Справа № 759/14601/14-а
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2015-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

22 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кобаля М.І.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 12 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до головного спеціаліста відділу організації працевлаштування населення Святошинського районного центру зайнятості Київського міського центру зайнятості Шленскової Вероніки Віталіївни про визнання протиправними дій, бездіяльності та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до головного спеціаліста відділу організації працевлаштування населення Святошинського районного центру зайнятості Київського міського центру зайнятості Шленскової Вероніки Віталіївни (далі - Відповідач) у якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо направлення 13.08.2013 на тренінг «Етапи постановки та досягнення цілей», ненадання відповідачем інформації щодо програми тренінг-семінару «Етапи постановки та досягнення цілей», затвердженої директором Київського міського центру зайнятості від 23.07.2013, внесення відповідачем до Єдиної інформаційно-аналітичної системи даних проведення особистого прийому, стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 45 грн.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 12 березня 2015 року зазначений адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині не задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов повністю (за текстом апеляційної скарги).

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони у судове засідання не з'явились.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 перебуває на обліку та зареєстрований як безробітний у Святошинському районному центрі зайнятості з 02.02.2009 року.

13.08.2013 головним спеціалістом відділу організації працевлаштування населення Святошинського районного центру зайнятості Київського міського центру зайнятості Шленсковою В.В. було запропоновано ОСОБА_2 відвідати тренінг 04.09.2013 о 12 год. 15 хв.

04.09.2013 на початку тренінгу ОСОБА_4, яка не є працівником центру зайнятості, було запропоновано учасникам заходу поставити свій підпис у документі під назвою «Перелік ПК у профорієнтаційному заході» у графі «отримав роздатковий матеріал» та у графі «підпис».

На питання щодо неправильності зазначення дати тренінгу та номеру персональної картки, а також на прохання розтлумачити поняття «роздатковий матеріал» ОСОБА_4 відповіді не надала.

06.03.2014 року позивач отримав лист Київського міського центру зайнятості від 28.02.2014 №08-2352, яким останній на виконання мирової угоди від 04.02.2014, визнаної відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.02.2014, надав позивачу, належним чином засвідчену копію документів, обумовлених мировою угодою.

Після ознайомлення з вказаними документами, він дізнався, що треніг, на який його було направлено відповідачем, а саме: «Етапи постановки та досягнення цілей» і розрахований на безробітних віком до 35 років.

Не погоджуючись із зазначеними діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до калькуляції вартості послуг з проведення тренінг-семінарів (додаток №1 до договору №АХ-461-02 від 23.07.2013), копія якої міститься в матеріалах даної справи, цільовою аудиторією тренінг-семінару «Етапи постановки та досягнення цілей» є безробітні до 35 років, а тому дії відповідача щодо направлення 13.08.2013 року ОСОБА_2 на тренінг «Етапи постановки та досягнення цілей» є неправомірними.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про зайнятість населення», кожен має право на безоплатне одержання інформації про пропонування і попит на робочу силу, зокрема про вільні робочі місця (посади), можливості та умови працевлаштування на території України і за кордоном, професійну орієнтацію, професійне навчання та інші послуги, передбачені законодавством. Держава забезпечує доступ до інформації у сфері зайнятості населення через органи державної влади та засоби масової інформації.

Згідно із ч.1 ст.44 вищезазначеного Закону зареєстровані безробітні мають право на: 1) безоплатне одержання від територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції: послуг з пошуку підходящої роботи та сприяння у працевлаштуванні, в тому числі на громадські та інші роботи тимчасового характеру; консультаційних, інформаційних та профорієнтаційних послуг з метою обрання або зміни виду діяльності (професії); інформації про свої права та обов'язки як безробітного; відомостей про себе, які містяться в Єдиній інформаційно-аналітичній системі;

2) матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону;

3) збереження права на виплату допомоги по безробіттю на період участі у громадських та інших роботах тимчасового характеру (тривалістю до 180 днів, зокрема у разі заміщення тимчасово відсутнього працівника) у розмірах, встановлених до укладення ними строкового трудового договору на участь у таких роботах;

4) оскарження, у тому числі до суду, дій або бездіяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, їх посадових осіб, що призвели до порушення прав щодо зайнятості особи.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про зайнятість населення», професійна орієнтація осіб, які звернулися до територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, здійснюється шляхом:

1) професійного інформування, що полягає у наданні відомостей про трудову діяльність та її роль у професійному самовизначенні особи, інформації про стан ринку праці, зміст та перспективи розвитку сучасних професій і вимоги до особи, форми та умови оволодіння професіями, можливості професійно-кваліфікаційного і кар'єрного зростання, що сприятиме формуванню професійних інтересів, намірів та мотивації особи щодо обрання або зміни виду трудової діяльності, професії, кваліфікації, роботи;

2) професійного консультування, спрямованого на оптимізацію професійного самовизначення особи на основі виявлення її індивідуально-психологічних характеристик, особливостей життєвих ситуацій, професійних інтересів, нахилів, стану здоров'я та з урахуванням потреби ринку праці;

3) проведення професійного відбору, що полягає у встановленні відповідності особи вимогам, які визначені для конкретних видів професійної діяльності та посад.

