Справа № 819/616/15-а
Суддя: Мартиць О.І.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/616/15-a

23 квітня 2015 р.м. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Мартиць О.І. , судді Осташа А. В. , судді Ходачкевич Н.І.

секретарі судового засідання Лавренюк О.М.

за участю: представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_7 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Марченко Олександра Анатолійовича, Державної реєстраційної служби України третя особа реєстраційна служба Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області про визнання рішення протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулись до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Марченко Олександра Анатолійовича, Державної реєстраційної служби України, третя особа реєстраційна служба Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, в якому просять визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Марченко О.А. від 16 вересня 2014 року №15835357, зобов'язати Державну реєстраційну службу України та реєстраційну службу Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області зареєструвати за ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 21 січня 2014 року у справі №607/20920/13-ц визнано за ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7 право власності на квартиру АДРЕСА_1, що є відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно. Незважаючи на вказане рішення суду, яке набрало законної сили та інші подані позивачами передбачені законодавством документи, необхідні для реєстрації права власності, державний реєстратор прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Марченко О.А. прийняв спірне рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №15835357 від 16 вересня 2014 року, зазначивши необхідність прийняття об'єкта в експлуатацію в установленому законодавством порядку та відсутність відповідного документа, що не відповідає нормам чинного законодавства України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю з мотивів викладених у позовній заяві та, уточнивши, просить визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Марченко О.А. від 16 вересня 2014 року №15835357, зобов'язати Державну реєстраційну службу України зареєструвати за ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Державний реєстратор прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Марченко О.А. в судове засідання не з'явився, свою позицію виклав в письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи. Просить відмовити в задоволенні позову та справу розглядати у його відсутності.

Представник відповідача Державної реєстраційної служби України в судове засідання не з'явився, подавши письмове заперечення, в якому просить відмовити в задоволенні позову та справу розглядати без його участі.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, заперечень проти адміністративного позову не надав, про дату час і місце розгляду справи, повідомлявся своєчасно та належним чином у відповідності до ст.ст.33,35 КАС України.

Враховуючи норми ч.4 ст.122, ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу за відсутності позивачів, представників відповідачів та третьої особи.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 суд встановив такі обставини.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 січня 2014 року в справі №607/20920/13-ц визнано за ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

09.09.2014 року позивачем ОСОБА_1 до реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області подана заява № 8074608 про державну реєстрацію права власності на спільну часткову власність - квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення про відмову у державній реєстрації №15835357 від 16 вересня 2014 року Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_8 у державній реєстрації права власності форма власності: приватна, спільна часткова на квартиру що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за суб'єктом: ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1, ОСОБА_6 податковий номер НОМЕР_2, ОСОБА_7 податковий номер НОМЕР_3 відмовлено, оскільки документи для проведення державної реєстрації подані не в повному обсязі, а саме відсутність документа прийняття об'єкта в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Згідно ст.5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об'єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

За нормами п.1 ч.1 ст.8 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Відповідно до п.п.1,2 ч.2.ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року за №868.

Відповідно до п. 36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868 для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є: зокрема рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. (п.37 Порядку № 868)

Відповідно до п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461, у разі коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком.

Проте, слід зазначити, що процедури, яка б дозволяла реалізувати вказані положення ні самим Порядком ні іншими нормами чинного законодавства не встановлено, а тому неможливо виконати вказані вимоги щодо прийняття в експлуатацію квартири, що належить позивачам.

Враховуючи наведене, суд вважає, що прогалини в чинному законодавстві України не можуть бути підставою для обмеження права особи на володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачами при зверненні про реєстрацію права власності подано державному реєстратору усі документи визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року за №868, а відтак, відсутні підстави для відмови у державній реєстрації за ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7 права власності на квартиру АДРЕСА_1.

У відповідності до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. (ч.2 ст.71 КАС України)

За нормами ч.1 ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За таких встановлених обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі як обґрунтовано заявлений та підтверджений документально.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Марченко О.А. від 16 вересня 2014 року №15835357 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Зобов'язати Державну реєстраційну службу України зареєструвати за ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

Суддя Осташ В.А.

Суддя Ходачкевич Н.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.