Справа № 804/5815/15
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 р. Справа № 804/5815/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.
при секретарі судового засіданняПанченко Я.І.
за участю представників сторін: від позивача: Білобородова Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради до Дніпродзержинської міської організації «ВСЖТ За майбутнє дітей України» про обмеження проведення мітингу та урочистої ходи, -

ВСТАНОВИВ:

29.04.2015р. Виконавчий комітет Дніпродзержинської міської ради звернувся з позовом до Дніпродзержинської міської організації «ВСЖТ За майбутнє дітей України» та просить обмежити проведення міською організацією «ВСЖТ За майбутнє дітей України» 1 травня 2015р. з 10.00 до 11.00 мітингу з нагоди Дня Солідарності трудящих біля постаменту пам'ятника В.І.Леніна та 9 травня 2015р. з 09.00 до 12.00 урочистої ходи з нагоди відзначення Дня Перемоги, збір о 09.00 на площі Дзержинського біля пам'ятника Ф.Е.Дзержинського.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.04.2015р. до позивача надійшло два письмових повідомлення про проведення міською організацією «ВСЖТ За майбутнє дітей України» 1 травня 2015р. з 10.00 до 11.00 мітингу з нагоди Дня Солідарності трудящих біля постаменту пам'ятника В.І.Леніна та 9 травня 2015р. з 09.00 до 12.00 урочистої ходи з нагоди відзначення Дня Перемоги, збір о 09.00 на площі Дзержинського біля пам'ятника Ф.Е.Дзержинського, а потім до пам'ятника Прометею. Під час акцій планується використання звукопідсилюючих пристрою, кількість людей, що планується на заходах 1 травня 2015р. - 50 осіб, 9 травня 2015р. - до 300 осіб. Позивач просить обмежити проведення відповідачем вищевказаних масових заходів у вказаний період посилаючись на те, що до позивача надійшов лист Дніпродзержинського міського управління ГУМВС України від 22.04.2015р. №8256 щодо обмеження або заборони проведення на території міста масових заходів, які характеризуються значним скупченням громадян у зв'язку із загостренням в країні суспільно-політичної ситуації, що призвело до проведення АТО у східних районах; вчиненням останнім часом на території держави ряду протиправних дій з ознаками терористичних актів, що мали місце у місцях скупчення громадян та під час проведення масових заходів у ході яких злочинцям вдається уразити велику кількість громадян, що в свою чергу, призводить до летальних випадків та дестабілізації обстановки. Окрім того, позивач посилається і на те, що за інформацією начальника Головного управління СБУ В.Вовка щодо високої ймовірності терактів у Дніпропетровській області на травневі свята (ukranes.com/uk/interview/2015/04/24/588). За викладеного, позивач вважає, що дії відповідача можуть спровокувати порушення громадського порядку під час проведення урочистих заходів.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином 29.04.2015р. згідно до вимог ст.ст.35,38 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується наявною в матеріалах справи телефонограмою (а.с.15).

Відповідно до ч.4 ст.182 Кодексу адміністративного судочинства України справа про обмеження права на мирні зібрання вирішується судом протягом трьох днів після відкриття провадження, а в разі відкриття провадження менш як за три дні до проведення відповідних заходів - невідкладно.

Враховуючи скорочені строки розгляду даної категорії справ, визначені ч.4 ст. 182 КАС України та належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

У ході судового розгляду справи судом встановлені наступні обставини у даній справі.

28.04.2015р. до Дніпродзержинської міської ради надійшло два письмових повідомлення про проведення Дніпродзержинською міською організацією «ВСЖТ За майбутнє дітей України» 1 травня 2015р. з 10.00 до 11.00 мітингу з нагоди Дня Солідарності трудящих біля постаменту пам'ятника В.І.Леніна та 9 травня 2015р. з 09.00 до 12.00 урочистої ходи з нагоди відзначення Дня Перемоги, збір о 09.00 на площі Дзержинського біля пам'ятника Ф.Е.Дзержинського. О 10.00 колона вирушить по проїзджій частині до площі Леніна, а потім до пам'ятника Прометею.

