Справа № 804/105/15
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2015 рокусправа № 804/105/15
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко О.А. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

представника позивача: Дерій Андрія Олекандровича,

представників відповідача: Няттієвої Ірини Василівни, Орлянської Марини Валеріївни

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 січня 2015 року

у справі за клопотанням представника позивача про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства "РИТУАЛ СЕРВІС ПЛЮС" до відповідача 1 Криворізької об'єднаної фінансової інспекції в Дніпропетровській області, відповідача 2 Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вимог, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Комунальне підприємство "РИТУАЛ СЕРВІС ПЛЮС" звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача 1 Криворізької об'єднаної фінансової інспекції в Дніпропетровській області, відповідача 2 Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вимог.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 січня 2015 року клопотання представника позивача про забезпечення позову задоволено. Зупинено дію вимоги Криворізької об'єднаної державної фінансової інспекції № 850-15/2834 від 15 грудня 2014 року "Про усунення порушень, виявлених в ході ревізії" та вимоги Криворізької об'єднаної державної фінансової інспекції № 850-15/2835 від 15 грудня 2014 року "Про пред'явлення позовів".

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що вимогами п. 48 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами затвердженого Постановою KM України від 20 квітня 2006 р. № 550 відповідно до якого, у разі проведення ревізії на підставі звернення правоохоронних органів, а також коли ревізією, проведеною з інших підстав, виявлено порушення, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних правопорушень, матеріали таких ревізій у визначені в пункті 46 цього Порядку строки передаються до правоохоронних органів..

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач (Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області) подав апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову ухвалу, якою відмовити з задоволенні клопотання про забезпечення позову. Посилається на те, що судом першої інстанції не обґрунтовано законні підстави для прийняття оскаржуваного рішення.

Представник позивача (КП "РИТУАЛ СЕРВІС ПЛЮС") подав до апеляційного суду заперечення, згідно яких просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Зазначив, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам підприємства до ухвалення рішення в адміністративній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.

У судовому засіданні представники сторін свої доводи щодо оскаржуваної ухвали підтримали. Надали пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі та в запереченнях на апеляційну скаргу (викладено вище).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

При цьому, суд апеляційної інстанції бере до уваги, що в силу Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року N 499/2011, зазначена інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (пп. 4 п. 4 Положення про Держфінінспекцію (Указ N 499/2011)).

Відповідно до п. 6 зазначеного Положення Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням про Держфінінспекцію (Указ N 499/2011) установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України від 26 січня 1993 року N 2939-XII "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про наявність в органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У справі, яка розглядається, Інспекція пред'явила вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена Верховним Судом України у постановах від 15 квітня 2014 року справа N 21-40а14, від 13 травня 2014 року справа N 21-89а14, від 18.09.2014 року справа 332а14.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд першої інстанції не врахував зазначених норм, практику ВСУ з даних правовідносин, тому прийшов до помилкового висновку про можливість забезпечення даного позову.

Таким чином, ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2015 року підлягає скасуванню.

Керуючись п.6 ч. 1 ст. 199, 202, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області - задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 січня 2015 року про забезпечення позову - скасувати.

В задоволенні клопотання про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко

Суддя: Л.П. Туркіна