Справа № 805/1022/15-а
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 р. Справа № 805/1022/15-а

Приміщення суду за адресою: 84112, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 2

Час прийняття постанови: 16 год. 00 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя: Куденков К.О.

судді: Тарасенко І.М

Волгіна Н.П.

при секретарі: Окрибелашвілі В.О.

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: Сокирка І.І.

представника відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України про визнання неправомірним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду із адміністративним позовом до Міністерства соціальної політики України (надалі відповідач) про визнання неправомірним і скасування рішення за протоколом Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС від 17.12.2014р. №81, зобов`язання відповідача прийняти рішення про видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи з відповідною вкладкою.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Комісією зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України (надалі Комісія зі спірних питань) визнано безпідставним видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Позивач вважає, що при прийнятті спірного рішення Комісією зі спірних питань порушено пункти 1.2 та 4.2 Положення «Про Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС», затвердженої Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 17.05.2006р. №187. Позивач зазначає, що державою в особі органів виконавчої влади фактично було визнано його право на віднесення до учасників ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

У судовому засіданні від 29.04.2015р. позивач адміністративний позов підтримав та просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, позивач та представник позивача надали пояснення за змістом яких вважають спірне рішення необґрунтованим. Також, представник позивача вважає, що Комісія зі спірних питань має прийняти рішення про видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи з відповідною вкладкою.

Відповідач письмових заперечень не надав але надав письмові пояснення до справи, в яких зазначив, що згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 01.11.1992р. №130 позивач перебував в населених пунктах: Прип`ять, Чорнобиль, Терехи в період з 11.08.1986р. по 06.09.1986р. Проте, в архівній довідці Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 27.12.2013р. №24494 зазначено, що в перевірених наказах командира військової частини НОМЕР_1 в період з 11.08.1986р. по 06.09.1986р. відкомандирування ОСОБА_1 в зону відчуження не відображено. В книгах алфавітного обліку рядового та сержантського складу військової частини НОМЕР_1 не значиться.

Представник відповідача у судове засідання від 29.04.2015р. не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений, не повідомив суд про причини неявки у судове засідання.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи адміністративного позову, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 російською мовою) ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України згідно паспорту НОМЕР_2 , виданого 25.09.1997р. Краматорським МВ УМВС України в Донецькій області.

Позивачу видане посвідчення серія НОМЕР_3 особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1, синього кольору, містить штамп фарбою червоного кольору «Перереєстровано», посвідчення безстрокове. Посвідчення видане Донецькою обласною державною адміністрацією 17.01.2001р.

Позивачем до вказаного посвідчення надана копія вкладки № НОМЕР_4 з терміном дії до 01.03.2013р. Згідно пояснень позивача, на момент розгляду справи вказана вкладка у нього відсутня.

Згідно довідки до акта огляду МСЕК серія 10ААБ №447755 від 20.02.2013р., яка видана Обласною медико-соціальною комісією №2 м. Донецька, позивачу встановлено третю групу інвалідності, причина інвалідності захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Також, позивачем надано копію експертного висновку від 03.10.2000р. №20038/2-10, який складено Донецькою регіональною міжвідомчою експертною комісією, за яким зазначене у висновку захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивачем надано копію довідки від 24.11.1992р. №130, яка підписана командиром військової частини НОМЕР_1 , за якою позивач у складі військової частини НОМЕР_1 у населених пунктах: Прип`ять, Чорнобиль, Терехи в період з 11.08.1986р. по 06.09.1986р. приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно військового квитка серія НОМЕР_5 , який видано 26.05.1997р., позивач приймав участь в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС з 11.08.1986р. по 06.09.1986р. у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до копії довідки від 12.02.2014р. №3/226, яка підписана військовим комісаром Краматорського МВК, позивач проходив військову службу з 14.05.1986р. по 06.1987р. у військовій частині НОМЕР_1 на посаді водія санітарного автомобілю, з 06.1987р. по 27.05.1988р. у військовій частині НОМЕР_6 на посаді водія санітарного автомобілю.

05 вересня 1986р. командиром військової частини НОМЕР_1 рядовому ОСОБА_1 видано подяку за активну та самовіддану роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

До суду надано копію заяви позивача від 17.02.2014р. до Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації щодо розгляду і передачі документів позивача до Комісії зі спірних питань, а також копію пояснювальної записки позивача від 17.02.2014р. неналежної якості.

В копії витягу з протоколу №81 від 17.12.2014р. засідання Комісії зі спірних питань зазначено, що вирішили на підставі представлених документів визнати безпідставною видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 (1) ОСОБА_1 . Також, зазначено, що не підтверджено факт виконання робіт у зоні відчуження, посвідчення підлягає вилученню з повідомленням місцевих органів виконавчої влади та місцевого самоврядування.

