Справа № 1711/589/12
Суддя: Малахова Н.М.
Дата ухвалення: 2012-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Ковтунович М.І.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"06" липня 2012 р. Справа № 1711/589/12

Житомирський апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючого судді Малахової Н.М.

суддів: Жизневської А.В.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від "26" березня 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26 березня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_3 про зобов"язання здійснити перерахунок та виплату державної та додаткової пенсії, за період з 05.03.2003 року по 12.03.2011 року, відповідно до вимог ст. ст. 50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" залишено без розгляду.

Відмовлено у відкритті провадження у справі за позовними вимогами про виплату інфляційних витрат та три проценти річних від простроченої суми.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції. Зазначає, що ухвала постановлена без урахування положень Віденської конвенції, практики Європейського Суду з прав людини та вимог ст.ст. 82,268,625 ЦК України.

Сторони не скористалися своїм правом на участь в судовому засіданні: повноважних представників в засідання суду не направили, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

За таких підстав, з врахуванням приписів ч.4 ст.196 КАС України, п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд апеляційної скарги здійснюється судової колегією за відсутності позивача та представника відповідача, в порядку письмового провадження.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення, враховуючи наступне.

Залишаючи адміністративний позов без розгляду , суд першої інстанції виходив з того, що позивачка звернулась до суду з позовом у вказаній частині поза межами шестимісячного строку, який визначений ч.2 ст. 99 КАС України, і доказів про поважність причин пропуску строку звернення до суду не надала.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з 05.03.2005 року є інвалідом 2-ї групи (група інвалідності встановлена довічно) та отримує державну та додаткову пенсії передбачені ст. ст. 50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року, однак з позовними вимогами звернувся лише в березні 2012 року. Питання про поновлення пропущеного строку звернення до суду не ставив, оскільки вважає, що до спірних правовідносин має бути застосовано Закон України "Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку", Віденську конвенцію про цивільну відповідальність за ядерну шкоду та ст.268 ЦК України.

Однак, такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Під словосполученням іншими законами не можуть розумітися положення глави 19 ЦК України, оскільки позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Виходячи зі змісту статті 99 КАС України, інші закони - це закони, які встановлюють строки звернення до адміністративного суду з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов'язані між собою. Вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Зважаючи на те, що позовна заява в адміністративній справі може містити цивільно-правову вимогу, позовна давність в адміністративних справах застосовується виключно до цивільно-правових вимог, які об'єднані в одне провадження з публічно-правовим спором.

Спір про нарахування суб'єктом владних повноважень та проведення встановлених статтями 50,54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплат є публічно-правовим, а не цивільно-правовою вимогою, заявленою в адміністративній справі. У зв'язку з цим до таких вимог правила позовної давності, встановлені главою 19 ЦК України, не застосовуються.

Також, є безпідставними посилання апелянта на те, що вказані виплати є відшкодуванням шкоди та до спірних правовідносин має бути застосовано Закон України "Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку", Віденську конвенцію про цивільну відповідальність за ядерну шкоду, оскільки дані виплати є соціальною гарантією осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не ядерною шкодою в контексті зазначених правових норм.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстави для скасування ухвали суду в частині залишення позовних вимог без розгляду відсутні.

Є правильними висновки суду першої інстанції і щодо відмови у відкритті провадження у справі за позовними вимогами про сплату інфляційних витрат та трьох процентів річних від простроченої суми пенсії.

Відповідно до ч.2 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить виплатити зазначені кошти відповідно до вимог ст.625 ЦК України, а тому вказані вимоги не можна пов"язати з вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, а тому суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що такі вимоги мають розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки відповідно до ч.3 ст.21 КАС України, не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відмова у відкритті провадження у справі за вказаними вимогами не позбавляє позивача права на судовий захист, оскільки розгляд справ такої категорії віднесено законодавством до іншої юрисдикції.

Окрім того, слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини, також виходить з того, що реалізуючі п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Керуючись ст.ст. 197,198, 200, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від "26" березня 2012 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) Н.М. Малахова

судді: (підпис)

(підпис) ОСОБА_5

ОСОБА_2

З оригіналом згідно: суддя ________________________________ Н.М. Малахова

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу Березний Павло Васильович м-н Перемоги,7 а, кв. 33,м.Кузнецовськ,Рівненська область,34400

3- відповідачу ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області м-н Вараш, 25,м.Кузнецовськ,Рівненська область,34400