Справа № 182/7711/14-а (2-а/0182/241/2014)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 квітня 2015 рокусправа № 182/7711/14-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - не з'явився

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року

у справі № 182/7711/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Нікопольської міської ради

про визнання протиправним та скасування окремих положень рішення Нікопольської міської ради № 59-21/VI від 27.07.2012,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Нікопольської міської ради, в якому просив визнати протиправним та скасувати п. 4 рішення Нікопольської міської ради № 59-21/VI від 27.07.2012 щодо обмеження продажу алкогольних, слабоалкогольних напоїв, пива в нічних час з 22:00 до 08:00 в підприємствах торгівлі»; зобов'язати відповідача опублікувати оголошення про скасування п. 4 оскаржуваного нормативно-правового акту у разі прийняття відповідного судового рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачено право сільських, селищних, міських рад забороняти або обмежувати продаж пива (крім пива у пластиковій тарі), алкогольних, слабоалкогольних напоїв та вин столових лише на час проведення масових заходів, а не взагалі, як вказано в оскаржуваному рішенні. Позивач зазначає, що п.4 оскаржуваного наказу, який встановлює заборону продажу алкогольних, слабоалкогольних напоїв, пива в нічних час з 22:00 до 08:00 в підприємствах торгівлі, порушує права позивача на вільний вибір товарів і послуг у зручний для нього час, порушує права суб'єктів господарювання, що мають право на реалізацію алкогольних напоїв, а також вважає, що зазначене рішення прийняте поза межами повноважень органу місцевого самоврядування щодо встановлення постійних часових обмежень щодо торгівлі (реалізації) алкогольних і слабоалкогольних напоїв.

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.11.2014 у задоволені адміністративного позову відмовлено. Постанову суду мотивовано тим, що прийняте відповідачем рішення стосується обмежень щодо роботи підприємств господарювання, а не публічно-правових відносин відповідача з позивачем, права та обов'язки позивача оскаржуваним рішенням не порушені. Позивач, в даному випадку споживач, міг вільно скористатись правом на придбання алкоголю в нічних час в інших закладах, з урахуванням режиму роботи продавця.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити. В якості доводів наводить обставини, зазначені в позовній заяві.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, відповідачем - Нікопольською міською радою прийнято рішення від 27.07.2012 №59-21/VI «Про визначення місць щодо заборони продажу в м.Нікополі пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв та тютюнових виробів», пунктом 4 якого заборонено продаж алкогольних, слабоалкогольних напоїв, пива (крім безалкогольного) в нічний час з 22.00 до 8.00 години в підприємствах торгівлі (крім закладів ресторанного господарства).

14.09.2014 у магазині «Продукти-12» ТОВ «АТБ-маркет» позивачу було відмовлено у продажі алкогольних напоїв у нічний час з посиланням виконання п. 4 рішення Нікопольської міської ради № 59-21/VI від 27.07.2012.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Так суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності факту порушення прав та інтересів позивача у визначених позивачем правовідносинах.

Одночасно стосовно правомірності заявлених позивачем вимог апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з вимогами частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин (ч.1 ст.6 КАС України).

З наведених вище норм законодавства випливає, що особа на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте, ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки особи у сфері публічно-правових відносин, створюючи певні негативні праві (юридичні) наслідки для такої особи.

Таким чином у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Згідно з вищевказаними нормами права задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Враховуючи вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, особа повинна довести факт порушення її прав чи охоронюваних законом інтересів оскаржуваним рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Як вбачається з оскаржуваного рішення Нікопольської міської ради від 27 липня 2012 року за № 59-21/VI п. 4 вказаного рішення не має відношення до позивача та жодним чином не порушує його прав та законних інтересів, в тому числі, як споживача товарів, послуг, оскільки даним пунктом рішення забороняється продаж алкогольних, слабоалкогольних напоїв, пива (крім безалкогольного) в нічний час з 22.00 до 8.00 години в підприємствах торгівлі (крім закладів ресторанного господарства).

Також стосовно повноважень відповідача приймати такі рішення апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно ч.2 ст.2 Закону України №280/97-ВР від 21 травня 1997 року «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до статті 25 Закону №280/97-ВР сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність (п.44 ч.1 ст.26 Закону №280/97-ВР).

Питання щодо встановлення зручного для населення режиму роботи підприємств комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад (делеговані повноваження), а також встановлення зручного для населення режиму роботи підприємств комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад вирішуються виконавчими органами сільських, селищних, міських у містах рад шляхом делегування їм повноважень відповідних рад.

Положеннями статті 15-3 Закону України №481/95-ВР від 19 грудня 1995 року «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» передбачено заборону продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів: особам, які не досягли 18 років; у приміщеннях та на території навчальних закладів, закладів охорони здоров'я, крім ресторанів, що знаходяться на території санаторіїв; у приміщеннях спеціалізованих торговельних організацій, що здійснюють торгівлю товарами дитячого асортименту або спортивними товарами, а також у відповідних відділах (секціях) універсальних торговельних організацій; у закритих спортивних спорудах (крім пива у пластиковій тарі); з торгових автоматів; на полицях самообслуговування (крім тютюнових виробів у блоках та алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, пива); поштучно (для тютюнових виробів, крім сигар); у споживчих упаковках, що містять менш як 20 сигарет, з рук та у не визначених для цього місцях торгівлі.

Відповідно до статті 16 Закону №481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії (патенти), а також інші органи в межах компетенції, визначеної чинним законодавством.

Згідно з пунктом 7 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №854 від 30.07.1996 режим роботи спеціалізованих магазинів, спеціалізованих відділів, секцій встановлюється суб'єктом господарської діяльності за погодженням з органами місцевого самоврядування.

Відповідно до абзацу 2 пункту 9 вказаних Правил №854 роздрібна торгівля алкогольними напоями забороняється, серед іншого, в інших місцях, визначених органами місцевого самоврядування.

Отже, приписами вказаних вище норм органам місцевого самоврядування, до яких відноситься і відповідач, надані повноваження щодо визначення місць торгівлі, де забороняється продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення міської ради № 59-21/VI від 27.07.2012 заборона продажу алкогольних, слабоалкогольних напоїв, пива (крім безалкогольного) в нічний час з 22.00 до 8.00 години стосується лише відповідного кола суб'єктів господарювання, а саме: підприємств торгівлі (крім закладів ресторанного господарства).

Аналіз означеного рішення свідчить, що останнє відповідає вимогам наведених нормативно-правових актів та будь-яким чином не втручається в діяльність позивача, який не є суб'єктом господарювання, не здійснює торговельної діяльності, отже вказане рішення не порушує прав позивача, в тому числі, як споживача товарів, послуг.

З огляду на вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Передбачені ст.202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року у справі № 182/7711/14-а залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко