Справа № 826/11933/14
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державної архітектурно-будівельної інспекції України та Прокуратури міста Києва на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Кепітал Лайн» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві за участі Прокуратури міста Києва про визнання неправомірними дій та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Кепітал Лайн» (далі - Позивач, ТОВ «Нью Кепітал Лайн») звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві (далі - Відповідач, ІДАБК у м. Києві) про визнання неправомірними дій щодо винесення припису про заборону експлуатувати нежитлові приміщення №25 по вул. Горького, 43-45 у Голосіївському районі м. Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.08.2014 року відкрито провадження у вказаній справі за №826/11933/14.

Крім того, у серпні 2014 року ТОВ «Нью Кепітал Лайн» звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до ІДАБК у м. Києві про визнання неправомірними дій щодо винесення постанови №256/14/7126-57/1408/02/2 від 14.08.2014 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності та скасування постанови №256/14/7126-57/1408/02/2 від 14.08.2014 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.09.2014 року відкрито провадження у вказаній справі за №826/12638/14 та передано останню до судді Амельохіна В.В. для вирішення питання про об'єднання з адміністративною справою №826/11933/14.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.09.2014 року об'єднано адміністративні справи №826/11933/14 та №826/12638/14 в одне провадження та присвоєно загальний №826/11933/14.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.03.2015 року адміністративний позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що Відповідачем винесено оскаржувані припис та постанову без урахування судового рішення, яким скасовано наказ про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Не погоджуючись із викладеним у постанові рішенням, Державна архітектурно-будівельна інспекція України подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. При цьому посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує на помилковість висновків суду першої інстанції про порушення Відповідачем порядку проведення перевірки, а також про підстави для накладення на Позивача штрафу.

Крім того, вважаючи постанову суду першої інстанції такою, що ухвалена з порушеннями норм матеріального і процесуального права, Прокуратура м. Києва подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю. При цьому наголошує на тому, що оскільки на момент перевірки не набрало законної сили рішення суду про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, суд першої інстанції дійшов до передчасного висновку про обґрунтованість позовних вимог.

У судовому засіданні повноважний представник Державної архітектурно-будівельної інспекції доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд вимоги останньої задовольнити повністю. Крім того, не заперечував проти задоволення апеляційної скарги Прокуратури.

Представник Прокуратури наполягав на задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі, не заперечуючи при цьому проти задоволення апеляційної інстанції ДАБІ України.

Представник Позивача наполягав на залишенні апеляційних скарг без задоволення, а постанови суду першої інстанції - без змін.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.04.2015 року замінено Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві її правонаступником - Державною архітектурно-будівельною інспекцією України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з наступних підстав.

При ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції встановив, що посадовими особами ІДАБК у м. Києві на підставі звернення ОСОБА_3 та направлення від 01.08.2014 року №б/н було проведено позапланову перевірку ТОВ «Нью Кепітал Лайн» з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті будівництва - реконструкція нежитлових приміщень з №1 по №14 (група приміщень №25) (в літ. А) за адресою: вул. Горького, 45 у Голосіївському районі м. Києва. У ході перевірки встановлено, що ТОВ «Нью Кепітал Лайн» експлуатує нежитлові приміщення №25 на вул. Горького, 45 у Голосіївському районі м. Києва (ІІІ категорія складності) без прийняття їх в експлуатацію, чим порушено вимоги ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також встановлено: порушення вимог п. 1.6 ДБН В.1.2-12-2008 «Будівництво в умовах ущільненої забудови», а саме будівельні роботи проведені без здійснення моніторингу прилеглої забудови, території та об'єкта; не проведення інженерно-геологічні вишукування, чим порушено п. 6 ДБН В.3.2-2-2009 «Реконструкція, ремонт, реставрація об'єктів будівництва. Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт». Результати перевірки викладені в акті від 07.08.2014 року №б/н.

На підставі викладених в акті перевірки висновків Відповідачем винесено припис від 07.08.2014 року, яким заборонено експлуатацію нежитлових приміщень №25 на вул. Горького, 43-45 у Голосіївському районі м. Києва до усунення встановлених у ході перевірки порушень. Про виконання припису суб'єкта господарювання зобов'язано повідомити до 08.09.2014 року.

Поряд з іншим, Відповідачем складено протокол від 07.08.2014 про правопорушення у сфері містобудування, якими визначено, що відповідальність за встановлене правопорушення абз. 4 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

За результатами розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності ІДАБК у м. Києві 14.08.2014 року винесено постанову № 256/14/7126-57/1408/02/2 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 103 230,00 грн.

