Справа № 872/14534/13
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 квітня 2015 рокусправа № 804/7788/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Чабаненко С.В. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Павлоградського районного комунального підприємства "Пересувна механізована колона № 90" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2013 року у справі за адміністративним позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до Павлоградського районного комунального підприємства "Пересувна механізована колона № 90" про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернулось з адміністративним позовом до Павлоградського районного комунального підприємства "Пересувна механізована колона № 90" про стягнення заборгованості по фінансовим (штрафним) санкціям в розмірі 10 884,89 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2013 року адміністративний позов задоволено повністю.

Стягнуто з Павлоградського районного комунального підприємства "Пересувна механізована колона № 90" () на користь Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності суму заборгованості по фінансовим (штрафним) санкціям в розмірі 10 884,89 грн. (десять тисяч вісімсот вісімдесят чотири гривні 89 коп.) перерахувавши на р/р 3002 в ПАТ КБ "Надра", МФО 380764, , одержувач - Павлоградська міжрайонна виконавча дирекція Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 та ст. 41 КАС України не перешкоджає розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Павлоградське районне комунальне підприємство "Пересувна механізована колона № 90" зареєстроване Павлоградською районною державною адміністрацією 02.08.2001 року.

Відповідач є платником внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у Павлоградській міжрайонній виконавчій дирекції, взято на облік з 28.12.2001 року.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" (далі - Закон 2240-ІІІ) Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Фонд) є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у

зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, провадить збір і акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені статтею 34 цього Закону, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів. Фонд належить до цільових позабюджетних страхових фондів.

Працівниками Павлоградської міжрайонної виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності проведена планова перевірка відповідача з правильності нарахування, сплати страхових внесків та цільового використання коштів ФСС з ТВП за період з 01.01.2008 року по 01.12.2012 року, за результатами якої складено акт від 24.12.2012 року.

Вказаним актом, зокрема розділом VI встановлено наступне.

Путівка № 30474 в санаторій "Утьос", видана по накладній № 67 від 04.08.2011 року від Павлоградської МрВД її строком заїзду 26.08.2011 року вартістю 4998 грн., була видана на підставі протоколу комісії № 1 від 01.08.2011 року Ібрагімову Джалілю Музаффар огли (директору) за 30 % вартості. Часткова вартість за путівку перерахована до Павлоградської МрВД платіжним дорученням від 20.07.2012 року № 68-1000 грн., та 02.08.2012 року № 74 - 499,90 грн., що є порушенням пункту 4.14 Порядку 12, обумовлений частиною 1 статті 47 ЗУ 2240-ІІІ. Відповідно до пункту 6.2 Порядку 12 сума витрат Фонду за путівку, що видана з порушенням цього Порядку, не приймається до заліку та відшкодовується за рахунок страхувальника з урахуванням сплаченої часткової вартості. Використано з порушенням 3498,60 грн. (4998,00 грн. - 1499,40 грн.).

Путівка № 294043 в санаторій "Синяк", видана по накладній № 57 від 26.01.2009 року від Павлоградської МрВД зі строком заїзду від 14.02.2009 року, вартістю 3843 грн., з частковою вартістю в розмірі 20 %. Часткова вартість за путівку перерахована до Павлоградської МрВД платіжним дорученням від 24.07.2009 року № 45 - 768,60 грн., що є порушенням пункту 4.14 Порядку 12, обумовлений частиною 1 статті 47 ЗУ 2240-ІІІ.Відповідно до пункту 6.2 Порядку 12 сума витрат Фонду за путівку, що видана з порушенням цього Порядку, не приймається до заліку та відшкодовується за рахунок страхувальника з урахуванням сплаченої часткової вартості. Дана путівка видана ОСОБА_2 (не застрахована особа, не є працівником даного підприємства), що є порушенням пунктів 4.12, 4.13, 4.14 Постанови правління Фонду від 02.06.2005 р. № 55 "Про затвердження Інструкції про порядок забезпечення застрахованих осіб і членів їх сімей путівками на санаторно-курортне лікування, які придбані за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності" (далі - Інструкція 55) обумовлений частиною 1 статті 47 ЗУ 2240-ІІІ. Відповідно до пункту 6.2 Інструкції 55 сума витрат Фонду за путівку, що видана з порушенням цього Порядку, не приймається до заліку та відшкодовується за рахунок страхувальника з урахуванням сплаченої часткової вартості. Використано з порушенням 3074,40 грн. (3843,00 грн. - 768,60 грн. ).

Щодо висновків позивача про порушення, виявленні під час отриманні путівки в санаторій "Утьос", яка видана 04.08.2011 року слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 4.14 Порядку отримання застрахованими особами і членами їх сімей санаторно-курортного лікування, що сплачується за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 25.02.2009 р. № 12 (Порядок-12) визначено, що за відсутності квитанції до прибуткового касового ордера або квитанції про часткову оплату вартості путівки застрахованій особі путівка не видається. Як встановлено в ході перевірки путівка була видана по накладній № 67 від 04.08.2011 року зі строком заїзду до 26.08.2011 року, однак її вартість була сплачена частинами 20.07.2012 року та 02.08.2012 року, а п.6.2 вказаного Порядку передбачено - сума витрат Фонду за путівки, що видані з порушенням цього Порядку, у тому числі не використані, не приймається до заліку та відшкодовується за рахунок страхувальника.

Отже матеріалами справи підтверджено факт вчинення вказаних порушень.

Щодо висновків позивача про порушення, виявленні під час отриманні путівки в санаторій "Синяк", яка видана 26.01.2009 року слід зазначити наступне.

До 25.02.2009 року порядок забезпечення застрахованих осіб і членів їх сімей путівками на санаторно-курортне лікування, які придбані за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності визначався Інструкцією про порядок забезпечення застрахованих осіб і членів їх сімей путівками на санаторно-курортне лікування, які придбані за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженою Постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 02.06.2005 р. № 55, а з 25.02.2009 року діє Порядок отримання застрахованими особами і членами їх сімей санаторно-курортного лікування, що сплачується за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 25.02.2009 р. № 12, в якому містяться аналогічні норми що й в Інструкції 55.

Отже, в ході перевірки було встановлено порушення 4.12, 4.13,4.14 вказаної Інструкції, якими передбачено, що видача путівок особам, які не працюють на даному підприємстві, крім випадків, передбачених пунктами 4.6, 4.8, 4.9 цієї Інструкції, забороняється (п.4.12); часткова оплата вартості путівки до санаторію вноситься в касу страхувальника за місцем роботи застрахованої особи, а при відсутності каси - через установу банку на рахунок органу Фонду за місцем реєстрації страхувальника. Часткова оплата вартості путівки до санаторію-профілакторію вноситься в касу підприємства, на утриманні якого знаходиться цей санаторій-профілакторій. Прийняття часткової оплати вартості путівки оформлюється прибутковим касовим ордером (для установи банку - квитанцією), що видається одержувачу путівки (п.4.13); при відсутності прибуткового касового ордера або квитанції про часткову оплату вартості путівки застрахованій особі путівка не видається (п.4.13). Тобто в ході перевірки встановлено, що особа, яка отримала путівку - ОСОБА_2 не є застрахованою особою та не є працівником підприємства відповідача, окрім того встановлено те, що фактично вказану путівку було оплачено платіжним дорученням від 24.07.2009 року, тобто вже після її отримання, що також забороняється п. 14.4 Порядку отримання застрахованими особами і членами їх сімей санаторно-курортного лікування, що сплачується за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 25.02.2009 р. № 12.

Таким чином твердження відповідача про неможливість застосування вимог вказаної постанови, у зв'язку тим, що на час отримання путівки до санаторію "Синяк" її не існувало є хибним.

Відповідно до ст. 30 "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" страхувальники та інші отримувачі страхових коштів у разі порушення порядку використання страхових коштів відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми. За несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів відповідно до частини першої статті 21 та статті 22 цього Закону на страхувальників та інших отримувачів коштів Фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів. Одночасно на суми несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів і штрафних санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

На підставі виявлених порушень, позивачем 11.01.2013 року прийнято рішення № 01/14 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових (штрафних) санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, відповідно до якого відповідачу необхідно було повернути грошові кошти у розмірі 6573,00 грн. - неправомірні витрати та штраф у сумі 3286,50 грн. Вказане рішення отримане відповідачем 24.01.2013 року.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 22 вказаного Закону страхувальники, інші отримувачі коштів Фонду зобов'язані у десятиденний строк після отримання рішення органу Фонду про повернення коштів перерахувати страхові кошти, використані з порушенням встановленого порядку використання, а також фінансові санкції, визначені у статті 30 цього Закону. У разі якщо страхувальники та інші отримувачі страхових коштів вважають, що орган Фонду неправильно визначив суми страхових коштів, використаних з порушенням встановленого порядку, та фінансових санкцій чи прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, або виходить за межі його компетенції, такі страхувальники та інші отримувачі страхових коштів протягом десяти календарних днів з дня отримання такого рішення мають право в письмовій формі звернутися до зазначеного органу Фонду із скаргою про перегляд цього рішення. Орган Фонду зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів після отримання скарги страхувальника, іншого отримувача страхових коштів на їхню адресу поштою з повідомленням про вручення або надати під розписку. У разі якщо орган Фонду надсилає рішення про повну або часткову відмову у задоволенні скарги, страхувальники та інші отримувачі страхових коштів протягом десяти календарних днів з дня отримання відповіді мають право звернутися з повторною скаргою до органів Фонду вищого рівня або до суду.

Враховуючи, що відповідачем у визначений законодавством строк не вживались заходи з приводу оскарження вищевказаного рішення та не було добровільно сплачено грошові кошти в розмірі 9859,50 грн., позивачем 07.02.2013 року прийнято рішення 1/14-1 про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, відповідно до якого на відповідача накладений штраф у розмірі 985,95 грн. та нарахована пеня у розмірі 39,44 грн. Вказане рішення було отримано відповідачем 21.02.2013 року, доказів на його оскарження до суду не надано.

Отже, за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 10 884,89 грн.

Щодо твердження скаржника про відсутність повноважень у ОСОБА_3 на подання позовної заяви, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи міститься постанова Правління Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 11 від 27.02.2008 року № 11 "Про представництво інтересів Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності" та наказ виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 12.10.2004 року № 141-к "Про призначення ОСОБА_3" (а.с. 23-24).

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Павлоградського районного комунального підприємства "Пересувна механізована колона № 90" - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2013 року у справі за адміністративним позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до Павлоградського районного комунального підприємства "Пересувна механізована колона № 90" про стягнення заборгованості - залишити без змін.

Ухвала суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: А.В. Шлай