Справа № 452/81/15-а
Суддя: Галин В. П.
Дата ухвалення: 2015-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 452/81/15-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 квітня 2015 року м.Самбір Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Галина В.П.,

при секретарі Задорожній В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі адміністративну справу за позовом ПП «Самбіравтотранс» до Самбірської міської ради про визнання нечинним та скасування пункту 2.5 рішення Самбірської міської ради № 18 від 14.03.2006 року, -

в с т а н о в и в :

Приватне підприємство «Самбіравтотранс» звернулось в суд із адміністративним позовом до Самбірської міської ради про визнання нечинним та скасування пункту 2.5 рішення Самбірської міської ради № 18 від 14.03.2006 року. В якості третіх осіб по даній справі залучені ТзОВ «Самбірське АТП - 14608» та Управління Держземагенства у Самбірському районі. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення Самбірської міської ради № 17 від 26.12.2002 року, всупереч вимогам статті 16 Закону України «Про оренду землі» - було надано в оренду третій особі - ТзОВ «Самбірське АТП - 14608» земельну ділянку площею 1,05 га за адресою АДРЕСА_1. Позов з приводу визнання нечинності та скасування пунктів 2,3 та 6 вказаного рішення Самбірської міської ради знаходиться на розгляді у Господарському суді Львівської області. Не дивлячись на даний факт, 14.03.2006 року Самбірська міська рада приймає нове рішення щодо спірної земельної ділянки за № 18 «Про затвердження матеріалів відведення та матеріалів інвентаризації земельних ділянок та надання їх в оренду», згідно п. 2.5 якого - затверджено технічну документацію по інвентаризації земельних ділянок і надано в оренду терміном на 5 років - ВАТ «Самбірське АТП - 14608» земельну ділянку площею 1,0151 га ( в т.ч. ділянка № 1 площею 0,7485 приміська автостанція, ділянка № 2 площею 0,2666 га - міжміська автостанція) по АДРЕСА_1 для обслуговування будівель і споруд автостанції і платної автостоянки.

При прийнятті оспорюваного рішення - відповідачем не було враховано того, що на момент прийняття рішення - власником будівлі автостанції, на яку посилається відповідач у своєму рішенні - був і залишається позивач.

Питання щодо наявності у власності позивача будівлі на спірній земельній ділянці на момент прийняття відповідачем оспорюваного рішення - вирішено рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24.06.2005 року у справі № 2-1111/2004 за позовом ПП «Самбіравтотранс» до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування приміщення-будівлі автостанції від 24.10.2002 року, що знаходиться в АДРЕСА_1, яким позов було задоволено повністю і рішення вступило в законну силу.

Разом з тим, відповідач прийняв рішення про надання в оренду земельної ділянки площею 1,0151 га ( в тому числі ділянка №1 площею 0,7485 приміська автостанція, ділянка № 2 площею 0,2666 га - міжміська автостанція) по АДРЕСА_1, для обслуговування будівель і споруд автостанції і платної автостоянки, чим порушив статтю 16 Закону України «Про оренду землі», згідно якої - у разі надходження двох і більше заяв (клопотань) на оренду однієї і тієї самої земельної ділянки, що перебуває у державній або комунальній власності, відповідні органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування проводять аукціон або конкурс щодо набуття права оренди земельної ділянки, якщо законом не встановлено інший порядок.

Крім того, враховуючи, що рішення від 26.12.2002 року та 14.03.2006 року, які були прийняті Самбірською міською радою між собою пов'язані, оскільки стосуються однієї земельної ділянки, вважають що наявні підстави на зупинення провадження даної справи, до часу вирішення справи, що стосується рішення міської ради № 17 від 26.12.2002 року. А тому, враховуючи наведені підстави, ПП «Самбіравтотранс» просить суд задовольнити позов у повному обсязі заявлених ними позовних вимог.

