Справа № 524/2702/15-а
Суддя: Зємцов В. В.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/2702/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого суді ОСОБА_1,

при секретарі Бондаренко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції в Полтавській області ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

01.04.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції в Полтавській області ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування вимог позивач посилається на порушення відповідачем норм ст. 61 Конституції України (в частині повторного притягнення до відповідальності за одне й те саме правопорушення), ст. 38 КУпАП (в частині недотримання 2-місячного строку притягнення до відповідальності), ст.ст. 10 та 11 КУпАП (в частині притягнення до відповідальності за відсутності складу правопорушення).

В судовому засіданні позивач позов підтримав.

Відповідач до суду не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

24.03.2015 р., відповідачем винесено постанову № 05-22-649 про накладення адміністративного стягнення, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ст.ст. 78 та 1885 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 272 грн. Вказана постанова прийнята на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 24.03.2015 р. № 003111, відповідно до якого за результатами перевірки дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища на підприємстві, де позивач працює на посаді головного спеціаліста з охорони навколишнього середовища, виявлена відсутність дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря для стаціонарного джерела забруднення атмосфери ставка-випарника, що за переконанням відповідача свідчить про порушення підприємством вимог ст.ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення, згідно ст. 10 КУпАП, визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Згідно ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити. Склад правопорушення це сукупність передбачених законом обєктивних і субєктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за вчинення якого винна особа несе юридичну відповідальність. Склад правопорушення має місце у випадку, коли наявні: обєкт, обєктивна сторона, субєкт та субєктивна сторона правопорушення. Обєктивна сторона правопорушення сукупність зовнішніх ознак, що характеризують дане правопорушення: протиправне діяння (дія чи бездіяльність) субєкта права; його шкідливі наслідки (спричинений шкідливий результат або погроза його настання); причинно-наслідковий звязок між діянням і шкідливим результатом. Субєктивна сторона правопорушення сукупність ознак, що характеризують психічне ставлення особи до вчиненого нею протиправного діяння і його негативних наслідків, а саме вина, мотив, мета правопорушення. Обовязковою ознакою є вина, що виражається у формах умислу чи необережності.

Як передбачено диспозицією ст. 78 КУпАП, адміністративна відповідальність настає при наявності викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади або недодержання вимог, передбачених наданим дозволом, інші порушення порядку здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря або перевищення технологічних нормативів допустимого викиду забруднюючих речовин та нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел під час експлуатації технологічного устаткування, споруд і обєктів.

З наявних у матеріалах справи документів вбачається, що позивач займає посаду головного спеціаліста з охорони навколишнього середовища з 16.01.2014 р. Дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарним джерелом (ставок-випарник) № -2 був виданий 01.04.2010 р. зі строком дії до 31.12.2013 р. До завершення строку дії дозволу підприємство розпочало оформлення нового дозволу у відповідності з вимогами Порядку проведення та оплати робіт, повязаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 р. № 302. Згідно вказаного порядку умовою отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами є погодження видачі таких дозволів з Держсанепідслужбою та її територіальними органами на підставі документів, передбачених п. 4 Порядку. З метою отримання висновку санітарно-епідеміологічної експертизи, 28.11.2013 р. підприємство звернулось до Кременчуцького міськрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Полтавській області. Після проведення обстеження ставка-випарника Кременчуцьким міськрайонним управлінням Головного управління Держсанепідслужби у Полтавській області було видано акт санітарно-епідеміологічного обстеження обєкта від 11-12.12.2013 р. в якому зазначено про недоліки, після усунення яких погодження отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стане можливим. Листами від 27.12.2013 р. № 57-318 та від 29.01.2014 р. № 57-40 підприємство надало пояснення та документи з метою зняття поставлених питань, оскільки позиція, викладена в акті санітарно-епідеміологічного обстеження, ґрунтується на довільному тлумаченні функціонального призначення ставка-випарника та не відповідає технічній документації на вказаний обєкт, що була розроблена Публічним акціонерним товариством «Український інститут по проектуванню нафтопереробних і нафтохімічних підприємств «Укрнафтохімпроект» та Науково-дослідною установою «Український науково-дослідний інститут екологічних проблем» Міністерства екології та природних ресурсів України. Зокрема, в технічній документації та наукових висновках (звітах) визначений статус ставка-випарника кінцева ланка очисних споруд, технологічна споруда (штучна водойма) з функціями доочищення та випаровування промислових стічних вод; санітарно-захисна зона в розмірі 200 м. визначена відповідно до Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом МОЗ України № 173 від 19.06.1996 р. та коригуванню не підлягає. Незважаючи на визначення профільними науковими установами статусу ставка-випарника та розміру його санітарно-захисної зони, Кременчуцьке міськрайонне управління Головного управління Держсанепідслужби у Полтавській області листом від 20.02.2014 р. № 256 відмовилося погодити видачу дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на обєкт «Ставок-випарник» та рекомендувало за отриманням відповідного висновку звернутись до Головного управління Держсанепідслужби у Полтавській області. Звернувшись до вказаного органу, підприємство знову не отримало погодження на отримання дозволу з посиланням на необхідність вирішення даного питання в центральному апараті Державної санітарно-епідеміологічної служби України. 25.02.2014 р. підприємство звернулось до Головного державного санітарного лікаря України з листом від 25.02.2014 р. № 57-56 але офіційної відповіді до даного часу не отримало. За результатами проведення позивачем консультацій у Державній санітарно-епідеміологічній службі України, з метою вирішення питання щодо отримання погодження, підприємство уклало договір від 12.09.2014 р. № 100 на виготовлення та обґрунтування проекту санітарно-захисної зони ставка-випарника, строк виконання робіт до 31.03.2015 р. Про всі викладенні вище обставини позивач повідомляв Державну екологічну інспекцію в Полтавській області листом від 17.03.2015 р. № 57-57, проте відповідачем зазначені обставини не були враховані під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