На підставі встановлених вище обставин, а також за наслідками системного аналізу приписів ст. 10 Закону України «Про архітектурні діяльність», ст. ст. 7, 39, 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. п. 1, 2, 3, 5, 16 - 22 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність достатніх підстав для скасування припису і постанови, оскільки, підстави для винесення припису були відсутні в силу судового рішення, що набрало законної сили, а винесена за невиконання припису постанова також підлягає скасуванню.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія не може повністю погодитися з огляду на наступне.

Правові, економічні, соціальні та організаційні засади містобудівної діяльності в Україні спрямовані на формування повноцінного життєвого середовища, забезпечення при цьому охорони навколишнього природного оточення, раціонального природокористування та збереження культурної спадщини, визначено Законом України «Про основи містобудування».

Згідно ст. 7 Закону України «Про основи містобудування» державне регулювання у сфері містобудування здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою та Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Таким органом є Державна архітектурно-будівельна інспекція та її територіальні органи.

Положеннями ч. 2 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 2 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 (далі - Порядок № 553), державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: 1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; 2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; 3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Зі змісту пункту 7 Порядку № 553 вбачається, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, позапланову перевірку проведено на підставі звернення ОСОБА_3, тобто з підстав, передбаченої Порядком №553.

Згідно п. п. 16, 18 Порядку № 553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції. Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Крім того, пунктом 9 ч. 4 ст. 41 вказаного Закону надано право посадовим особам органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки забороняти за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Пунктом 19 Порядку №553 визначено, що припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в інспекції, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку.

Згідно п. 21 Порядку №553 якщо суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід'ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа інспекції робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для винесення припису було встановлення у ході перевірки порушення Позивачем вимог чинного законодавства, зокрема, ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 1.6 ДБН В.1.2-12-2008 «Будівництво в умовах ущільненої забудови», п. 6 ДБН В.3.2-2-2009 «Реконструкція, ремонт, реставрація об'єктів будівництва. Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт». При цьому, зафіксувавши відмову особи в отриманні припису його примірник було направлено поштою, про що зроблено відповідну відмітку: «Київ-133, 07.08.14, Р 527».

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання неправомірними дій Відповідача щодо винесення припису від 07.08.2014 року.

Оцінюючи висновки суду першої інстанції про неправомірність дій ІДАБК у м. Києві щодо винесення постанови за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Положеннями п. 10 Порядку накладання штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 року № 244 (далі - Порядок № 244) визначено, що уповноважена посадова особа інспекції складає протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності у двох примірниках, один з яких надається під підпис суб'єкту містобудування, що притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, не пізніше трьох робочих днів з дня складення акта перевірки такого суб'єкта містобудування.

Відповідно до п. 13 Порядку № 244 протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності підписується особою, яка його склала, суб'єктом містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а також свідками (у разі наявності). У разі відмови суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, від підписання протоколу або ознайомлення з ним уповноважена посадова особа інспекції, що складає протокол, робить про це відповідну відмітку в ньому. Суб'єкт містобудування, який притягається до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які є його невід'ємною частиною, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Зі змісту наявного у матеріалах справи протоколу від 07.08.2014 року про правопорушення у сфері містобудівної діяльності вбачається, що посадовою особою ІДАБК у м. Києві зроблено запис про те, що представник ТОВ «Нью Кепітал Лайн» від отримання та підписання протоколу відмовилась, у зв'язку з чим його направлено поштою. При цьому судовою колегією враховується, що згідно з наявної у матеріалах справи копії супровідного листа ІДАБК у м. Києві від 07.08.2014 року №7/26-59/0708/02/2-Тл вбачається, що акт перевірки, припис та протокол були направлені директору ТОВ «Нью Кепітал Лайн» поштою у той же день.

Приписи п. 16 Порядку №244 визначають, що справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - справа) розглядається посадовою особою інспекції, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи.

Пунктом 22 Порядку №244 закріплено, що за результатами розгляду справи посадова особа інспекції, до повноважень якої належить розгляд справ, приймає одну з таких постанов: 1) постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - постанова про накладення штрафу); 2) постанову про закриття справи щодо накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - постанова про закриття справи).

Відповідно до п. 25 Порядку №244, який кореспондується з положеннями п. 22 Порядку №553 постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку керівникові або уповноваженому представникові суб'єкта містобудування чи надсилається йому поштою, про що робиться відмітка у постанові. Другий примірник у разі несплати штрафу в установлений строк пред'являється інспекцією до примусового виконання у порядку та строки, визначені Законом України «Про виконавче провадження», а третій - залишається в інспекції, яка винесла постанову.

Відтак, враховуючи, що розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності було проведено у межах встановленого 15-денного строку, а постанова від 14.08.2014 року №256/14/7126-57/1408/02/2 була направлена Позивачу поштою 15.08.2014 року, висновки суду першої інстанції про неправомірність дій Відповідача щодо винесення постанови про накладення штрафу є передчасними.