В подальшому, у процесі розгляду справи представником позивача ОСОБА_2 було заявлено клопотання про відмову позивача від пункту 2 позовних вимог в частині зупинення провадження у справі за позовом ПП «Самбіравтотранс» до Самбірської міської ради про визнання нечинним та скасування пункту 2.5 рішення Самбірської міської ради № 18 від 14.03.2006 року «Про затвердження матеріалів відведення та матеріалів інвентаризації земельних ділянок та надання їх в оренду» - до набрання законної сили рішенням у справі № 1/826-14/214(А)(1/122-16/38) за позовом ПП «Самбіравтотранс» до Самбірської міської ради про визнання нечинним та скасування пунктів 2, 3, 6 рішення Самбірської міської ради № 17 від 26.12.2002 року «Про надання земельної ділянки в оренду», оскільки дана вимога вже була виконана Господарським судом Львівської області. Станом на даний час немає необхідності у зупиненні провадження по справі.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримав заявлений позов у пункті 3 позовних вимог в повному обсязі. Додатково пояснив, що у м. Самборі є три земельні ділянки, які були функціонально зайняті під автостанції. Він 21 рік працював начальником автостанції і у процесах приватизації було створене підприємство яке зареєстроване і є платником податків на території міста. Вони звернулись у встановлений законом порядок до міської ради (таких звернень було 5) із заявою про передачу в оренду земельної ділянки для обслуговування і надання автостанційних послуг (здійснення статутної діяльності), оскільки створено підприємство, викуплено будівлю, продавцем якої була міська рада, але остання це проігнорувала. Було взято до уваги заяву, подану представником Самбірського АТП-14608 і відразу поставлено питання на сесії міської ради про надання в оренду землі саме АТП. Він був присутній на вказаній сесії, частина депутатів не голосувала, однак дане рішення вдалось прийняти, яким чином - не відомо. На підставі чого було проігноровано звернення позивача і прийнято до уваги заяву АТП-14608 - також не відомо. Враховуючи наведене, просить задовольнити даний позов.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала заявлений позов у пункті 3 позовних вимог, наполягала на його задоволенні. Додатково пояснила, що було порушено право на здійснення підприємницької діяльності. Згідно Закону України «Про автомобільний транспорт», обов'язковою послугою яку повинна надавати автостанція є зокрема організація, прибуття та відправлення автобуса з облаштованих платформ. Для того щоб облаштувати платформу, відправити автобус необхідна земельна ділянка і для повноцінного здійснення підприємницької діяльності, статутної, зокрема автостанційних послуг, необхідна була земельна ділянка ПП «Самбіравтранс». Позивачем здійснено звернення у міську раду із відповідними заявами, однак вони були проігноровані. Вказаному підприємству не було надано можливості на конкурентних засадах отримати земельну ділянку в оренду. Також порушення полягало в тому, що міською радою не було визначено умови, тобто не було надано можливості отримати земельну ділянку і під обслуговування будівлі в тому числі, а також не визначено яка саме земельна ділянка необхідна для обслуговування будівлі. Міська рада повинна була врахувати не тільки наявність у власності будівлі для обслуговування, але врахувати й цільове призначення цієї будівлі. Згідно умов приватизації, було вказано, що цільовим призначення будівлі було здійснення статутної діяльності з надання автостанційних послуг. Відповідно з цього повинна була виходити міська рада, визначаючи яка необхідна ділянка для обслуговування цієї будівлі. Цього питання взагалі не було вирішено міською радою, не було враховано також вимоги ст. 377 ЦК України. Не було надано земельної ділянки під будівлею. Все це є порушенням прав позивача. З врахуванням наведеного просить задовольнити пред'явлений позов.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив позов, не згідний на його задоволення, даний позов вважає безпідставним. Додатково пояснив, що з приводу аукціону, по закону для того щоб людина отримала у власність земельну ділянку або у користування, в тому числі і оренду потрібно два рішення, одне з яких рішення про надання дозволу особі на розробку проекту землеустрою чи технічної документації, а друге рішення про затвердження цієї технічної документації та надання вказаної земельної ділянки вже у власність чи оренду. Після даного рішення укладається договір оренди землі, який реєструється. В подальшому, повноправним користувачем земельної ділянки стає особа з якою був підписаний договір оренди земельної ділянки. Якщо заявляти про аукціон, то треба заявляти перед прийняттям рішення 2002 року, а не перед прийняттям рішення 2006 року. Якщо людину зобов'язано виготовити технічну документацію, то міська рада будь-яких законних підстав не прийняти рішення про затвердження цієї технічної документації не має. Щодо технічної документації, на останній сторінці даної документації є висновок який стосується її законності. У даному висновку зазначено, що технічна документація відповідає всім вимогам чинного законодавства, тобто станом на 2006 рік, коли Самбірська міська рада якраз затвердила своїм рішенням цю технічну документацію. Тим більше про рішення яке згадується в судовому засіданні і було предметом розгляду у судових інстанціях, то у рік коли міська рада затверджувала цю технічну документацію, рішення 2002 року, винесене міською радою було визнано законним. Це було і в першій інстанції, і в апеляційній. Міська рада будь-яких законних підстав для не затвердження технічної документації Самбірського АТП-14608 станом на 2006 рік не мала. Стосовно будівлі про яку наголошують позивачі, що вона нібито перебуває у власності позивача, то в технічній документації зазначені всі об'єкти які знаходяться на спірній земельній ділянці, а також всі суміжні земельні ділянки, які межують з цією земельною ділянкою. Будь-якого нерухомого майна, яке б перебувало у власності іншої особи на цій орендованій земельній ділянці немає. На думку відповідача, рішення міської ради 2006 року є повністю законним. Рішенням міської ради у 2006 році затверджено те, що було прийняте у рішенні 2002 року.

Представник третьої особи ТзОВ «Самбірське АТП 14608» Стефура І.І. у судовому засіданні зазначив, що не підтримує даного позову. Додатково пояснив, що в судовому засіданні предметом розгляду є позовна заява щодо оренди спірної земельної ділянки, її меж і ніяким чином не стосується роботи Самбірського АТП-14608. Земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, підприємство орендує і на ній ніяких об'єктів нерухомості, а також будинків чи приміщень які належать ПП «Самбіравтотранс» не має.

Представник третьої особи Управління Держземагенства у Самбірському районі Лучинин М.М. у судовому засіданні зазначила, що згідно земельно-облікових документів форми 6 М, які ведуться в управлінні земельних ресурсів станом на 01.07.2002 року за ВАТ «Самбірське АТП-14608» (автостанція) числилася площа 1,07 га. Дані були занесені на підставі інвентаризації, які були проведені по місту без документів і занесені в земельно-облікові документи. Тому було надане рішення 26.12.2002 року про надання дозволу на виготовлення технічної документації для ВАТ «Самбірське АТП-14608» і зазначили площу 1,05 га. Врахували на той час сторонніх землекористувачів, з тим, що вже люди відходили, мали право власності і дали попереднє погодження на 1,05 га. Ці дані було внесено у статистичну звітність. Станом на 01.01.2003 року - площа становила 1,05 га. Почала виготовлятись технічна документація у Самбірській ЦДЗК на підставі рішення міської ради 2002 року. Документація виготовлялась на підставі інструкції, яка діяла на той час - «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі». Цей наказ Державного комітету України, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04 червня 1999 року. І виключно цим в той час керувались при виготовленні технічної документації. Технічна документація була виготовлена згідно вимог цієї інструкції і подана на експертизу в обласне управління. Після прийняття позитивного рішення, було прийняте рішення Самбірською міською радою про затвердження цього проекту, це рішення яке є предметом розгляду даної справи. І тут зазначена площа 1,0151 га, яка виникла в результаті геодезичних зйомок, вилучення сторонніх землекористувачів, які мали на даній земельній ділянці право власності на нерухоме майно. Станом на 14.03.2006 року згідно рішення міської ради № 18 було затверджено земельну ділянку за вказаною площею. Враховуючи письмову згоду "Львівавтотранс" від 30.10.2002 року на передачу території ВАТ «Самбірське АТП», були виготовлені документи на вказане товариство. "Львівавтотранс" мало рішення на надання їм земельної ділянки. Хоча у звіті це не було відображено. Державний акт був виданий на Самбірську автобусну станцію Львівського автобусного транспорту. Рішення міської ради від 14.03.2006 року за № 18 прийняте згідно чинного законодавства, відповідає нормам. А тому з врахуванням наведеного позов ПП «Самбіравтотранс» задоволенню не підлягає.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, з'ясувавши усі обставини справи, дослідивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Із копії договору купівлі-продажу приміщення від 31.01.2002 року відомо про факт купівлі ПП «Самбіравтотранс» приміщення будівлі автостанції у АДРЕСА_1, Львівської області у відділу комунального майна Самбірської міської ради та поданий план території. ( а.с. 30-31, том 1).