В архівній довідці Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 27.12.2013р. №24494 зазначено, що в перевірених наказах командира військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині в період 11.08.1986р. по 06.09.1986р. відкомандирування ОСОБА_1 в зони ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не відображені. В книгах алфавітного обліку рядового та сержантського складу строкової служби військової частини НОМЕР_1 не значиться.

При цьому у вказаній архівній довідці зазначено, що в відомостях на виплату підвищеного грошового забезпечення військовослужбовцям, службовцям та військовозобов`язаним запасу у період ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за серпень, вересень 1986 року відображені нарахування « ОСОБА_2 ».

Згідно ст.9 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За приписами ст.10 вказаного Закону визначено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців *, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

При цьому, зазначено, що тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Пунктом першим ч.1 ст.14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

Відповідно до ст.15 вказаного Закону передбачено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Підставою для визначення статусу евакуйованих із зони відчуження, відселених і таких, які самостійно переселилися, відповідно до статті 4 є довідка про евакуацію, відселення, самостійне переселення.

Підставами для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Визначення рівнів забруднення, доз опромінення, відновлення їх шляхом розрахунку здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням відповідних державних органів та обласних державних адміністрацій.

Згідно ст.64 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що особи, винні в порушенні вимог цього Закону, утаюванні або навмисному перекрученні відомостей про стан радіаційної обстановки або про захворюваність людей, у видачі документів, посвідчень, вчиненні будь-яких інших діянь, що призводять до незаконного одержання громадянами прав і пільг, передбачених цим Законом, несуть матеріальну, адміністративну або кримінальну відповідальність, встановлену законодавством України.

Статтею 65 вказаного Закону встановлено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Дітям, які не досягли повноліття, посвідчення видаються на загальних підставах та вручаються батькам.

При зміні категорії, а також у випадках, передбачених статтею 17 цього Закону, посвідчення підлягає заміні.

Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 «Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997р. №51, встановлено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства.

Згідно абзаців першого та другого п.3 вказаного Порядку встановлено, що інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесеним до категорії 1, а також учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 р. до 31 грудня 1986 р. - не менше 5, а у 1987 р. - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору, серія А. При цьому у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору "Перереєстровано" і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації. Починаючи з 1 жовтня 1998 р. зазначене посвідчення без такого штампу вважається недійсним. Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" і "Постраждалий від Чорнобильської катастрофи" (категорії 1, 2, 3 серії А) без відмітки про перереєстрацію, передбачену у абзаці першому пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 4 лютого 1997 р. N 135 (Офіційний вісник України, 1997 р., число 6, с. 68, число 34, с. 7; 1998 р., N 19, ст. 681), з тимчасовими вкладками затвердженого цією постановою зразка для осіб, які станом на 1 жовтня 1998 р. не отримали відповідної довідки у Державному галузевому архіві Міністерства оборони, вважаються чинними до 1 травня 1999 року.

До посвідчення особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, додається вкладка за встановленим зразком (додаток N 11). Зазначене посвідчення без вкладки з 1 січня 1997 р. вважається не дійсним.

Приписами п.10 «Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що посвідчення видаються: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту); б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження.

Як було встановлено судом, позивач має військовий квиток із відповідними відмітками і довідку командира військової частини про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження.

Відповідно до п.12 вказаного Порядку, спірні питання щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, розглядаються комісіями при Київській і Житомирській облдержадміністраціях на підставі відповідних письмових підтверджень, виданих керівниками підприємств, організацій та установ, які направляли цих осіб на роботу до зони відчуження, або керівниками місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування за місцем виконання робіт.

Спірні питання щодо визначення статусу осіб, евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, розглядаються відповідними комісіями Київської і Житомирської облдержадміністрацій на підставі довідок та інших документів, що засвідчують факт перебування в населеному пункті, віднесеному до зони відчуження, виданих місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування.

Спірні питання визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вирішуються комісією при Мінпраці, до складу якої, крім спеціалістів зазначеного Міністерства включаються спеціалісти МОЗ, МНС, Мінюсту, Міноборони, Держкомгідромету та Київської облдержадміністрації за поданням Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Рішення зазначених комісій є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії.

У разі встановлення цими комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії посвідчення на підставі рішення комісії підлягає вилученню.

