Справа № 2-а-5954/08/1770
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2011-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"25" червня 2011 р. Справа № 2-а-5954/08/1770

номер рядка статистичного звіту 3.4

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_1,

з участю секретаря с/з ОСОБА_2

за участю представників сторін:

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "12" квітня 2011 р. у справі № 2-а-5954/08/1770 за позовом ОСОБА_3 до Державного комітету у справах національностей та релігій про зобов'язання надати статус біженця

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2011 року було залишено без задоволення заяву ОСОБА_3 про винесення додаткового рішення по справі за його позовом до Державного комітету України у справах національностей та релігій про зобов'язання надати статус біженця.

В апеляційній скарзі, яка подана у строк передбачений КАС України, ОСОБА_3 просить скасувати зазначену вище ухвалу суду першої інстанції як протиправну, незаконну, помилкову та повернути справу до суду першої інстанції для прийняття законного рішення по його заяві з проханням винести додаткове рішення, посилаючись на порушення норм процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції при розгляді справи за його позовом до Державного комітету України у справах національностей та релігій про зобов'язання надати статус біженця не було вирішено всі заявлені ним позовні вимоги, що перешкоджає йому у повному обсязі захистити свої права та законні інтереси.

Позивач та представник відповідача в судове засідання не з'явились, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені в порядку передбаченому Законом.

За таких підстав, з врахуванням приписів ч.4 ст.196 КАС України, п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд апеляційної скарги здійснюється судовою колегією за відсутності позивача та представника відповідача в порядку письмового провадження.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції правильно врахував те, що позивач уродженець, громадянин ОСОБА_4, 26.05.2008 року звернувся з заявою до відповідача про надання статусу біженця. В заяві просив надати статус біженця, оскільки має намір проживати на території України у зв'язку з конфліктом в Нагороному Карабасі. Причиною цього зазначає те, що він не може там спокійно жити, працювати, переживає за своє життя. З протоколу співбесіди від 03.06.2008 року вбачається, що основними подіями, які змусили позивача покинути Батьківщину є військовий конфлікт між ОСОБА_4 та Вірменією (Нагорний Карабах), сім'я позивача постраждала, мати залишилась інвалідом, втратили будинок, роботу, засоби для існування. Крім того, позивач в судовому засіданні необхідність надання йому статусу біженця обґрунтовував тим, що у випадку повернення до ОСОБА_4 може бути призваний на службу до армії. Рішенням відповідача від 11.09.2008 року № 651-08 було підтримано висновок Сектору міграційної служби у Рівненській області та відмовлено позивачу у наданні статусу біженця.

Відповідно до абз. 2 ч. 1ст. 1 Закону України Про біженців, ст. 1 Конвенції про статус біженців від 28.07.1951 року (до якої Україна приєдналася 10.01.2002 року), біженець - особа, яка не є громадянином України і внаслідок цілком обґрунтованих побоювань стати жертвою переслідувань за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань, перебуває за межами країни своєї громадянської належності та не може користуватися захистом цієї країни або не бажає користуватися цим захистом внаслідок таких побоювань, або, не маючи громадянства (підданства) і перебуваючи за межами країни свого попереднього постійного проживання, не може чи не бажає повернутися до неї внаслідок зазначених побоювань.

Виходячи із змісту Конвенції про статус біженців 1951 року та статті 1 Закону України "Про біженців", поняття "біженець" включає чотири основні підстави, за наявності яких особі може бути наданий статус біженця. До таких підстав відносяться:

- знаходження особи за межами країни своєї національної належності або, якщо особа не має визначеного громадянства - за межами країни свого колишнього місця проживання;

- неможливість або побоювання користуватись захистом країни походження;

- наявність цілком обґрунтованих побоювань стати жертвою переслідувань;

- побоювання стати жертвою переслідувань повинно бути пов'язано з причинами, які вказані в Конвенції про статус біженців 1951 року, а саме расова належність, релігія, національність (громадянство), належність до певної соціальної групи, політичні погляди.

З анкети позивача, що заповнена позивачем особисто 26.05.2008 року вбачається, що позивач та члени його сім'ї не брали участі в політичних, релігійних, військових або громадських організаціях в країні постійного проживання; позивач ніколи не був причетний до інцидентів із застосуванням фізичного насильства, які були пов'язані з расовою, національною, релігійною належністю, політичними поглядами; до позивача не застосовувалися адміністративні заходи (затримання, арешт); армія, в якій служив позивач, не брала участі у військових діях на момент виїзду позивача з країни.

Отримання позивачем статусу біженця останній обґрунтовував тим, що він хоче жити і працювати на території України. А відтак, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач ні в анкеті, ні під час співбесіди, ні в ході судового розгляду справи не навів причин, передбачених ст. 1 Закону України Про біженців, ст. 1 Конвенції про статус біженців, за яких позивачу можливо було б надати статус біженця в Україні і таким чином вважав, що рішення Державного комітету України у справах національностей та релігії № 651-08 від 11 вересня 2008 року про відмову позивачу у наданні статусу біженця прийняте відповідачем з урахуванням усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення, на підставі ст. ст 1, 9-14 Закону України Про біженців, ст. 1 Конвенції про статус біженців, а тому не знайшов підстав для визнання його неправомірним та скасування. Постанова суду першої інстанції була переглянута судом апеляційної інстанції та набрала законної.

Таким чином суд апеляційної інстанції при перегляді ухвали щодо винесення додаткового рішення прийшов до висновку, що суд першої інстанції надав правильної оцінки обставинам щодо не можливості винесення додаткового рішення по даній справі. Заявлені позивачем вимоги в суді першої інстанції були предметом судового розгляду, з приводу яких досліджувались докази, вирішувались заявлені позивачем клопотання.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не впливають на правильність прийнятого судом рішення.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ухвала суду першої інстанції прийнята з додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.99,100,197,199,205,206,254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2011 року про відмову ОСОБА_3 у винесені додаткового рішення по справі за його позовом до Державного комітету України у справах національностей та релігій про зобов'язання надати статус біженця - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано рек.з пов.:

1- в справу

2 - позивачу Агаєв Абіль Аліш огли вул.Шухевича 20,кв.122,м.Рівне,33000

3- відповідачу ОСОБА_5 комітет у справах національностей і релігій вул.Володимирська 9,м.Київ 25,01025