Справа № 810/335/15
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/335/15 Головуючий у 1-й інстанції: Лиска І.Г. Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
У Х В А Л А

Іменем України

28 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді суддів при секретарі за участю: представника відповідачаБорисюк Л.П., Петрика І.Й., Собківа Я.М. Приходько К.М. Годинчук С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної виконавчої служби України на постанову Київського окружного адміністративного суду від 02 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Старшого державного виконавця Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Попіва Романа Ігоровича, третя особа: Державна реєстраційна служба України про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Старшого державного виконавця Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Попіва Романа Ігоровича, третя особа: Державна реєстраційна служба України в якому просив:

- визнати бездіяльність державного виконавця Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Попіва Романа Ігоровича при виконанні виконавчого листа про примусове виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року по адміністративній справі № 810/5212/14 протиправною;

- зобов'язати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснити заходи контролю в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» та вжити невідкладні заходи щодо виконання виконавчого листа про примусове виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року по адміністративній справі № 810/5212/14, про поновлення ОСОБА_6 на посаді начальника реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції, про допущення негайного виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_6 на посаді начальника реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області;

- стягнути з Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на його користь моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 02 березня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано бездіяльність державного виконавця Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Попіва Романа Ігоровича при виконанні виконавчого листа, виданого Київським окружним адміністративним судом 06.11.2014 про поновлення ОСОБА_6 на посаді начальника Реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області по адміністративній справі № 810/5212/14 ВП №45487033 протиправною.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову в цій частині відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 195 КАС України, колегія суддів вважає за можливе переглянути постанову Київського окружного адміністративного суду від 02 березня 2015 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_6, оскільки останнім апеляційна скарга щодо відмови в задоволенні позовних вимог не подавалася.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, який з'явився в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, постановою Київського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року по справі № 810/5212/14 , позовні вимоги ОСОБА_6 були задоволені частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Державної реєстраційної служби України № 766/к від 19.08.2014 про звільнення ОСОБА_6 з посади начальника реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції.

Поновлено ОСОБА_6 на посаді начальника реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції.

Стягнуто з Державної реєстраційної служби України на користь ОСОБА_6 6 544,26 грн. за час вимушеного прогулу; допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення одномісячного заробітку.

На виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року по адміністративній справі № 810/5212/14 року було видано два виконавчі документи:

1) виконавчий лист про примусове виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року по адміністративній справі № 810/5212/14 про поновлення ОСОБА_6 на посаді начальника реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції, про допущення негайного виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_6 на посаді начальника реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області;

2) виконавчий лист про примусове виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року по адміністративній справі № 810/5212/14, про негайне виконання постанови суду в частині стягнення з Державної реєстраційної служби України на користь ОСОБА_6 2 520,27 грн.

Позивач, листом від 07 листопада 2014 року звернувся до Державної реєстраційної служби України з проханням добровільно виконати постанову суду, яка підлягає виконанню одразу, на наступний день, після його проголошення.

Позивач також звернувся до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про примусове виконання виконавчого документу, яким є виконавчий лист від 06 листопада 2014 року по справі № 810/5212/14 про поновлення на роботі.

На підставі заяви позивача державним виконавцем Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Попівим Романом Ігоревичем була винесена постанова від 17.11.2014 про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого документу про поновлення на роботі (ВП № 45487033), яка 21.11.2014 була направлена сторонам.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2015 року постанову Київського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року залишено без змін.

23.01.2015 позивач особисто повідомив державного виконавця Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Попіва Р.І. про винесення Київським апеляційним адміністративним судом зазначеної ухвали.

Однак, на день ухвалення постанови судом першої інстанції, постанова Київського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року по адміністративній справі № 810/5212/14 в частині поновлення ОСОБА_6 на посаді начальника реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області не виконана, доказів вчинення державним виконавцем будь-яких дій в межах виконавчого провадження №45487033 суду не надано.

Задовольняючи позовні вимоги в частині, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не вжито належних заходів для виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року про поновлення ОСОБА_6 на посаді начальника Реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області по адміністративній справі № 810/5212/14 ВП № 45487033, чим допущено протиправну бездіяльність.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, нормами Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV), Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 1 Закону № 606-XIV, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до частини першої статті 25 зазначеного Закону, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

У відповідності до п. 1.8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802, вимога державного виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов'язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання державному виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення.

Пунктом 8 частини першої статті 49 вказаного Закону передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно ст. 75 Закону № 606-XIV, після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому ст. 89 цього Закону.

У разі, якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Таким чином, Закон чітко визначає умови притягнення боржників до відповідальності за невиконання без поважних причин рішення суду про зобов'язання виконати певні дії та поновлення на роботі, без дотримання яких, зазначені дії не можуть бути визнані законними.

З аналізу норм вказаного Закону вбачається, що визначальною умовою притягнення боржників до відповідальності за невиконання рішення суду у вигляді накладення штрафу є вирішення питання, щодо наявності вини боржника та поважності причин невиконання вимог суду.

За ч. 3 ст. 11 Закону, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч. 2 ст. 14 КАС України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання (ч. 2 ст. 257 КАС України).

Згідно вимог ст. 76 Закону № 606-XIV, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. У разі невиконання власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника на них накладається штраф та застосовуються інші заходи, передбачені законом.

Рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу (п. 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9).

Вивченням матеріалів справи колегією суддів встановлено, що з моменту відкриття виконавчого провадження (ВП №45487033) з виконання виконавчого листа Київського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року по адміністративній справі № 810/5212/14 про поновлення ОСОБА_6 на посаді начальника Реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області, до розгляду даної справи по суті державним виконавцем не вживалося вищеперелічених заходів щодо виконання рішення суду.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини виконання судових рішень розглядається як невід'ємна частина судового розгляду у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, у даному випадку кінцевої мети правосуддя - захисту інтересів ОСОБА_6 та реального поновлення його порушених прав, не відбулося.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності допущення бездіяльності стосовно невчинення передбачених законом дій, спрямованих на виконання рішення суду у виконавчому провадженні ВП №4587033.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не вжито всіх належних заходів для виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року про поновлення ОСОБА_6 на посаді начальника Реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області по адміністративній справі № 810/5212/14 ВП №45487033, чим допущено протиправну бездіяльність.

З огляду на зазначене, позовні вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльності державного виконавця Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Попіва Романа Ігоровича при виконанні виконавчого листа про примусове виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року по адміністративній справі № 810/5212/14 є правомірними та підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної виконавчої служби України на постанову Київського окружного адміністративного суду від 02 березня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 02 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Л.П. Борисюк І.Й. Петрик Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та підписано - 30.04.2015

Головуючий суддя Борисюк Л.П.

Судді: Петрик І.Й.

Собків Я.М.