Справа № 815/4648/14
Суддя: Муравйов О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2015р. м. Київ К/800/4536/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючий суддя судді за участю секретаря представників сторін: від позивача: від відповідача:Муравйов О. В. Вербицька О. В. Маринчак Н. Є. Титенко М. П. Пущенська О. А. Караханян А. М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області
на постанову та ухвалуОдеського окружного адміністративного суду від 22.10.2014 року Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.01.2015 року
у справі№ 815/4648/14
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Купе Інтернешнл»
до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області
проскасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22.10.2014 року у справі № 815/4648/14, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.01.2015 року, позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області № та № від 13.12.2013 року.

Не погоджуючись із судовими рішеннями у справі, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, прийняти нове про відмову в позові. Свої вимоги заявник обґрунтовує порушенням судами норм матеріального права, зокрема, пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 137.1 ст. 137, п. п. 138.2, 138.4 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. п. 198.1, 198.2, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що за результатами проведеної відповідачем документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» з питань взаємовідносин з контрагентами-постачальниками ТОВ «Ферко» та Підприємством «Вторметекспорт» у вигляді ТОВ за період з 01.01.2012 року по 30.09.2013 року складено акт від 02.12.2013 року № 1112/15-54-22-01/20005502, яким зафіксовано порушення позивачем пп. 138.1.1 п. 138.1, п. п. 138.2, 138.4, пп. 138.8.1 п. 138.8 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим занижено податок на прибуток на суму 12 818 481,00 грн.; п. 185.1 ст. 185, п. п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.5, 198.6 ст. 198, п. п. 201.1, 201.2, 201.4, 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим завищено податковий кредит всього на загальну суму 17 594 406,00 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 13.12.2013 року: № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 26 391 609,00 грн. (за основним платежем - 17 594 406,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 8 797 203,00 грн.); та № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 19 227 722,00 грн. (за основним платежем - 12 818 481,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 6 409 241,00 грн.)

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що висновки акта перевірки про відсутність реального виконання господарських операцій позивача з ТОВ «Ферко» та ТОВ «Вторметекспорт» спростовуються матеріалами справи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком судів, враховуючи наступне.

З аналізу положень ст. ст. 138, 139, 198, 201 Податкового кодексу України вбачається, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту з ПДВ наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів/робіт/послуг, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, а не лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на рахунках платників податку.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що реальність господарських операцій з оренди рухомого та нерухомого майна, з надання агентських та комісійних послуг, з купівлі-продажу сільськогосподарської продукції позивача з ТОВ «Ферко» та ТОВ «Вторметекспорт» підтверджується наявними у справі доказами, зокрема: актами виконаних робіт (наданих послуг) за вказаними договорами, актами приймання-передачі орендованого майна, податковими та видатковими накладними, виписками по рахунку, митними деклараціями (на підтвердження виконання контрагентами позивача агентських та комісійних послуг за укладеними договорами), шляховими нарядами та журналом обліку ПММ транспортного засобу (на підтвердження використання орендованого рухомого майна - тепловозу маневрового ТГМ - 4Б зав. № 2583), сертифікатом відповідності послуг із зберігання зерна та продуктів його переробки, виданий ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл», свідоцтвом про права власності ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» на частину нежитлових будівель та споруд «Універсального перегрузочного комплексу на причалах № 3 та № 4» та на нежитлові будівлі «Вузол завантаження зернових вантажів», договором оренди рухомого державного майна для здійснення комплексу навантажувально-розвантажувальних робіт на території та акваторії Одеського морського торговельного порту.

Виписані ТОВ «Ферко» та ТОВ «Вторметекспорт» податкові накладні внесені позивачем в реєстр отриманих податкових накладних.

На дату укладення та виконання договорів ТОВ «Ферко» та ТОВ «Вторметекспорт» були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та були зареєстровані платниками ПДВ.

Посилання відповідача на висновки актів про результати проведення перевірки контрагентів позивача підлягають відхиленню, оскільки вони не є безумовною підставою для висновків про нездійснення господарської операції за умови наявності інших документів, що підтверджують реальність постачання товарів чи надання послуг.

В разі якщо контрагентом платника податковий облік ведеться із порушенням вимог чинного законодавства, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, а несплата податку продавцем та його контрагентами по ланцюгу (в томі числі в разі ухилення від сплати), в разі фактичного здійснення господарської операції.

В обґрунтування доводів про відсутність фактичного виконання операцій з спірними контрагентами відповідач зазначає, що платником не надано на перевірку необхідні первинні документи.

Зазначені доводи підлягають відхиленню, оскільки в акті зазначено, що при перевірці використані документи по взаємовідносинам із ТОВ «Ферко» та ТОВ «Вторметекспорт», вилучені в ході обшуку в рамках досудового розслідування по кримінальному провадженню № 000032 від 08.01.2013 року. При цьому, податковим органом не конкретизовано які саме первинні документи позивачем не надано, а висновки про відсутність фактичного виконання операцій ТОВ «Ферко» та ТОВ «Вторметекспорт» ґрунтуються виключно на висновках актів перевірок вказаних контрагентів та не підтверджені жодними посиланнями на будь-які первинні документи, які були дослідженні в межах проведеної перевірки.

Оскільки в порушення ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України податковим органом не доведено висновків, що стали підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, колегія суддів погоджується з висновком судів про задоволення позову.

Доводи касаційної скарги щодо безпідставності формування витрат та податкового кредиту позивачем через відсутність фактичного виконання операцій із спірними контрагентами викладеного не спростовують, а зводяться до переоцінки обставин, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій, що у відповідності до ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України не віднесено до повноважень суду касаційної інстанції.

За таких обставин касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 220, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22.10.2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.01.2015 року у справі № 815/4648/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, в порядку та у строки, встановлені статтями 236-238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О. В. Муравйов

Судді О. В. Вербицька

Н. Є. Маринчак