Разом з тим, надаючи оцінку висновкам Окружного адміністративного суду м. Києва щодо необхідності визнання протиправним та скасування припису від 07.08.2014 року та постанови від 14.08.2014 року №256/14/7126-57/1408/02/2, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Як було встановлено раніше, підставою для винесення оскаржуваного припису було, зокрема, встановлення у ході перевірки Позивача порушень останнім вимог ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 1.6 ДБН В.1.2-12-2008 «Будівництво в умовах ущільненої забудови», п. 6 ДБН В.3.2-2-2009 «Реконструкція, ремонт, реставрація об'єктів будівництва. Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт».

Відповідно до ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Як було вірно встановлено судом першої інстанції, 03.04.2014 року в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві зареєстровано декларацію №КВ93 про готовність об'єкта до експлуатації, а саме нежитлових приміщень з №1 по №14 (групи приміщень №25) (в літ.А) за адресою вул. Горького, 45 у Голосіївському районі м. Києва.

За наслідками розгляду подання Прокуратури м. Києва про усунення порушень вимог містобудівного законодавства від 07.04.2014 року № 07/1/5-118вих-14, ІДАБК у м. Києві 09.04.2014 року видано наказ «Про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації» № 17 «д», яким скасовано реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації «Реконструкція нежитлових приміщень з № 1 по № 14 (групи приміщень № 25) (в літ. А) за адресою: вул. Горького, буд. 45 у Голосіївському районі м. Києва» № КВ 93 від 03.04.2014 року (далі - наказ № 17 «д»).

При цьому вказаний наказ постановою Окружного адміністративного суду м. Києві від 02.07.2014 року у справі №826/8215/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2014 року, визнано протиправним та скасовано наказ від 09.04.2014 №17 «д».

Відтак, чинність на момент винесення припису від 07.08.2014 року наказу №17 «д» свідчить, що останній прийнятий Відповідачем у межах повноважень та у спосіб, передбачені чинним законодавством, а тому Окружний адміністративний суд м. Києва прийшов до необґрунтованого висновку про його протиправність.

При цьому колегією суддів враховується, що відповідно до ч. 4 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Отже, зважаючи на викладене, а також на те, що Позивачем не було заявлено вимогу про визнання протиправним та скасування припису від 07.08.2014 року, суд апеляційної інстанції в силу наведених положень процесуального закону не має права здійснювати її розгляд. Таким чином, оскільки у ході перегляду справи було встановлено безпідставність висновків суду першої інстанції про протиправний характер припису від 07.08.2014 року, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправним та скасування вказаного припису.

Поряд з цим, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що зі змісту постанови від 14.08.2014 року №256/14/7126-57/1408/02/2 вбачається, що штрафні санкції за правопорушення у сфері містобудівної діяльності застосовані до Позивача за експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, а не за невиконання вимог припису, як визначив суд першої інстанції.

Відповідно до абз. 4 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: експлуатація або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації об'єктів III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат.

У той же час відповідальність за невиконання вимог припису передбачена пунктом 1 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Тобто, визнаючи протиправною та скасовуючи постанову від 14.08.2014 року №256/14/7126-57/1408/02/2 як таку, що прийнята на підставі протиправного припису, суд першої інстанції невірно встановив обставини справи.

Водночас, як було встановлено раніше, наказ №17 «д», яким скасовано реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації «Реконструкція нежитлових приміщень з № 1 по № 14 (групи приміщень № 25) (в літ. А) за адресою: вул. Горького, буд. 45 у Голосіївському районі м. Києва» № КВ 93 від 03.04.2014 року, було скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили 21.10.2014 року.

Тобто, хоча й на момент прийняття постанови від 14.08.2014 року декларація про готовність об'єкта до експлуатації була скасована, підтвердження її правомірності в подальшому судом свідчить, що обставини, що стали підставою для накладення на Позивача штрафу згідно абз. 4 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», відпали, що має своїм наслідком скасування постанови №256/14/7126-57/1408/02/2.

Таким чином, зважаючи на встановлену у ході розгляду справи правомірність дій Відповідача при винесенні постанови та припису, а також правомірний характер постанови від 14.08.2014 року, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно приписів ст. 198 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову.

Відповідно до ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про правомірність дій та рішень Відповідача невірно встановлено обставини справи, а також допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И ЛА:

Апеляційні скарги Державної архітектурно-будівельної інспекції України про Прокуратури міста Києва - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Кепітал Лайн» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві за участі Прокуратури міста Києва про визнання неправомірними дій та скасування рішення - скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 14 серпня 2014 року №256/14/7126-57/1408/02/2 про накладення штрафу на товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Кепітал Лайн» за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.