Правовими положеннями ч.1 ст. 33 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що порядок надання послуг з професійної орієнтації осіб затверджується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціальної політики.

Наказом Міністрества соціальної політики № 2 від 03.01.2013 затверджено відповідний Порядок надання територіальними органами Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, послуг з професійної орієнтації осіб (далі по тексту - Порядок).

Пунктом 1.1 Порядку визначено, що цей Порядок визначає організаційно-правові засади надання територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах послуг з професійної орієнтації населення.

Відповідно до п.2.5 Порядку, профорієнтаційні послуги та особи, яким вони надаються, обліковуються засобами Єдиної інформаційно-аналітичної системи центрального органу.

Згідно із п. 2.6 Порядку, отримання профорієнтаційних послуг зареєстрованими безробітними здійснюється ними з урахуванням письмових індивідуальних рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню. Види та форми профорієнтаційних послуг, що пропонуються особі, визначаються працівником територіального органу за погодженням з особою.

Згідно із п.4.2 Порядку, групова профорієнтаційна послуга - це організована взаємодія працівників територіального органу та групи осіб, що передбачає: вибір виду (групова консультація, семінар, тренінг та інше) і тематики групової профорієнтаційної послуги відповідно до мети звернення особи, її мотивів та потреб у професійному самовизначенні; формування групи осіб, яким буде надана групова профорієнтаційна послуга, відповідно до перспективного графіка; проведення профорієнтаційного заходу; видача рекомендацій особам - учасникам профорієнтаційного заходу.

Як встановлено судом першої інстанції, що відповідач повідомила позивача про те, що тренінг, на який було направлено останнього має назву «Етапи постановки та досягнення цілей» і розрахований на безробітних віком до 35 років.

Крім того, Київським міським центром зайнятості надавалась ОСОБА_2 всебічна допомога у пошуку роботи та сприяння у працевлаштуванні, інформаційні та консультаційні послуги пов'язані з працевлаштуванням, пропонувалась робота згідно наявних актуальних вакансій на день відвідування позивачем Центру, використовувались усі можливі варіанти щодо сприяння в працевлаштуванні, у зв'язку з чим йому і було запропоновано піти на вказаний тренінг та разом з іншими учасниками навчитись правильно формувати свою мету пошуку роботи та досягати успіху, оскільки позивач з 2009 року зареєстрований у Центрі як шукаючий роботу.

Аналіз вищезазначених обставин та правових норм дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції прийти до висновку, що дії головного спеціаліста відділу організації працевлаштування населення Святошинського районного центру зайнятості Київського міського центру зайнятості Шленскової В.В. щодо направлення 13.08.2013 ОСОБА_2 на тренінг «Етапи постановки та досягнення цілей» є неправомірними, оскільки зазначений тренінг розрахований на безробітних осіб до 35 років, а позивачу на момент направлення на тренінг виповнилось вже 44 роки.

Інші позовні вимоги ОСОБА_2 щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача, ненадання позивачу інформації щодо програми вищевказаного тренінг-семінару, внесення відповідачем до Єдиної інформаційно-аналітичної системи Святошинського центру зайнятості Київського міського центру зайнятості недостовірної інформації про прийняте нею рішення від 13.08.2013 за результатами проведення особистого прийому безробітного ОСОБА_2, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується висновками суду першої інстанції, вказаний тренінг-семінар проводив не Святошинський районний центр зайнятості, у зв'язку з чим відповідач порекомендувала позивачу звернутись в інший кабінет до іншої особи для можливості останнього уточнити необхідну інформацію та отримати програму, а тому позовна вимога про ненадання позивачу інформації щодо програми вищевказаного тренінг-семінару є безпідставною.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо внесення нею до Єдиної інформаційно-аналітичної системи Святошинського центру зайнятості Київського міського центру зайнятості недостовірної інформації про прийняте нею рішення від 13.08.2013 за результатами проведення особистого прийому безробітного ОСОБА_2, не підлягають задоволенню, оскільки відповідач внесена інформація була доведена до відома позивача і погоджена з останнім, про що свідчить підпис ОСОБА_2 у відповідному додатку до ПК №1.

Вимога позивача в частині стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди в розмірі 45 гривень не підлягає задоволенню, оскільки судом апеляційної інстанції не встановлено, а позивачем не доведено, в чому саме полягала моральна шкода, наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останньої в її заподіянні.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Отже, судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову окружного суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Святошинського районного суду міста Києва від 12 березня 2015 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий - суддя М.І. Кобаль

судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова

.

Головуючий суддя Кобаль М.І.

Судді: Епель О.В.

Карпушова О.В.