Під час акцій планується використання звукопідсилюючих пристроїв.

Кількість людей, яка планується на заходах 1 травня 2015р. - 50 осіб та 9 травня 2015р. - до 300 осіб (а.с.7-8).

Позивач просить обмежити проведення відповідачем вказаного вище мітингу та урочистої ходи 1 та 9 травня 2015р. посилаючись на лист Дніпродзержинського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області від 22.04.2015р. №8256 щодо обмеження або заборони проведення на території міста масових заходів, які характеризуються значним скупченням громадян у зв'язку з загостренням суспільно-політичної ситуації в країні, вчиненням останнім часом у державі ряду дій з ознаками терористичних актів під час проведення масових заходів, а також на інформацію начальника Головного управління СБУ В.Вовка щодо високої ймовірності терактів у Дніпропетровській області на травневі свята(ukranes.com/uk/interview/2015/04/24/588) -(а.с.9).

Заслухавши пояснення представника позивача, який брав участь у судовому розгляді справи, дослідивши письмові докази по справі, з'ясувавши обставини справи, перевіривши доводи та давши їм належну правову оцінку, проаналізувавши норми чинного законодавства України, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Конституції України громадяни мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування.

Обмеження щодо реалізації цього права може встановлюватися судом відповідно до закону і лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку - з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Виходячи з положень зазначеної норми Основного Закону,мирні зібрання є одним із засобів відстоювання людиною і громадянином своїх прав, свобод та інтересів у демократичному суспільстві. Право громадян на свободу мирних зібрань в Україні гарантується та захищене державою, яка зобов'язана забезпечити його ефективну реалізацію. Здійснення цього права не підлягає жодним обмеженням, крім випадків установлених законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Також і статтею 11 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950р. закріплено право кожного на свободу мирних зібрань і свободу об'єднання з іншими особами, включаючи право створювати профспілки та вступати до них для захисту своїх інтересів. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням або/чи злочинам, для охорони здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до п.2 рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 39 Конституції України про завчасне сповіщення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про проведення зборів, мітингів, походів і демонстрацій (справа щодо завчасного сповіщення про мирні зібрання) від 19 квітня 2001 року N 4-рп/2001, положення частини першої статті 39 Конституції України щодо завчасного сповіщення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про проведення зборів, мітингів, походів і демонстрацій в аспекті конституційного подання треба розуміти так, що згідно з ч.3 ст.8 Конституції України норми Конституції України є нормами прямої дії. Вони застосовуються безпосередньо незалежно від того, чи прийнято на їх розвиток відповідні закони або інші нормативно-правові акти.

Право громадян збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги,походи і демонстрації, закріплене в статті 39 Конституції України, є їх невідчужуваним і непорушним правом, гарантованим Основним Законом України.

Це право є однією з конституційних гарантій права громадянина на свободу свого світогляду і віросповідання, думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань, на використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір, права на вільний розвиток своєї особистості тощо. При здійсненні цих прав і свобод не повинно бути посягань на права і свободи, честь і гідність інших людей. За конституцією України (стаття 68) кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України. Проводити збори, мітинги, походи і демонстрації громадяни можуть за умови обов'язкового завчасного сповіщення про це органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування.

Тривалість строків завчасного сповіщення має бути у розумних межах і не повинна обмежувати передбаченого статтею 39 Конституції України права громадян на проведення зборів, мітингів, походів і демонстрацій. Такі строки мають слугувати гарантією реалізації цього права громадян. Упродовж цього строку зазначені органи мають здійснити і ряд підготовчих заходів, зокрема, для забезпечення безперешкодного проведення громадянами зборів, мітингу, походу чи демонстрації, підтримання громадського порядку, охорони прав і свобод інших людей. У разі необхідності органи виконавчої влади чи місцевого самоврядування можуть погоджувати з організаторами масових зібрань дату, час, місце, маршрут, умови, тривалість їх проведення тощо.

Відповідно до вимог ст. 38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів міських рад належить вирішення відповідно до закону питань про проведення зборів, мітингів, маніфестацій і демонстрацій, спортивних, видовищних та інших масових заходів; здійснення контролю за забезпеченням при їх проведенні громадського порядку.

Згідно до ст.1 Закону України «Про основи національної безпеки України» національна безпека - захищеність життєво важливих інтересів людини і громадянина, суспільства і держави, за якої забезпечуються сталий розвиток суспільства, своєчасне виявлення, запобігання і нейтралізація реальних та потенційних загроз національним інтересам у сферах правоохоронної діяльності, боротьби з корупцією, прикордонної діяльності та оборони, міграційної політики,охорони здоров'я, освіти та науки, науково-технічної та інноваційної політики,культурного розвитку населення, забезпечення свободи слова та інформаційної безпеки, соціальної політики та пенсійного забезпечення, житлово-комунального господарства, ринку фінансових послуг, захисту прав власності, фондових ринків і обігу цінних паперів, податково-бюджетної та митної політики, торгівлі та підприємницької діяльності, ринку банківських послуг, інвестиційної політики, ревізійної діяльності, монетарної та валютної політики, захисту інформації, ліцензування, промисловості та сільського господарства, транспорту та зв'язку, інформаційних технологій, енергетики та енергозбереження, функціонування природних монополій, використання надр, земельних та водних ресурсів, корисних копалин, захисту екології і навколишнього природного середовища та інших сферах державного управління при виникненні негативних тенденцій до створення потенційних або реальних загроз національним інтересам; національні інтереси - життєво важливі матеріальні, інтелектуальні і духовні цінності Українського народу як носія суверенітету і єдиного джерела влади в Україні, визначальні потреби суспільства і держави, реалізація яких гарантує державний суверенітет України та прогресивний розвиток; загрози національній безпеці - наявні та потенційно можливі явища і чинники, що створюють небезпеку життєво важливим національним інтересам України.

За приписами п.1.6 розділу І Положення про службу дільничних інспекторів міліції в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України №550 від 11.11.2010р. громадська безпека - стан захищеності інтересів людини, суспільства й держави від суспільно небезпечних діянь і негативного впливу надзвичайних обставин, викликаних криміногенною ситуацією, стихійним лихом, катастрофами, аваріями, пожежами, епідеміями та іншими надзвичайними подіями; громадський порядок - система суспільних відносин, які складаються і розвиваються в громадських місцях під впливом правових та соціальних норм, спрямованих на забезпечення нормального функціонування установ, організацій, громадських об'єднань, праці й відпочинку громадян, повагу до їх честі, людської гідності та громадської моралі.

Відповідно до частини 5 статті 182 КАС України суд задовольняє вимоги позивача в інтересах національної безпеки та громадського порядку в разі, якщо визнає, що проведення зборів, мітингів, походів, демонстрацій чи інших зібрань може створити реальну небезпеку заворушень чи злочинів, загрозу здоров'ю населення або правам і свободам інших людей.

При цьому, для прийняття рішення про задоволення позову, суд повинен пересвідчитися у реальності можливості загрози і така реальність має бути підтверджена відповідними доказами.

За приписами ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Статтею 86 вказаного Кодексу встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Так, у ході судового засідання представником позивача не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про реальність можливої загрози вчинення терористичних актів, небезпеку заворушень чи вчинення злочинів, загрози здоров'ю населення або правам і свободам інших осіб під час проведення мирного заходу відповідачем 1 травня 2015р. з 10.00 до 11.00 години та під час проведення урочистої ходи 9 травня 2015р. з 09.00 до 12.00 у м. Дніпродзержинську.