Із копій заяв ПП «Самбіравтотранс» від 10.04.2002 року, 10.07.2002 року, 29.08.2005 року вбачається про звернення позивача до міського голови м. Самбора з приводу передачі в користування або оренду земельної ділянки в межах 1,07 га. ( а.с. 25-27, том 1).

Із копії рішення Самбірської міської ради від 26.12.2002 року № 17 «Про надання земельної ділянки в оренду» відомо, що міська рада вирішила у пунктах 2, 3, 6 надати ВАТ «Самбірське АТП - 14608 в оренду терміном на 10 років земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 1,05 га під автостоянку та віднести до земель автотранспорту; зобов'язати правління ВАТ «Самбірське АТП - 14608 виготовити технічну документацію та укласти договір оренди на земельну ділянку по АДРЕСА_1; Самбірському міському управлінню земельних ресурсів підготувати договір оренди. ( а.с. 24, том 1).

Із копії рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24.06.2005 року відомо, що по цивільній справі за позовом ПП «Самбіравтранс» до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування вирішено позов задоволити та визнати недійсним договір дарування приміщення-будівлі автостанції, що знаходиться по АДРЕСА_1 Львівської області від 24.10.2002 р. укладеного між ПП «Самбіравтотранс» та ОСОБА_1 і посвідченого приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу Копистянським Ю.Р. ( а.с. 12, том 1).

Із копії рішення Самбірської міської ради № 18 від 14.03.2006 року «Про затвердження матеріалів відведення та матеріалів інвентаризації земельних ділянок та надання їх в оренду» відомо, що міська рада вирішила, зокрема щодо п.2.5 - затвердити технічну документацію по інвентаризації земельної ділянки і надати в оренду терміном на 5 років ВАТ «Самбірське АТП - 14608 площею 1,0151 га (в т.ч. ділянка № 1 площею 0,7485 приміська автостанція, ділянка; № 2 площею 0,2666 га - міжміська автостанція) по АДРЕСА_1 для обслуговування будівель і споруд автостанції і платної стоянки. ( а.с. 13, том 1).

Із копії статуту Приватного підприємства «Самбіравтотранс», реєстраційний запис НОМЕР_1 від 16.11.2001 року відомо про мету та предмет діяльності товариства та інші характеризуючі дані. ( а.с. 15-20, том 1).

Із копії довідки № 5160 про включення до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України відомо про характеризуючи дані ПП «Самбіравтотранс» згідно вимог даної довідки, зокрема наведено види діяльності. ( а.с. 21, том 1).

Згідно копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серія НОМЕР_2 від 16.11.2001 року відомо про реєстрацію ПП «Самбіравтотранс» ( а.с. 22).

Із копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Самбірським МБТІ 19.04.2004 року відомо про підстави виникнення права власності ПП «Самбіравтотранс». ( а.с. 23, том 1).

Із копії технічного паспорта на будівлю автостанції за адресою м. Самбір АДРЕСА_1 відомо про реєстрацію об'єкту нерухомого майна ПП «Самбіравтотранс». ( а.с. 29, том 1).

Із копії довідки № 6762 про включення до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України відомо про характеризуючи дані ВАТ «Самбірське АТП -14608 згідно вимог даної довідки, також тут зазначені види діяльності. ( а.с. 39).

