Справа № 2а-1670/4008/11
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2015-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2015р. м. Київ К/9991/95183/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції у Полтавській області

на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 09.06.2011

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2011

у справі № 2а-1670/4008/11

за позовом Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції у Полтавській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр-4»

про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, -

ВСТАНОВИВ:

Кременчуцька ОДПІ звернулася до суду з позовом про надання дозволу на погашення податкового боргу в сумі 186764,53 грн. за рахунок майна ТОВ «Центр-4», що перебуває у податковій заставі.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.06.2011, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2011, в задоволенні позову відмовлено.

Кременчуцька ОДПІ подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права: п. 95.1 ч. 2 п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що правовою підставою для звернення до суду з позовом про надання дозволу на погашення податкового боргу ТОВ «Центр -4» в сумі 186764,53 грн. за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, податковим органом визначено ч. 2 п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України.

Податковий борг в сумі 186764,53 грн. виник у зв'язку з несплатою відповідачем податкових зобов'язань, визначених податковим органом, а також самостійно задекларованих у податковій звітності.

З метою погашення вказаного податкового боргу на адресу відповідача направлено першу податкову вимогу від 29.12.2010 № 1/1288/1105, яка отримана платником податку 11.01.2011.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що податковим органом не дотримано порядку черговості застосування заходів щодо стягнення податкового боргу платника.

При перевірці правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, повноти встановлення обставин та їх правової оцінки суд касаційної інстанції виходить з такого.

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Главою 9 «Погашення податкового боргу платників податків» Податкового кодексу України визначено порядок самостійного погашення податкового боргу платником, а також особливості застосування заходів щодо стягнення такого боргу податковим органом, зокрема податкова застава, стягнення коштів, продаж майна, що перебуває у податковій заставі тощо.

Згідно з п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Таким чином, застосування такого заходу стягнення податкового боргу як продаж майна, яке перебуває у податковій заставі, можливе лише після застосування іншого заходу - стягнення коштів, які перебувають у власності платника.

Згідно з п.п. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України визначено, що органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до ч. 1 п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення органу державної податкової служби підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою органу державної податкової служби. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом державної податкової служби.

Судами попередніх інстанцій достовірно встановлено на підставі довідки від 14.04.2011 № 14541/10, що станом на 12.04.2011 у ТОВ «Центр-4» наявні розрахункові рахунки у Кременчуцькій філії ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» та у ГРУ КБ «ПРИВАТБАНК» м. Полтави.

Разом з тим судами встановлено, що податковий орган не вчиняв заходів щодо стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу з розрахункових рахунків платника, зокрема не звертався до суду з відповідним позовом.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції вважає, що висновки судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна позивача є правильними.

Підстав для задоволення касаційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції у Полтавській області залишити без задоволення, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 09.06.2011 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2011 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою, поданою в порядку, встановленому статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Н.Г. Пилипчук

Судді Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун