Справа № 2-а-2038/11
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2011-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

іменем України

"17" жовтня 2011 р. Справа № 2-а-2038/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.1

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_1

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Богунського районного суду м.Житомира від "15" червня 2011 р. у справі № 2-а-2038/11 за позовом ОСОБА_2 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Управління праці та соціального захисту населення Овруцької державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною і зобов"язання вчинити дії

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2011 року позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом про визнання дій відповідачів протиправними та зобов'язання останніх здійснити перерахунок та виплату надбавки до пенсії як дитині війни, додаткової пенсії, за шкоду, заподіяну здоров'ю, передбаченої ст.51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", компенсації громадянам, які проживають на території радіоактивного забруднення, відповідно до ст.37 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.11.2010р. по 30.04.2011р., а також щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 03.06.2011р. позовні вимоги ОСОБА_2 щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ст.48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" залишено без розгляду.

Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 15.06.2011р. позов задоволено.

Визнано неправомірними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Зобовязано ОСОБА_3 Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 01.11.2010р. по 30.04.2011р. відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яка розраховується залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, з урахуванням проведених виплат.

Зобовязано ОСОБА_3 Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, передбачену ст.51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 01.11.2010р. по 30.04.2011р. у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яка розраховується залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині постанова суду Управлінням праці та соціального захисту населення Овруцької РДА Житомирської області не оскаржувалась.

Не погоджуючись з винесеною судом першої інстанції постановою, відповідач - ОСОБА_3 Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі ОСОБА_3 Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області просить постанову суду скасувати. Скаржник зазначає, зокрема, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією Закону України "Про соціальний захист дітей війни", здійснюється за рахунок Державного бюджету, а кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.

Розглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах, передбачених ст.195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Як було встановлено судом, позивач є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" і відповідно до ст. 6 цього ж Закону має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.03р. - мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

З матеріалів справи вбачається, що нарахування коштів проводилось у розмірах, встановлених пунктом 8 постанови КМ України від 28.05.2008р. № 530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян".

Державні соціальні гарантії дітям війни встановлені Законом України "Про соціальний захист дітей війни" та не можуть бути обмежені іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 3 статті 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що права позивача порушені та підлягають відновленню.

Доводи апеляційної скарги про те, що Пенсійний фонд не може проводити виплату спірних сум, оскільки такі кошти є бюджетними, та їх не вистачає на фінансування видатків, передбачених статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України, є необґрунтованими.

Вихідним критерієм обрахунку доплати до пенсії дітям війни виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої, згідно зі статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм обрахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає. А відтак, положення ч.3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною 1 цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини для обрахування доплат, передбачених ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а тому, доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування вище вказаних норм, є безпідставними.

З приводу позовних вимог про здійснення перерахунку та виплати додаткової пенсії, за шкоду, заподіяну здоров'ю, передбаченої ст.51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", слід вказати наступне.

Встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області, віднесений до 2 категорії (а.с.5). Матеріали справи свідчать, що позивач отримує виплати згідно зі ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, але у меншому розмірі, ніж визначено Законом (а.с.7).

За змістом ст. 51 зазначеного закону передбачено, що особам, віднесеним до 2 категорії, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру виплат застосуванню підлягає саме ст.ст. 39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Доводи апелянта щодо правомірності його дій у звязку з відсутністю джерел фінансування на вказані виплати та необхідність їх встановлення бюджетним законодавством, є безпідставними, оскільки реалізація встановленого законом права не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Також, є безпідставними доводи апеляційної скарги з приводу того, що при розрахунку вказаного виду додаткової пенсії не застосовуються положення ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

З урахуванням викладеного, постанова суду ухвалена з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні.

Апеляційна скарга Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задоволенню не підлягає.

Керуючись ч.10 ст.183-2, ст.ст. 197,198, 200, 205, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м.Житомира від "15" червня 2011 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: І.Ф.Бондарчук

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_2 АДРЕСА_1,11100

3- відповідачу ОСОБА_3 Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Ольжича, 7,м.Житомир,10003