Згідно копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи відомо про реєстрацію ВАТ «Самбірське АТП -14608 ( а.с. 40, том 1).

Із копії статуту ВАТ «Самбірське АТП -14608, реєстраційний запис № 6 від 18.08.1998 року відомо про мету та предмет діяльності товариства та інші характеризуючі дані. ( а.с. 41-57, том 1).

Із копії технічної документації та копій типових договорів оренди, які долучені до справи відомо як формувалась технічна документація і висвітлено зміст наявних договорів. ( а.с. 22-51, том 2).

Із копій наказів № 1, 2 від 22.01.2002 року виданих відділом комунального майна Самбірської міської ради відомо про вказівку щодо проведення приватизації міських автокас пл.. 76,10 м2 в АДРЕСА_1 для надання автостанційних послуг згідно статуту ПП «Самбіравтотранс» та вказано спосіб проведення приватизації. ( а.с. 63, 64, том 2).

Із копії заяви про включення об'єкта до переліку об'єктів, що підлягають приватизації відомо про об'єкт приватизації, заявником якого являється ПП «Самбіравтотранс». ( а.с. 65, том 2).

Також наявні у матеріалах справи копії рішень судових інстанцій засвідчують про факт наявності спору з приводу спірної земельної ділянки яка згідно рішення Самбірської міської ради була надана в оренду ВАТ «Самбірське АТП - 14608. Однак незважаючи на дані обставини, проводилась підготовка технічної документації, даний процес не переривався, не зупинявся. Від самого початку згідно рішення Самбірської міської ради № 17 від 26.12.2002 року було порушено право на оренду спірної земельної ділянки. Незважаючи на неодноразові звернення позивача і до рішення міської ради 2002 року, а також на звернення після вказаного рішення, жодних перевірок з приводу цього не здійснювалось та вимоги Закону України «Про оренду землі» не виконувались. Це засвідчують і дані технічної документації.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що він являється начальником Самбірського міського відділу Львівської регіональної філії ЦДЗК. Щодо суті справи зазначив наступне. У своїй діяльності ЦДЗК керується Земельним Кодексом України, Законом України «Про землеустрій», Інструкцією, яка на даний час є застарілою, однак нею керувались у період виготовлення технічної документації. Щодо органів місцевого самоврядування, то керуються тільки їхніми рішеннями. Для роботи необхідне технічне завдання, яке видає Держземагенство, а такж проплата і рішення міської ради - це три чинники при наявності яких вони приступали до роботи.

Тоді була інвентаризація усіх земель і робилась документація по встановленню меж. Був план щодо інвентаризації якнайбільшої кількості земель, звітували по інвентаризації, по приватизації, були терміни. У рішенні міської ради та технічному завданні вказувалось цільове використання землі. На основі рішення виписувалось управлінням технічне завдання і погоджувалось.

У 80-их роках у МБТІ проводили інвентаризацію, закріпляли земельні ділянки і там була записана закріплена площа. А в реальності при здійсненні замірів виявлялись під'їзди, дороги, річки і так далі.

Щодо визначення цільового призначення землі запитували в управлінні.

З приводу погодження меж, то здійснювався вихід на місце, з'ясовувались питання про наявність документів. ОСОБА_9 займався з'ясуванням цього питання. Коли не було в кого погодити межі, питання виносилось на комісію.

При наявності неточностей у державній землевпорядній експертизі, вони усуваються, завіряються і в подальшому скеровуються на сесію.

Вони проводили суто технічну роботу. Для них були важливі рішення і технічне завдання. Технічне завдання давало управління яке збирало усі необхідні документи і з резолюцією їм для виконання. Вони дають проплату, їхній працівник виходить на місце, проводить обміри і складає документацію.

