійснення органом місцевого самоврядування владних управлінських функцій.

Частиною четвертою статті 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Зазначені положення Основного Закону кореспондуються з пунктом «в» статті 5 ЗК України, згідно якого земельне законодавство базується на принципі невтручання держави у здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом.

Із наведеного вбачається, що при здійсненні повноважень власника землі Костопільська міська рада не є суб'єктом владних повноважень у тому значенні цього терміну, в якому його вжито у пункті 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, а є рівноправним суб'єктом відносин, дії якого спрямовано на реалізацію свого права розпоряджатися землею.

За обставин, коли заявлені у справі позовні вимоги випливають із відносин, що мають приватноправовий характер, а відповідний орган місцевого самоврядування не виступає в цих відносинах як суб'єкт владних повноважень, його участь в розподіленні між користувачами часток землі не змінює правової природи спірних відносин і не перетворює цей спір у публічно-правовий.

Таким чином, спірні правовідносини мають приватноправовий характер та підлягають розгляду за правилами цивільного процесу судочинства.

Така ж правова позиція і Верховного суду України висловлена в Постановах від 11 листопада 2014 року під час розгляду справи № 21-493а14 та від 09.12.2014 року у справі №21-308а14, у разі прийняття субєктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Частиною 1 ст.244-2 КАС України визначено, що Рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного зясування всіх обставин у справі і обовязок субєкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо її не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за необхідне закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_4, роз'яснивши позивачам їх право звернутися з позовом до суду за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 157, 244-2 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Костопільської міської ради Рівненської області про визнання протиправними та скасування рішень, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_5 закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Костопільський районний суд протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Грипіч Л.А.