Справа № 826/951/15
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/951/15 Головуючий у 1-й інстанції: Гарник К.Ю. Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів: Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

при секретарі Строяновській О.В.,

за участю:

представника позивача -Зубця М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «Наша Аптека» до Новоград-Волинського управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві про стягнення коштів, за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Наша Аптека» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 березня 2015 року, -

В С Т А Н О В И В :

ПП «Наша Аптека» звернулося у суд із позовом до Новоград-Волинського управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, в якому просило стягнути з відповідачів на користь позивача суму адміністративного штрафу у розмірі 41 292,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 березня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачами не порушено жодних прав та інтересів позивача, а посилання останнього на недотримання ними Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів є безпідставним, оскільки його дія не поширюється на відносини щодо повернення суми коштів, яка була сплачена позивачем до державного бюджету під час виконавчого провадження з виконання постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області про накладення штрафу, яка на час сплати коштів не була скасована судом.

З такими висновками суду не можна не погодитися.

Колегією суддів установлено, що 19 вересня 2013 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області винесла постанову №87/9-ю, якою накладено на позивача штраф у розмірі 41 292,00 грн.

Не погоджуючись із цією постановою, позивач звернувся до суду з вимогами про її скасування.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 грудня 2013 року в адміністративній справі №826/15872/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року, відмовлено у задоволенні позову ПП «Наша Аптека».

Після набрання постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 грудня 2013 року законної сили, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області звернулась до відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві із заявою про примусове виконання постанови Інспекції від 19 вересня 2013 року №87/9-ю.

На підставі заяви Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області 19 березня 2014 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаної постанови (ВП №42601250).

13 травня 2014 року позивач, згідно платіжного доручення №71972, перерахував суму штрафу на розрахунковий рахунок органу державної виконавчої служби.

Зазначена сума, згідно платіжного доручення від 20 травня 2014 року №1582, перерахована відділом державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві на рахунок Новоград-Волинського управління Державної казначейської служби України у Житомирській області.

17 червня 2014 року Вищий адміністративний суд України прийняв постанову у справі №826/15872/13-а, якою визнав незаконною та скасував постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області №87-/9-ю від 19 вересня 2013 року.

Зважаючи на те, що виконавчий документ, на виконання якого позивачем було сплачено суму коштів у розмірі 41 292,00 грн, скасовано судом, позивач звернувся з листом від 16 липня 2014 року №396 до Новоград-Волинського управління державної казначейської служби України Житомирської області з вимогою щодо повернення вказаних коштів.

Листом від 24 липня 2014 року №03-08/2308 перший відповідач повідомив позивача про неможливість повернення даних коштів, а також рекомендував заявнику звернутись до другого відповідача із заявою про повернення надміру сплачених коштів.

У подальшому, позивач звернувся з листом від 13 серпня 2014 року №452 до другого відповідача, в якому просив адресата звернутися до Новоград-Волинського управління Державної казначейської служби України у Житомирської області з поданням про повернення надміру сплачених коштів у розмірі 41 292,00 грн.

Не отримавши відповідь на вказаний лист, позивач звернувся у суд із позовом до відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, за участю третьої особи - Новоград-Волинського управління Державної казначейської служби України у Житомирській області про визнання незаконною бездіяльність щодо повернення вищезгаданого адміністративного штрафу та зобов'язання підготувати та подати до Новоград-Волинського управління Державної казначейської служби України Житомирської області подання та заяву про повернення такого .

За наслідками розгляду вказаного позову, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 грудня 2014 року в адміністративній справі №826/18266/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2015 року, ПП «Наша Аптека» відмовлено у його задоволенні.

Разом з тим, позивачем подано даний позов про стягнення з відповідачів вищезгаданої суми коштів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зважає на наступне.

Як убачається із адміністративного позову, на обґрунтування порушення своїх прав та інтересів позивач посилається на приписи статті 296 Кодексу України про адміністративні правопорушення та Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів.

Згідно з частиною 1 статті 296 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення тягне за собою повернення стягнених грошових сум, оплатно вилучених і конфіскованих предметів, а також скасування інших обмежень, зв'язаних з цією постановою. У разі неможливості повернення предмета повертається його вартість.

Наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за № 1650/24182, затверджено Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів.

Цей Порядок визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі) (п. 2 Порядку).

Положеннями пунктів 3, 5 цього Порядку передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Отже, вказаний Порядок регулює відносини з приводу повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів, яке здійснюється на підставі подання органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Колегія суддів зазначає, що кошти, сплачені позивачем в рамках виконавчого провадження у розмірі 41 292,00 грн, не можна вважати такими, що були сплачені внаслідок помилки. Також, не можна розцінювати цю суму коштів як таку, що сплачена надміру, адже поняттю надміру сплачених коштів відповідають суми, які сплачені у більшому розмірі, ніж належний. У даному ж випадку, на момент сплати позивачем коштів як штрафних санкцій за постановою органу архітектурно-будівельного контролю, ця постанова не була скасована, і сплата проведена саме в тій сумі, яка передбачена. Тобто, кошти не були сплачені позивачем помилково чи надміру.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що правовідносини, які склалися між позивачем та відповідачами, не регулюються Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787.

Таким чином, правові підстави, на які посилається позивач, обґрунтовуючи вимоги щодо стягнення з відповідачів коштів, колегією суддів відхиляються.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що у відповідачів в даній справі не виникало за законом обов'язку щодо повернення позивачу заявленої ним до стягнення суми коштів, а тому відсутні підстави для задоволення позову, що було правильно встановлено місцевим судом.

Покликання відповідача в апеляційній скарзі спростовуються вищевикладеним, а також не доводять порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Наша Аптека» залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

(Повний текст ухвали складений 29 квітня 2015 року.)

.

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Пилипенко О.Є.

Романчук О.М