За виготовлення технічної документації відповідає Самбірський міський відділ ЦДЗК, начальником якого він являється.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ст. 55 Конституції України, кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно зі ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею є Земельний кодекс України від 25.10.2001 року № 2768-ІІІ.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного Кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Виходячи із матеріалів справи відомо, що 16 листопада 2001 року було створено Приватне підприємство Самбіравтотранс. Основною формою діяльності даного підприємства було і є надання автостанційних послуг для пасажирів і автотранспорту перевізників, які виконують перевезення.

Для здійснення статутної діяльності приватним підприємством було придбано за договором купівлі - продажу будівлю автостанції в АДРЕСА_1, яка обладнана і функціонально призначена для автостанційної діяльності.

Автостанційні послуги полягають у обслуговуванні та організації перевезення, в тому числі обілечування пасажирів, посадка та висадка пасажирів тощо. Дані послуги підприємству можна надавати при наявності будівлі - автостанції. В свою чергу автостанція повинна налічувати певну кількість кас та диспетчерських кабін, зал очікування із визначеною мінімальною кількістю крісел, в залежності від її категорії та відповідати іншим вимогам. Крім того автостанції повинні пройти атестацію і лише після цього вони можуть здійснювати такі послуги, а також автостанція згідно ДБН - це не просто будівля, а ціла інфраструктура, яка включає в себе і будівлю автостанції і земельну ділянку, оскільки лише при наявності земельної ділянки та будівлі автостанції підприємство може здійснювати повноцінно такі послуги.

Відповідно, для належної організації роботи автостанції, облаштування посадочних майданчиків для прийому та відправлення автобусів 10 квітня 2002 року листом № 001 ПП Самбіравтотранс звернулося до Самбірської міської ради з проханням вирішити питання щодо надання у користування чи оренду земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 1, 07 га. для здійснення автостанціїних послуг та забезпечення функціонування автостанції. Після цього 10 липня 2002 року підприємство повторно звернулося до Самбірської міської ради з подібним листом, проте дані звернення підприємства міською радою були залишені без розгляду та задоволення.

26 грудня 2002 року Самбірська міська рада на черговій сесії без обговорення заяви ПП Самбіравтотранс, прийняла рішення про надання земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 1, 05 га в оренду на 10 років ВАТ «Самбірське АТП -14608». Дане рішення Самбірською міською радою було прийнято з порушенням вимог Земельного Кодексу України та Закону України «Про оренду землі», Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки не було враховано думку та позицію позивача, а саме ПП «Самбіравтотранс». В результаті прийняття даного рішення Самбірською міською радою, ПП "Самбіравтотранс" було фактично позбавлено можливості функціонувати та здійснювати свою статутну підприємницьку діяльність.

Не дивлячись на порушення при прийнятті відповідачем 26.12 2002 року рішення №17 щодо надання в оренду ВАТ « Самбірське АТП - 14608» земельної ділянки площею 1, 05 га в АДРЕСА_1 а також те, що справа щодо законності вищезгаданого рішення знаходилась в суді, 14.03.2006 року Самбірська міська рада прийняла нове рішення щодо спірної земельної ділянки №18 «Про затвердження матеріалів відведення та матеріалів інвентаризації земельних ділянок та надання їх в оренду» згідно п.2.5. якого - затверджено технічну документацію по інвентаризації земельних ділянок і надано в оренду терміном на 5 років ВАТ Самбірське АТП - 14608 земельну ділянку площею 1, 0151га.( в т.ч. ділянка №1 площею 0, 7485 приміська автостанція, ділянка №2 площею 0, 2666 га. - міжміська автостанція по АДРЕСА_1 для обслуговування будівель та споруд автостанції і платної автостоянки.

Позиція відповідача про те, що рішення № 18 від 14.03 2006 року є похідним від первинного рішення №17 від 26.12 2002 року спростовується змістом самого рішення № 18 від 14.03.2006 року та матеріалами справи, договором оренди.

По - перше рішенням Самбірської міської ради № 17 від 26.12.2002 року в оренду надавалася ділянка площею 1, 05 га з цільовим призначенням - платна автостоянка терміном на 10 років та даним рішенням було надано дозвіл на виготовлення технічної документації.

Проте рішенням Самбірської міської ради № 18 від 14.03 2006 року передавалась земельна ділянка вже площею 1,0151га, під обслуговування будівель та споруд та платної автостоянки, строком на 5 років. Вказане рішення не містить прямого застереження щодо внесення змін чи скасування попереднього рішення щодо строку, площі та цільового використання земельної ділянки. Тобто фактично мало місце прийняття нового рішення, а не похідного.

При повторному розгляді питання щодо надання в оренду спірної ділянки, Самбірська міська рада повинна була врахувати попередні звернення ПП Самбіравтотранс з приводу надання в користування чи в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1, тим більше, що 29.08.2005 року на ім'я міського голови м. Самбора ПП Самбіравтотранс надіслало чергове звернення, у якому нагадувало про те, що попередні заяви підприємства по суті не були розглянуті та просило їх розглянути та прийняти рішення по суті. При цьому Самбірська міська рада повинна була дотримуватися ст. 15, 16 Закону України «Про оренду землі».

Крім того той факт, що ВАТ Самбірське АТП - 14608 не мало на той час, ні на сьогоднішній день, жодних будівель та споруд на земельній ділянці, яка передавалася йому в оренду по АДРЕСА_1, визнається відповідачем у своєму запереченні, а тому дана ділянка фактично була передана в оренду під обслуговування будівель і споруд, яких в природі не існувало.

Згідно ст. 144 Конституції України, рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду. Судова справа з приводу рішення № 17 від 26.12.2002 року була на розгляді у суді касаційної інстанції та не дивлячись на це, Самбірською міською радою було прийнято рішення № 18 від 14.03.2006 року.

Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону України « Про оренду землі», орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 вказаного Закону, у разі набуття права оренди земельної ділянки на конкурентних засадах підставою для укладення договору оренди є результати аукціону.

У відповідності до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі», до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Згідно ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків).

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції», антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю є прийняття будь-яких актів (рішень, наказів, розпоряджень, постанов тощо), надання письмових чи усних вказівок, укладення угод або будь-які інші дії чи бездіяльність органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю (колегіального органу чи посадової особи), які призвели або можуть призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 20 Земельного Кодексу України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Суд вважає, що зміна виду використання землі в межах її цільового призначення повинна проводитись у порядку, встановленому для зміни цього цільового призначення землі.

Згідно ЗК України передбачено зміну цільового призначення землі органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проект землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Згідно ч. 3 ст. 20 ЗК України, зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється згідно з Порядком за ініціативою власників.

Обов'язковою умовою дотримання встановленої процедури зміни цільового призначення земельної ділянки є складання або перепогодження (якщо зміні цільового призначення підлягає вся земельна ділянка, а не її частина) проекту відведення земельної ділянки з місцевими органами виконавчої влади (районним (міським) органом земельних ресурсів, природоохоронним і санітарно-епідеміологічними органами, органом містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини), а також підлягає державній землевпорядній експертизі.

Встановлення та зміна цільового призначення земельних ділянок може здійснюватись виключно відповідно до вимог закону та у встановленому порядку, наслідком порушення якого є скасування таких розпоряджень, що передбачено у ст. 21 ЗК України.

Згідно із ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи те, що відповідачем у встановленому законом порядку на підставі належних та допустимих доказів не доведено, що оскаржувані пункти рішення Самбірської міської ради № 18 від 14.03.2006 року прийняті відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, натомість, з наявних в матеріалах справи доказів вбачається порушення вимог закону при винесенні оскаржуваного рішення, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 18, 19, 69, 70, 71, 86, 158 - 163 КАС України, ст. 20, 116 Земельного кодексу України, Законом України «Про оренду землі», Законом України «Про захист економічної конкуренції», суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов ПП «Самбіравтотранс» задовольнити.

Визнати нечинним та скасувати пункт 2.5 рішення Самбірської міської ради № 18 від 14.03.2006 року «Про затвердження матеріалів відведення та матеріалів інвентаризації земельних ділянок та надання їх в оренду».

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів із дня її проголошення.

Суддя