Справа № 266/1086/15-а
Суддя: Шишилін О. Г.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/1086/15-а
Провадженя№ 2-а/266/37/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року м.Маріуполь

Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1 розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя про визнання дій неправомірними та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії, зобовязання призначити,нарахувати та сплатити пенсію, -

В С Т А Н О В И В:

02.04.2015 р. до Приморського районного суду м. Маріуполя звернулася з позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя про визнання дій неправомірними та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії, зобовязання призначити, нарахувати та сплатити пенсію, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.12.2014 року наказом №2479к від 17.12.2014 р. її було звільнено з роботи з ПАТ «Азовзагальмаш» у звязку із скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП про що у трудовій книжці була зроблено відмітка про звільнення з роботи. Загальний стаж її роботи складав 36 років 2 місяці 13 днів, у трудовій книжці була відмітка про звільнення з роботи, тобто були докази того, що вона не працює. Після звільнення з роботи, у той же день 17.12.2014 р. вона звернулась з заявою разом із усіма необхідними документами, зокрема із копією трудової книжки із записом про звільнення до УПФУ в Приморському районі м. Маріуполя про призначення їй згідно до п.7-2 з ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсії за віком. Проте тривалий час пенсія їй не нараховувалася. 20.03.2015 р. вона звернулася до УПФУ в Приморському районі м. Маріуполя з питання не призначення їй пенсії, у той же день їй під розписку було вручено копію рішення №3878 від 11.03.2015 р. про відмову у призначенні пенсії,оскільки на час її звернення 17.12.2014 р. вона працювала, оскільки 17.12.2014 р. був останнім робочим днем, а оскільки вона працювала вона не має права на призначення пенсії відповідно до п. 7-2 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Вважає відмову відповідача в призначенні їй пенсії за віком, неправомірною із таких міркувань. Відповідно до п.7-2 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV, до 01 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком, мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу за умови звільнення з роботи. Станом на 16 грудня 2014 року її вік складає 55 років, 17.12.2014 року вона звернулася до відповідача із відповідною заявою про призначення пенсії,та надала копію трудової книжки де містився запис про її звільнення з роботи, крім того вона не просила їй призначити пенсію саме з 17.12.2014 р. Тобто вищезазначену заяву вона подала відповідно до п.1.6. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», в якому вказано: «Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку» тобто у наданий Законом строк. З огляду на вказане, вона має право на призначення їй пенсії за віком відповідно до п.7-2 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 18 грудня 2014 року, проте їй у призначенні пенсії було відмовлено повністю. Просить суд визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя неправомірними та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя від 11.03.2015 року №3878 про відмову у призначенні їй пенсії, зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя призначити, нарахувати та сплатити їй пенсію за віком, починаючи з 18 грудня 2014 року; стягнути на її користь судові витрати.

Від відповідача надійшло письмове заперечення проти задоволення позову, з якого вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Маріуполя із заявою № 38/8 від 17.12.2014р. про призначення пенсії за віком відповідно п. 7-2 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (Закон 1058) із змінами, що внесено Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-УІ від 08.07.2011р. відповідно до якого до 01 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. Відповідно запису в трудовій книжці, ОСОБА_2 звільнено у зв'язку зі скороченням штату працівників 17.12.2014р. (наказ № 2479к від 17.12.2014р.), із заявою № 3878 про дострокове призначення пенсії ОСОБА_2 звернулася до управління 17.12.2014р. Таким чином на дату звернення позивач працювала, що не відповідає вимогам п. 7-2 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону 1058, тому право на призначення пенсії у неї відсутнє. Вважає, що дії відповідача правомірні, просив відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.12.2014 року ОСОБА_2 звернулась з заявою до УПФУ в Приморському районі м. Маріуполя про призначення їй відповідно до п. 7-2 Розділу XV "Прикінцеві положення" ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV пенсії за віком. Заява подана позивачем особисто з відповідними документами у тому числі з трудовою книжкою.(а.с.18)

З трудової книжки вбачається, що ОСОБА_2 звільнена з роботи 17.12.2014р. (а.с.19-21).

Відповідно до п.2.27 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» затвердженої наказом Мінпраці України №58 від 29.07.1993р. Днем звільнення вважається останній день роботи.

Із змісту ч.1 ст.47 КЗпП України вбачається, що в день звільнення працівникові видається належно оформлена трудова книжка.

Таким чином, в момент подання позивачем заяви відповідачу було достовірно відомо, що позивач звільнений з роботи 17.12.2014р.

11.03.2015 року рішенням № 3878 УПФУ в Приморському районі м. Маріуполя ОСОБА_2 було відмовлено в призначенні їй пенсії, в звязку з тим, що вона на день звернення 17.12.2014 р. працювала, а тому не має право дострокового виходу на пенсію, згідно до п. 7-2 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-VІ. (а.с.9-10).

Як вбачається з паспорту громадянина України на імя ОСОБА_2, остання народилася 16.12.1959 року, тобто на день звернення з заявою про призначення пенсії 17.12.14р. досягла 55-го віку (а.с. 5-6).

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_2 наказом №2479к від 17.12.2014 р. було звільнено з роботи у звязку із скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст.40 КЗпП та загальний стаж її роботи складає 36 років 2 місяці 13 днів ( а.с. 7-8).

Згідно зі ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються не і не можуть бути скасовані при прийняті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно п. 7-2 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із змінами, що внесено Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-УІ від 08.07.2011р. до 01 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи.

Відповідно до п.1,2 ст. 44 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Відповідно до п.1.6., 1.7. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню, оскільки позивачка досягла 55 річного віку, у неї наявний страховий стаж не менше 30 років та вона звільнилась з роботи, а відмова відповідача, щодо призначення їй пенсії, з посиланням на те, що позивачка працювала у день звільнення, 17.12.2014 року, є безпідставною та такою, що порушує гарантоване Конституцією України право ОСОБА_2 на отримання пенсії і тому суд задовольняє заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Інші доводи відповідача наведені в запереченні не стосуються обставин за яких було ухвалене оскаржене позивачем рішення УПФУ про відмову в призначенні пенсії від 11.03.2015р..

Згідно до ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Позивачем сплачено судовий збір 73,08 грн. (а.с.1).

На підставі викладеного з державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір на користь позивачки у розмірі 73,08 грн., сплачений нею при подачі позову до суду.

Згідно викладеного, керуючись ст.ст. 7, 17-19, 104-106, 159, 161, 162 КАС України, Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-VІ, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VІ від 08.07.2011 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя про визнання дій неправомірними, скасування рішення про відмову у призначенні пенсії, зобовязання призначити, нарахувати та сплатити пенсію - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя від 11 березня 2015 року № 3878 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_2, 16.12.1959р.н., ІПН НОМЕР_1.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя призначити, нарахувати та сплатити ОСОБА_2, 16.12.1959р.н., ІПН НОМЕР_1 пенсію за віком відповідно до п.7-2 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 18 грудня 2014 року.

Стягнути з Державного бюджету Україну на користь ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду Донецької області через Приморський районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів від дня отримання її копії.

Суддя: Шишилін О. Г.