За підсумками дослідження матеріалів справи суд приходить до висновку про порушення відповідачем вимог: 1) ст. 7 КУпАП, згідно якої ніхто не може бути підданий заходу впливу інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного спливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом; 2) ст. 251 КУпАП, згідно якої доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні або інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; 3) ст. 280 КУпАП, згідно якої орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. В даному випадку, у протоколі про адміністративне правопорушення не викладена обєктивна та субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.ст. 78 КУпАП, не зясовано та не дана оцінка наступним суттєвим обставинам: 1) відсутність вини позивача, який вчиняв передбачені законодавством дії для отримання дозвільного документа; 2) наявність обставин, що помякшують покарання; 3) наявність прямого причинно-наслідкового звязку між відсутністю дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарним джерелом (ставком-випарником) з незаконним ухиленням Кременчуцького міськрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Полтавській області, Головного управління Держсанепідслужби у Полтавській області та Державної санітарно-епідеміологічної служби України від погодження пакету документів підприємства з посиланням на необхідність додаткового обґрунтування розміру санітарно-захисної зони вказаної очисної споруди; 4) відсутність шкідливих наслідків для навколишнього середовища та інтересів Держави, оскільки на підприємстві безперервно ведеться облік викидів ставка-випарника, подається статистична та податкова звітність з вказаними обсягами викидів, сплачуються збір за забруднення атмосферного повітря ставком-випарником; 5) повторність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 78 КУпАП за відсутність дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарним джерелом (ставком-випарником), оскільки на підставі постанови відповідача від 07.05.2014 р. № 05-22-538 до позивача вже було застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Згідно ст. 245 КАС України завданням провадження по справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи. Оскаржувана постанова не може бути визнана законною, оскільки була винесена за відсутності всіх складових частин адміністративного правопорушення, покладає на позивача відповідальність за незаконні дії субєктів владних повноважень, повторно покладає на позивача відповідальність за одне й те саме правопорушення.

Як передбачено диспозицією ст. 1885 КУпАП, адміністративна відповідальність настає при невиконанні законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використанні природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненаданні їм необхідної інформації або наданні неправдивої інформації, вчиненні інших перешкод для виконання покладених на них обовязків.

З наявних у матеріалах справи документів та оголошених у судовому засіданні пояснень вбачається, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності в даному випадку є невиконання п. 2 припису відповідача від 20.05.2014 р. № 05-21-265 щодо обовязку до 20.08.2014 року отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення (ставком-випарником). Відповідно до ст. 38 КУпАП особу винну у вчиненні адміністративного правопорушення може бути притягнено до відповідальності не пізніше двох місяців з дня його вчинення або виявлення. Відповідач мав можливість перевірити виконання власного припису починаючи з 21.08.2014 р. і, відповідно, застосувати заходи відповідальності за невиконання припису не пізніше 21.10.2014 р.

За підсумками дослідження матеріалів справи суд приходить до висновку про порушення Відповідачем вимог ст. 38 КУпАП, в частині порушення граничного строку притягнення особи до відповідальності. Відсутність дій Відповідача з перевірки виконання вимог припису не є підставою для продовження або поновлення встановленого законодавством строку притягнення до відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України не надав суду доказів в обґрунтування правомірності винесеної постанови.

Згідно ч. 1 ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково. Керуючись приписами ч. 2 ст. 162 КАС України, якою визначені повноваження суду при вирішенні справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково. Не входить до компетенції адміністративного суду закриття провадження по справі.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Керуючись ст.ст. 2, 17, 20, 71, 102, 104, 106, 158-163, 1712 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції в Полтавській області ОСОБА_3 від 24.03.2015 р. № 05-22-649 про накладення адміністративного стягнення.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які не приймали участь у розгляді справи в цей же термін з дня отримання копії постанови.

Суддя Зємцов В.В.