Справа № 2а/0614/6216/2012
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2012-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Тарасенко М.П.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"07" листопада 2012 р. Справа № 2а/0614/6216/2012

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні у м.Житомирі апеляційні скарги ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області, Головного управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області на постанову Малинського районного суду Житомирської області від "10" липня 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області, Головного управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

18.05.2011 року позивач звернувся з адміністративним позовом і просить визнати дії ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області та Головного управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області неправомірними та зобов"язати їх наразхувати і виплатити допомогу в зв"язку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва та доплату до пенсії у розмірі визначеному ст.ст.37,39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 1.10.2010 року по 31.03.2011 року.

Постановою Малинського районного суду від 10 липня 2011 року позов задоволено частково: визнано дії відповідачів неправомірними та зобов"язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_4 доплату до пенсії та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров"ю в розмірах визначених ст.ст.39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 19.11.2010 року по 31.03.2011 року.

Зобов"язано ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_4 допомоги в зв"язку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва в розмірах визначених ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 19.11.2010 року по 31.03.2011 року.

В задоволені решти позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідачі подали апеляційні скарги в яких просять скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову , якою відмовити в задоволені позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадови і службові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 року віднесено до зони посиленого радіологічного контролю, є потерпілим від аварії на ЧАЄС 4-ї категорії, що підтверджується відповідним посвідченням (а.с.5) та знаходиться на обліку в управлінні праці і соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради для отримання компенсаційних виплат передбачених ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"(а.с.8).

Як пенсіонер Міністерства внутрішніх справ, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Житомирській області де отримує пенсію та компенсаційні виплати передбачені ст.ст.39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"(а.с.9).

Позивачу виплачувались компенсаційні виплата як особі, що проживає у зоні посиленого радіологічного контролю, в розмірах менших ніж це передбачено стст.37, 39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у зв"язку з чим він звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні правомірно прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств та відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій, тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов"язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

При цьому, визначаючи базову величину, з якої розраховується сума допомоги згідно зі ст.ст.37,39,51 Закону, відповідачам слід керуватися розміром мінімальної заробітної плати, а не сумою, передбаченою Постановою Кабінету Міністрів України "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 26.07.1996 року №836.

Розмір мінімальної заробітної плати протягом визначеного судом строку постійно змінювався в сторону збільшення.

Виходячи із засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні спору в частині того, яка сума підлягає стягненню за визначений позивачем період, застосуванню підлягають саме статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Тому позивач, відповідно до ст.ст.37,39,51 Закону, як пенсіонер, що проживає у зоні посиленого радіологічного контролю, має право отримувати компенсаційні виплати у розмірах визначених ст.ст.37,39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до підпункту 2 п.4 " Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов"язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затвердженого постановою КМ України №936 від 20.09.2005 року (із змінами і доповненнями від 5 березня 2008 року дійсних на час виникнення спірних правовідносин), виплата щомісячної грошової допомоги-громадянам, які проживають на території радіоактивного забруднення, у зв"язку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва відповідно до ч.1 ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" проводиться управліннями праці і соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій за місцем реєстрації громадян.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року №497 "Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду" на органи Пенсійного фонду України покладено обов"язок щодо виплати пенсій та доплат до пенсій, які передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, обов"язок проводити нарахування та виплату пенсіонерам сум, передбачених ст.ст.39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відноситься до відання органів Пенсійного фонду України, а отже відповідач по справі є належним.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 183-2,195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області,Головного управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Малинського районного суду Житомирської області від "10" липня 2012 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: ОСОБА_5

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1

3- відповідачу ОСОБА_3 пенсійного забезпечення військовослужбовців в Головному управлінні пенсійного фонду України в Житомирській області пл.Корольова,12,м.Житомир,10014 ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області вул.Чорновола, 38 Б,м.Малин,Житомирська область,11602