Справа № 2а-712/11
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2012-03-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гришковець А.Л.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"26" березня 2012 р. Справа № 2а-712/11

Житомирський апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації на постанову Овруцького районного суду від "03" березня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації, Виконавчого комітету Раківщинської сільської ради про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 03.03.2011р. позов задоволено частково. Зобов'язано Виконавчий комітет Раківщинської сільської ради провести перерахунок позивачу доплати громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, за період з 01.07.2010р. по 31.12.2010р. в розмірі, визначеному ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі двох мінімальних заробітних плат, визначених Законом України "Про державний бюджет на 2010 рік", щомісяця, пропорційно відпрацьованого часу. Зобов'язано ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації провести донарахування та виплатити позивачу щомісячну грошову допомогу у зв'язку з обмеженням продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідності із ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.07.2010р. по 30.11.2010р. в розмірі 40% від мінімальної заробітної плати, визначеної Законом України "Про державний бюджет на 2010 рік", щомісяця. В задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та відмовити в задоволенні позову.

Згідно ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Позивач звернувся до суду із позовом як потерпілий від наслідків Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії, що проживає у зоні гарантованого добровільного відселення та отримує допомогу у звязку із обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та доплати до заробітної плати, передбачені ст.ст.37,39 Закону №796-ХІІ, але у розмірі, встановленому постановою КМ України від 26.07.1996 р. № 836.

Відповідно до ст.37 Закону України від 28.02.1991р. №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у зоні гарантованого добровільного відселення - 40% мінімальної заробітної плати.

Згідно частини 3 цієї ж статті ця допомога виплачується щомісячно органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації.

Згідно ст.39 вищевказаного Закону громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення провадиться доплата у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати.

Постановою №836 від 26.07.1996р. "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", всупереч Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", встановлено конкретні розміри доплат в твердій грошовій сумі.

При цьому, визначаючи базову величину, з якої розраховується сума допомоги згідно зі ст.ст.37,39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в чинній редакції (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 01.07.1992р. №2532-12, у редакції Закону України від 06.06.1996р. №230/96-ВР), відповідачам слід керуватися розміром мінімальної заробітної плати, а не сумою, передбаченою Постановою Кабінету Міністрів України "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 26.07.1996 року №836.

Виходячи із засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні спору в частині того, яка сума підлягає стягненню з відповідачів за визначений позивачем період, застосуванню підлягає саме статті 37 та 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року №936 "Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплата щомісячної грошової допомоги громадянам, які проживають на території зон радіоактивного забруднення, у зв'язку із обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до ч.1 ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", проводиться управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) адміністрацій за місцем реєстрації громадян.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на правильність прийнятого рішення.

З огляду на вищевикладене, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, яке постановлене із додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 197,198, 200, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації залишити без задоволення, а постанову Овруцького районного суду від "03" березня 2011 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: ОСОБА_5

ОСОБА_2

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 с. В. Мошки,Овруцький район, Житомирська область

3- відповідачу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації вул. Леніна, 17,м. Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11106

4-відповідачу Виконавчий комітет Раківщинської сільської Ради с. Раківщина,Овруцький район, Житомирська область,11160