Є неспроможними та безпідставними і доводи позивача про те, що дії відповідача з проведення вказаних вище мирних заходів 1 та 9 травня 2015р. можуть спровокувати порушення громадського порядку з огляду на те, що представником позивача не надано жодних доказів того, що організація відповідача здійснює діяльність, яка загрожує інтересам національної безпеки та громадського порядку.

При цьому, слід зазначити, що позивач був завчасно повідомлений про проведення вказаних мирних заходів - 28.04.2015р., що дає можливість органу місцевого самоврядування та правоохоронним органам забезпечити дотримання громадського порядку під час проведення вказаних мирних зібрань громадян 1 травня 2015р. з 10.00 до 11.00 години та 9 травня 2015р. з 09.00 до 12.00 години.

Судом не можуть бути прийняті до уваги та покладені в основу даного судового рішення в якості доказів для обмеження права на мирні зібрання лист начальника Головного управління ГУМВС України в Дніпропетровській області Рибака В.С. від 22.04.2015р. №8256 про обмеження проведення на території міста масових заходів, а також інформація начальника ГУ СБУ В.Вовка про високу ймовірність терактів у Дніпропетровській області на травневі свята (ukranes.com/uk/interview/2015/04/24/588) з огляду на те, що зміст вказаних листів та інформації не містить посилань на загрозу заворушень під час проведення саме заявленого відповідачем мирного заходу та у вказаних час у м. Дніпродзержинську. Зазначені у листі та на сайті ГУ СБУ припущення посадових осіб правоохоронних органів не можуть бути обґрунтованими підставами для обмеження права громадян на проведення мирних заходів, заявлених відповідачем з урахуванням того, що вжиття заходів для охорони національної безпеки та громадського порядку при проведенні масових заходів громадян є першочерговим обов'язком правоохоронних органів та органів місцевого самоврядування.

Вказаний обов'язок як суб'єктивне право не може служити певною забороною для проведення масових заходів взагалі як таких, оскільки це обмеження прав громадян. Лише після доведення заінтересованою особою загрози охорони національній безпеці та громадського порядку, неможливості запобігання цій загрозі органами правопорядку, органами місцевого самоврядування, така заборона можлива.

Приймаючи до уваги викладене, з огляду на недоведеність позивачем реальної загрози національній безпеці та громадського порядку, небезпеки заворушень чи злочинів, загрози здоров'ю населення або правам і свободам інших людей під час проведення відповідачем мирного мітингу 1 травня 2015р. з 10.00 до 11.00 години з нагоди Дня Солідарності трудящих біля постаменту пам'ятника В.І.Леніна та 9 травня 2015р. з 09.00 до 12.00 під час урочистої ходи з нагоди відзначення Дня Перемоги на площі Дзержинського біля пам'ятника Ф.Е.Дзержинського у м. Дніпродзержинську, у адміністративного суду відсутні обґрунтовані правові підстави для обмеження права громадян на вказані вище мирні зібрання та задоволення даного адміністративного позову.

У зв'язку з наведеним, у задоволенні позову позивачеві слід відмовити.

При цьому, слід зазначити, що, приймаючи рішення у даній справі, судом також врахована і практика Європейського Суду з прав людини згідно до якої право на мірні зібрання не може бути обмежене у випадку наявності іншої групи людей, які мають альтернативні погляди ніж організатори мирного заходу. В таких випадках влада має не забороняти запланований захід, а забезпечити реалізацію права на проведення також і альтернативного зібрання та охорону громадського порядку відносно усіх учасників.

За приписами ст.ст.8,9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судового практики Європейського суду з прав людини, відповідно до Конституції та законів України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються згідно до ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12,71, 86, 94, 160, 161, 162, 163,167,182 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради до Дніпродзержинської міської організації «ВСЖТ За майбутнє дітей України» про обмеження проведення мітингу та урочистої ходи - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови, або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва