Справа № 2а-18555/10/2670
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2015-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.04.2015р. м. Київ К/9991/18709/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача:Усенко Є.А.,
суддів: Веденяпіна О.А., Зайцева М.П.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Держаної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва Державної податкової служби

на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.07.2011

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2012

у справі № 2а-18555/10/2670 Окружного адміністративного суду м. Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Джі і Фаббрі Едішенз»

до Держаної податкової інспекції (ДПІ) у Шевченківському районі м. Києва

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.07.2011, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2012, позов задоволено частково: визнано противоправними дії ДПІ у Шевченківському районі м. Києва щодо невизнання податкової декларації з податку на додану вартість ТОВ «Джі і Фаббрі Едішенз» за травень 2010, яка подана 21.06.2010, за червень 2010, яка подана 19.07.2010, за серпень 2010, яка подана 20.09.2010, за вересень 2010, яка подана 18.10.2010, за жовтень 2010, яка подана 22.11.2010; декларація з податку на прибуток за півріччя, яка подана 09.08.2010, та за 3 квартали 2010, яка подана 08.11.2010. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення № 254571502/0 та № 254581502/0 від 15.12.2010. В решті позовних вимог відмовлено.

В касаційній скарзі ДПІ у Шевченківському районі м. Києва просить скасувати ухвалені у справі судові рішення з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Заперечуючи проти касаційної скарги, позивач просить залишити її без задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивачем 21.06.2010, 19.07.2010, 19.08.2010, 20.09.2010, 18.10.2010, 22.11.2010 подано до ДПІ у Шевченківському районі м. Києва податкові декларації з податку на додану вартість за травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2010 року відповідно та декларації з податку на прибуток - 09.08.2010 за І півріччя 2010 та 08.11.2010 за 3 квартали 2010.

Листами від 24.06.2010 № 4573/10/28-321, від 22.07.2010 № 5293/10/28-321, від 20.08.2010 № 6165/10/28-321, від 21.09.2010 № 7018/1028-321 від 20.10.2010 № 7747/1028-321 ДПІ повідомлено позивача, що податкові декларації з податку на додану вартість за травень, червень, серпень, вересень 2010, податкова декларація з податку на прибуток за І півріччя 2010 не визнані як податкова звітність з наступник підстав: податкові декларації за травень, червень 2010 - не зазначено в службовому полі декларацій номерів рядків, до яких подаються додатки; податкова декларація за серпень 2010 - достовірність даних в обов'язковому додатку до декларації (довідці про неоподатковані обороти з ПДВ) не підтверджена підписом керівника та печаткою підприємства; податкова декларація за вересень 2010 - у разі наявності експортних операцій до декларації обов'язково повинні подаватися оригінали п'ятого основного аркуша (примірника декларанта) вантажної митної декларації (оригінали аркушів ВДМ нової форми МД 2 з позначенням 3/8), при поданні розрахунку суми бюджетного відшкодування - копії погашених податкових векселів, у разі їх наявності; декларацію з податку на прибуток за І півріччя 2010 заповнено без забезпечення вільного читання тексту (цифр).

15.12.2010 ДПІ проведено невиїзні документальні перевірки позивача щодо своєчасності подання податкових декларацій з податку на прибуток за І півріччя 2010, 9 місяців 2010 та податкових декларацій з податку на додану вартість з травня по жовтень 2010, результати яких оформлено актами перевірки віл 15.12.2010 № 1129/15-218/30383741 та № 1128/15-1.

Вказаними перевірками встановлено порушення ТОВ «Джі і Фаббрі Едішенз» п.п 4.1.4 п. 4.1. ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» внаслідок неподання податкових декларацій з податку на прибуток за І півріччя 2010, 9 місяців 2010 та податкових декларацій з податку на додану вартість з травня по жовтень 2010.

На підставі акту перевірки ДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення від 15.12.2010: № 254571502/0 про застосування штрафних санкцій у розмірі 340,00 грн. та № 254581502/0 про застосування штрафних санкцій у розмірі 1020,00 грн.

Відповідно до підпункту 4.1.2 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Податкова декларація приймається без попередньої перевірки зазначених у ній показників через канцелярію, чий статус визначається відповідним нормативно-правовим актом. Відмова службової (посадової) особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин або висування нею будь-яких передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється та розцінюється як перевищення службових повноважень такою особою, що тягне за собою її дисциплінарну та матеріальну відповідальність у порядку, визначеному законом.

Податкова звітність, отримана контролюючим органом від платника податків як податкова декларація, що заповнена ним всупереч правилам, зазначеним у затвердженому порядку її заповнення, може бути не визнана таким контролюючим органом як податкова декларація, якщо в ній не зазначено обов'язкових реквізитів, її не підписано відповідними посадовими особами, не скріплено печаткою платника податків. У цьому випадку, якщо контролюючий орган звертається до платника податків з письмовою пропозицією надати нову податкову декларацію з виправленими показниками (із зазначенням підстав неприйняття попередньої), то платник податків має право: надати таку нову декларацію разом зі сплатою відповідного штрафу; оскаржити рішення податкового органу в порядку апеляційного узгодження (частина 5 цього підпункту).

Отже, виключно за трьох умов законодавцем надається право податковому органу не визнати подану платником податку податкову декларацію як податкову звітність, а саме: в податковій декларації не зазначено реквізитів, встановлених нормативно-правовими нормами як обов'язкові щодо змісту податкової декларації з відповідного податку (збору); податкову декларацію не підписано посадовими особами платника податків та/або не скріплено печаткою платника податків.

Відповідно до пункту 3.3 Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30 травня 1997 р. N 166 (у редакції наказу від 15 червня 2005 р. N 213) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 червня 2005 р. за N 702/10982 декларація заповнюється таким чином, щоб забезпечити збереження записів у ній та вільне читання тексту (цифр) протягом установленого строку зберігання звітності. Декларація може бути заповнена від руки чорнильною чи кульковою ручкою або видрукувана (заповнення олівцем не допускається), без виправлень і помарок; у рядках, де відсутні дані для заповнення, має бути проставлений прочерк.

У судовому процесі встановлено, що подані позивачем декларації з податку на додану вартість за травень, червень, серпень 2010 містили усі обов'язкові реквізити, які передбачені частиною 5 підпункту 4.1.2 пункту 4.1 ст.4 Закону № 2181-ІІІ, а саме: підписані відповідними посадовими особами та скріплені печаткою підприємства; податкова декларація з податку на прибуток за І півріччя 2010 заповнена друкованими способом, всі дані зазначені в ній, вільно читаються. Що ж стосується податкової декларації за вересень 2010, то доводи відповідача про відсутність п'ятого основного аркуша вантажної митної декларації не впливають на значення податкової декларації як податкової звітності, оскільки відсутність митної декларації не є підставою для не прийняття такої декларації, враховуючи факт заповнення її із зазначенням усіх обов'язкових реквізитів (підписана відповідними посадовими особами та скріплена печаткою підприємства). Отже суди попередніх інстанцій зробили правильний висновок про неправомірність дій ДПІ щодо невизнання податкових декларацій позивача з податку на додану вартість за травень, червень, серпень, вересень 2010 та податкової декларації з податку на прибуток за І півріччя 2010.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність цих висновків.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин підстави для скасування оскаржуваних судових рішень відсутні.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Держаної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва Державної податкової служби залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.07.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2012 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: підписЄ.А. Усенко
Судді: підписО.А. Веденяпін
підписМ.П. Зайцев