Справа № 2а-5416/09/1770
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2011-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"18" липня 2011 р. Справа № 2а-5416/09/1770

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_1,

з участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

позивача та представника МНС

розглянувши апеляційну скаргу Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "25" березня 2011 р. у справі № 2а-5416/09/1770 за позовом ОСОБА_3 до Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Головного Управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від Чорнобильської катастрофи у Львівській області, Львівської обласної державної адміністрації про визнання неправомірною відмови

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2009 року ОСОБА_3 звернувся позовом до відповідачів по справі в якому просив визнати неправомірною відмову Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи у виділенні коштів на придбання житла як переселенцю із радіоактивно забрудненої зони, зобов'язати відповідачів виділити йому кошти необхідні для придбання житла у м. Львові та забезпечити позов.

Позовні вимоги позивач ОСОБА_3 мотивує тим, що він. має право на отримання житла як переселенець згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Через не виконанням посадовими особами відповідачів своїх управлінських функцій у сфері забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на час звернення до суду, він житло не отримав. У звязку з чим просив задовольнити позов у повному обсязі.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 25 березня 2011 року позов задоволено частково.

Визнано бездіяльність Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи щодо не виділення коштів на забезпечення житлом ОСОБА_3 неправомірною.

Зобов`язано Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи перерахувати цільовим призначенням кошти у відповідності до Порядку використання у 2008 році коштів , передбачених у державному бюджеті для забезпечення житлом громадян, які потраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи для придбання житла ОСОБА_3 В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач МНС подав апеляційну скаргу, в якій просить - скасувати постанову суду першої інстанції, як незаконну та відмовити в задоволенні позову. В своїй апеляційній скарзі Міністерство посилається на незаконність, необєктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без зміни.

Представник МНС в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просить суд задовольнити її у повному обсязі з підстав, які в ній зазначені.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-XII від 28.02.1991 року (далі Закон).

ОСОБА_4 є громадянином, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи третьої категорії та є інвалідом 3 групи загального захворювання, що підтверджується посвідченням потерпілого серії № 514659 від 24.12.2002 року та пенсійним посвідченням № 142275 від 03.10.1961 року, відповідно.

Відповідно до направлення Виконавчого комітету Рівненської обласної Ради народних депутатів №109 від 08.02.1990 року (а. с. 6) позивач та члени його сімї, в звязку з радіоактивним забрудненням м. Сарни Рівненської області (їх попереднє місце проживання) внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, були направлені для працевлаштування та забезпечення житлом до Львівської області. Дане наплавлення направлене до Львівського облвиконкому. Згідно Рішення виконавчого комітету Золочівської міської Ради народних депутатів Львівської області № 330 від 24.08.1990 року (а. с. 7) позивача разом із членами його сімї було зараховано на квартирний облік в загальну чергу під №736 та в позачергову чергу під №58. Довідкою Головного Управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи у Львівській області за № 16-11275 від 13.10.2008 року (а. с. 9) повідомлено позивача, що він у загальному обласному реєстрі черговиків (постраждалі 1 та 2 категорій, переселені), враховуючи їх кількість та час перебування на житловій черзі, знаходиться під №7 від 24.08.1990 року, а на обліку громадян, переселених із забрудненої території він знаходиться першим відповідно до часу зарахування на чергу. Крім того, відповідачем - ОСОБА_5 управлінням Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи у Львівській області додатково повідомлено позивача про те, що на час видачі довідки відсутня інформація про обсяг коштів для придбання житла громадянам, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС за 2008 рік.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 47.Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставами на відселення громадян з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, є положення Концепції проживання населення на територіях України з підвищеними рівнями радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи. Етапи відселення визначаються Концепцією. Громадянам, які прийняли рішення про виїзд із зони гарантованого добровільного відселення, створюються умови для відселення. Порядок відселення та самостійного переселення визначається Кабінетом Міністрів України. Кожен громадянин, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, має право на підставі наданої йому об'єктивної інформації про радіаційну обстановку, дози опромінення і можливі їх наслідки для здоров'я самостійно приймати рішення про дальше проживання на цій території чи відселення. Громадянам, які прийняли рішення про виїзд із зони гарантованого добровільного відселення, створюються умови для відселення.

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", громадяни, які евакуйовані або відселені (відселяються), безплатно забезпечуються жилими приміщеннями, як правило, у спеціально збудованих для цієї мети селищах, будинках і квартирах, які передаються їм в особисту власність. Частиною другою цієї ж статті Закону встановлено, що громадяни, які самостійно переселяються або переселилися відповідно до статті 4 цього Закону за направленнями обласних державних адміністрацій, за новим місцем проживання (крім м. Києва та курортних місцевостей) включаються підприємствами, установами та організаціями, де вони працевлаштовані, або місцевими державними адміністраціями, виконавчими органами рад до окремих від інших категорій списків для позачергового одержання житла без подання документів про здачу приміщення, яке вони займали.

Постановою Кабінету Міністрів України № 230 від 05.03.2008 року "Про затвердження Порядку використання у 2008 році коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", передбачено, що головним розпорядником коштів є Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 з того моменту, коли він став першим на позачергову чергу обліку громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та потребують покращення житлових умов, має право на безоплатне забезпечення жилими приміщеннями. На даний час позивач житло не отримав. З приводу надання житла позивач неодноразово звертався до відповідачів, однак, у наданні житла йому було відмовлено.

Так, відмову в наданні ОСОБА_3 квартири Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи мотивує тим, що у 2008 році цінові пропозиції на закупівлю готового житла від юридичних чи фізичних осіб та підрядних організацій Львівської області до МНС України не надходили, а відповідно до Законів України Про Державний бюджет України на 2009 рік та Про Державний бюджет України на 2010 рік кошти для забезпечення житлом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачені не були.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що посилання відповідача, на відсутність коштів є безпідставними, оскільки вказані Закони України "Про державний бюджет", звужуються права громадян, які мають право, відповідно до ст. 32 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на позачергове безоплатне отримання житла протягом одного року з дня подачі заяви, при цьому жодних винятків, які б давали підстави органам державної влади та місцевого самоврядування не виконувати цього положення Законом непередбачено.

Крім того, статтею 71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону. Таким чином, Закон України "Про державний бюджет" не може розглядатися як закон про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому норми закріплені в Законі повинні виконуватися незалежно від того передбачено це Законом України "Про державний бюджет" чи ні.

Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи не може посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань, визначених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Аналогічної думки дійшов Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 15.10.2009 року у справі "Комнацький проти України", "Кечко проти України".

Колегія вважає, що суд першої інстанції, дослідивши в судовому засіданні надані сторонами по справі докази, обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки постанову Рівненським окружним адміністративним судом від 28 січня 2011 року винесено відповідно до позовних вимог з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і суд дав правильну оцінку обставинам справи, то колегія суддів апеляційної інстанції не знаходить підстав, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст.195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків чорнобильської катастрофи залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 25 березня 2011 року без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: І.Ф.Бондарчук

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 вул.Поліська,80,с.Ремчиці,Сарненський район, Рівненська область,34520

3- відповідачу ОСОБА_5 Управління Міністетства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від Чорнобильської катастрофи у Львівській області вулюПідвальна, 6,м.Львів,79000