Справа № 2011/6424/2012
Суддя: Бондар В.О.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 р. Справа № 2011/6424/2012
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бондара В.О.

Суддів: Кононенко З.О. , Калитки О. М.

за участю секретаря судового засідання Запара Е.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Адміністрації Державної прикордонної служби України, Харківського прикордонного загону на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.02.2015р. по справі № 2011/6424/2012

за позовом ОСОБА_1

до Харківського прикордонного загіну , АдміністраціїДержавної прикордонної служби України

про визнання бездіяльності протиправною та стягнення грошової компенсації за неотримане продовольче забезпеченя,

ВСТАНОВИЛА:

18.10.2010 р. ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся до суду з позовом до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, в якому згідно уточнень позовних вимог просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Харківського прикордонного загону щодо ненарахування та невиплати належної йому суми грошової компенсації замість продовольчого пайка при звільненні його в запас;

- зобов'язати адміністрацію Державної прикордонної служби України негайно перерахувати на рахунок Харківського прикордонного загону необхідну суму грошей для виплати йому грошової компенсації замість продовольчого пайка при звільненні його в запас;

- зобов'язати Харківський прикордонний загін виплатити на його користь грошову компенсацію замість продовольчого пайка за період з 11.03.2000 р. по 29.03.2002 р. за нормою №7, відповідно до діючої на той час постанови Кабінету Міністрів України від 12.03.1996 р. № 316 "Про норми забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства, військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу Міністерства внутрішніх справ";

- зобов'язати Харківський прикордонний загін виплатити на користь позивача грошову компенсацію замість продовольчого пайка за нормою №1 - загальновійськова (згідно наявних у Держприкордонслужбі розцінок) за період з 29.03.2002 р. по 18.11.2002 p., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 р. № 426 "Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації";

- зобов'язати Харківський прикордонний загін виплатити на користь позивача грошову компенсацію замість продовольчого пайка за нормою №1 - загальновійськова (згідно наявних у Держприкордонслужбі розцінок) за період з 18.11.2002 р. по 06.08.2009 p., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 р. № 426 "Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації".

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.02.2015 р. адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії та стягнення коштів задоволено у повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Адміністрацією Державної прикордонної служби України та Харківським прикордонним загоном Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України подано апеляційні скарги. Свою незгоду з постановою суду апелянти мотивують тим, що постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального права. Просять суд апеляційної інстанції скасувати постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.02.2015 р. по справі № 2011/6424/2012 та прийняти нову постанову,у відповідності до якої відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач надав письмові заперечення на апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України, в судовому засіданні заперечував проти апеляційних скарг, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а тому просить залишити апеляційні скарги без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджено судом апеляційної інстанції, наказом Адміністрації державної прикордонної служби України від 30.07.2009 р. № 10т-ос ОСОБА_1 звільнений у запас Збройних сил України з посади начальника інформаційно-аналітичного відділення Інформаційного центру «Харків» (в/ч 1470 Р) Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби за ст. 26 ч. 6 пункту «а» ( у зв'язку з закінченням контракту) Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» з правом носіння військової форми. Наказом начальника Інформаційного центру «Харків» від 31.07.2009 р. № 25-нр, зі списків виключений з 06.08.2009 р.

До 06.08.2009 р. ОСОБА_1 проходив дійсну військову службу на різних посадах в Державній прикордонній службі України, в тому числі і на посадах, які надавали право носіння цивільної форми одягу для зашифровки особи та відомчої належності, знаходився на продовольчому забезпеченні в Харківському прикордонному загоні.

Позивач, звернувшись з позовом до суду, наголошує на тому, що його права на отримання продовольчого забезпечення від держави було порушено, а тому просив стягнути заборгованість по оплаті продовольчого пайка за період з 11.03.2000 р. по 29.03.2002 р. за нормою № 7 постанови КМУ від 12.03.1996 р № 316 та за нормою № 1 відповідно до постанови КМУ від 29.03.2002 р. № 426 за період з 18.11.2002 р. по 06.08.2009 р

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що норми Закону України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17.02.2000 р., яким з 11.03.2000 р. зупинено дію ст. 9 Закону № 2011, зокрема в частині виплати військовослужбовцям грошової компенсації замість продовольчого пайка, поширюються на військовослужбовців, які перебувають на дійсній військовій службі та не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, у яких позивач виступає як військовослужбовець, звільнений з військової служби, а також, що позивач з 18.11.2002 р. переведений для подальшого проходження служби на посадах, що передбачають використання цивільного одягу, який зашифровує особу та відомчу належність військовослужбовців, а тому з цього моменту дія Закону України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17.02.2000 р. на позивача не поширюється.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в редакції станом на момент звільнення позивача з військової служби, військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.

Законом України «Про деякі заходи щодо економії державних коштів» від 17.02.2000 р. було призупинено з 11.03.2000 р. дію ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та замість речового майна, за винятком військовослужбовців Міністерства оборони України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони та Головного управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, що використовують цивільний одяг, який зашифровує особу та відомчу належність військовослужбовців.

Положення Закону України «Про деякі заходи щодо економії державних коштів» від 17.02.2000 р. Конституційним Судом України не визнані не конституційними та не скасовані в установленому законом порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.03.1996 р. № 316 передбачено норми забезпечення та відповідну вартість грошової компенсації.

Згідно з пунктом 1 Переліку актів Кабінету Міністрів України, що втратили чинність, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 р. № 426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації», зазначену постанову КМУ від 12.03.1996 р. № 316 визнано такою, що втратила чинність.

Отримання грошової компенсації за продовольчий пайок постановою КМУ від 29.03.2002 р. № 426 норму харчування військовослужбовців, які раніше отримували продовольчий пайок за нормою № 7 не передбачено, а поняття офіцерського пайку як такого відсутнє взагалі.

Посилання позивача на обов'язок відповідача перевести його на продовольче забезпечення за нормою № 1, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації» від 29.03.2002 р. № 426, не може бути взято до уваги колегією суддів, оскільки п. 1 Норми харчування військовослужбовців Збройних сил та інших військових формувань, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 426, передбачено виключний перелік категорії осіб, які забезпечуються харчуванням за рахунок держави за нормою № 1. Наданий позивачем витяг з послужного списку не дає підстав віднести його за займаними посадами до категорії осіб, які забезпечуються харчуванням за рахунок держави.

Крім того, колегія суддів зазначає, що на момент звернення ОСОБА_1 щодо отримання грошової компенсації замість продовольчого пайка при звільненні в запас, Закон України від 20.12.1991 р. № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) не передбачав такого права для військовослужбовців, звільнених у запас або відставку, а п. 27 Положенням про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 р. № 1444 не підлягає застосуванню, оскільки суперечить нормам Закону № 2011-XII

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість вимог ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації за не отриманий продовольчий пайок, оскільки чинним законодавством України виплата грошової компенсації та видача продовольчого пайка не передбачена.

Враховуючи наведене та, оскільки суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення грошової компенсації за не отриманий продовольчий пайок, колегія суддів зазначає, що, оскільки, чинним законодавством України виплата грошової компенсації за продовольчий пайок не передбачена, то позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги є обґрунтованими, тому постанова Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.02.2015 р. підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Адміністрації Державної прикордонної служби України, Харківського прикордонного загону задовольнити.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.02.2015р. по справі № 2011/6424/2012 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бондар В.О.
Судді(підпис) (підпис) Кононенко З.О. Калитка О.М.
Повний текст постанови виготовлений 30.04.2015 р.