Згідно п.1.1 Положення «Про Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС», затвердженої Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 17.05.2006р. №187, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 травня 2006р. за №626/12500, встановлено, що комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (далі - Комісія) - це постійно діючий колегіальний орган, що створюється при Міністерстві праці та соціальної політики України (далі - Мінпраці України) для розгляду спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Зі приписами п.1.2 вказаного Положення передбачено, що основними принципами діяльності Комісії є: законність; колегіальність; повнота розгляду наданих документів та інших підтвердних матеріалів; обґрунтованість прийнятих рішень; незалежність членів Комісії (недопущення втручання в діяльність Комісії фізичних та юридичних осіб, органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування); компетентність членів Комісії.

Пунктом 1.3 Положення «Про Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» передбачено, що діяльність Комісії забезпечується Мінпраці України.

Відповідно до п.3.1 та п.3.2 вказаного Положення, до основних завдань Комісії належить: розгляд спірних питань осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, з метою визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії; перевірка правильності видачі посвідчень постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно п.5.6 вказаного Положення, у разі встановлення Комісією факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії воно на підставі рішення Комісії підлягає вилученню.

За приписами п.5.5 Положення «Про Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» передбачено, що рішення Комісії може бути оскаржено в установленому законодавством порядку.

У відповідності до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що позивачем на підтвердження правомірності отримання посвідчення особи, яка постраждала внаслідок чорнобильської катастрофи належні докази, а саме: довідку від 24.11.1992р. №130, яка підписана командиром військової частини НОМЕР_1 ; військовий квиток серія НОМЕР_5 ; довідку до акта огляду МСЕК серія 10ААБ №447755 від 20.02.2013р.; експертний висновок від 03.10.2000р. №20038/2-10.

Проте, за відсутності спростування підтверджених вказаними документами обставин, в обґрунтування спірного рішення Комісія зі спірних питань врахувала тільки архівну довідку Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 27.12.2013р. №24494. Але із вказаної довідки вбачається, що підтверджуючи наявність відомостей щодо нарахувань за серпень та вересень 1986 року « ОСОБА_2 » спростовуються відомості щодо наявності відомостей про відкомандирування ОСОБА_1 та наявності його у алфавітних книгах обліку рядового та сержантського складу строкової служби військової частини НОМЕР_1 .

Як було встановлено судом, згідно паспорту на російській мові П.І.Б. позивача - ОСОБА_2 .

Крім того, на підтвердження проходження військової служби позивачем у військовій частині НОМЕР_1 з 14.05.1986р. по 06.1987р. надано довідку від 12.02.2014р. №3/226, яка підписана військовим комісаром Краматорського МВК.

На підставі наведеного, суд вважає, що при прийнятті спірного рішення Комісія зі спірних питань не врахувала усі обставини, що мали значення для прийняття рішення. Спірне рішення ґрунтується на суперечливих відомостях архівної довідки, які спростовуються наведеними доказами.

Пунктом першим ч.2 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

При цьому суд зазначає, що визнання рішення суб`єкта владних повноважень незаконними або неправомірними є різними словесними формами вираження одного й того самого способу захисту порушеного права позивача, а саме визнання рішення протиправним.

На підставі наведеного суд вбачає наявність достатніх підстав для визнання протиправним та скасування рішення Комісії зі спірних питань, яке наведене у протоколі № 81 від 17 грудня 2014 року в частині визнання безпідставною видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 (1) ОСОБА_1 .

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача прийняти рішення про видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи з відповідною вкладкою, суд зазначає наступне.

Під час судового засідання позивач надав посвідчення серія НОМЕР_3 особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно пояснень позивача, вказане посвідчення не було вилучене.

Положенням «Про Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та Положенням «Про Міністерство соціальної політики України», затверджене Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 389/2011, не передбачено повноважень Комісії зі спірних питань та безпосередньо Міністерства соціальної політики України щодо прийняття рішення про видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи з відповідною вкладкою.

На підставі наведеного суд вбачає відсутність підстав для зобов`язання відповідача прийняти рішення про видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи з відповідною вкладкою.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що за приписами ч.2 та ч.3 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано адміністративний позов, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Наведені у позовній заяві підстави адміністративного позову та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не дають суду підстави для виходу за межі позовних вимог.

Судовий збір позивачем не сплачувався.

Керуючись ст. ст. 11, 17, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України про визнання неправомірним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України, яке наведене у протоколі № 81 від 17 грудня 2014 року в частині визнання безпідставною видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 (1) ОСОБА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті, вступна та резолютивна частини проголошено у судовому засіданні 29 квітня 2015 року, складання постанови у повному обсязі 30 квітня 2015 року.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Куденков К.О.

Судді Тарасенко І.М

Волгіна Н.П.