Справа № 816/792/15-а
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2015-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/792/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Довгопол М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кулик - Куличок О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

12 березня 2015 року Миргородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Полтавській області звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб в розмірі 3 563 грн 31 коп., посилаючись на те, що вказаний податковий борг виник внаслідок несплати відповідачем узгоджених грошових зобов'язань у строк, встановлений Податковим кодексом України.

Позивач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, в прохальній частині позовної заяви просив справу розглянути без участі уповноваженого представника.

Відповідач у судове засідання також не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, не забезпечила явку уповноваженого представника для участі у справі, заперечень проти позову не надала.

За приписами частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі матеріалів.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) зареєстрована як фізична особа - підприємець 13.12.2012, перебуває на обліку в Миргородській ОДПІ з 18.12.2012 за №26743 /а.с.6-8/.

13.12.2012 відповідачем подано до Миргородської ОДПІ заяву про застосування спрощеної системи оподаткування з 01.01.2013, в якій визначено вид діяльності згідно КВЕД 47.73 - "роздрібна торгівля фармацевтичними препаратами у спеціалізованих магазинах", ставку єдиного податку 20 відсотків до розміру мінімальної заробітної плати, 2 група /а.с.9/.

На підставі вказаної заяви від 13.12.2012 відповідачем 20.12.2012 отримано свідоцтво платника єдиного податку серії НОМЕР_2 /а.с.10/

Згідно із пунктами 293.1, 293.2 статті 293 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (надалі - ПКУ) ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки). Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць:1) для першої групи платників єдиного податку - у межах від 1 до 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати; 2) для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Положенням про єдиний податок, затвердженим рішенням Миргородської міської ради від 16.01.2012 № 4, встановлено ставку єдиного податку для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють вид діяльності за КВЕД 47.73 - "роздрібна торгівля фармацевтичними препаратами у спеціалізованих магазинах", у розмірі 20 відсотків від мінімальної заробітної плати /а.с.11/.

Пунктами 295.1 та 295.2 статті 295 ПКУ закріплено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється органами державної податкової служби на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Згідно з матеріалами справи щомісячний розмір авансового внеску єдиного податку для відповідача на підставі його заяви розраховано податковим органом у розмірі 229 грн 40 коп., за 2013 рік щомісячно та у розмірі 243 грн 60 коп за 2014 рік щомісячно.

Відповідачем сплата авансових внесків в повному розмірі у встановлений Податковим кодексом України строк за період з червня по грудень 2013 року та за період з січня по березень 2014 року не здійснювалася, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка з урахуванням переплати в сумі 56,29 грн. складає 2280 грн 31 коп. (229,40х7 + 243,60х3 - 56,29 ), про що свідчить витяг з інтегрованої картки /а.с.42/.

Крім того, 26.11.2014 Миргородською ОДПІ проведено камеральну перевірку ФОП ОСОБА_1 своєчасності сплати єдиного податку, за результатами якої складено акт №2066/16-20-17-02-14//270 від 26.11.2014, в якому зафіксовано несвоєчасну сплату єдиного податку по строку сплати 20.01.2013, 20.06.2013, 20.07.2013, 20.08.2013, 20.09.2013,20.10.2013, 20.11.2013, 20.12.2013, 20.01.2014, 20.02.2014, 20.03.2014, чим порушено п.295.1, ст. 295 Податкового кодексу України /а.с.15/

На підставі акту перевірки №2066/16-20-17-02-14//270 від 26.11.2014 контролюючим органом винесено податкове повідомлення - рішення № від 03.12.2014, яким до відповідача застосовано штраф у розмірі 50 % у сумі 1283 грн /а.с.14/.

Зазначене податкове повідомлення - рішення отримане відповідачем 06.12.2014, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням /а.с.14, на звороті/.

Доказів оскарження відповідачем вищевказаного податкового повідомлення - рішення в адміністративному або в судовому порядку до суду не надано.

Відповідно до пункту 57.3. статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У строк, встановлений пунктом 57.3. статті 57 Податкового кодексу України, відповідачем суму узгодженого грошового зобов'язання, визначеного податковим повідомленням -рішенням № від 03.12.2014, не сплачено.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

З огляду на викладене, заборгованість відповідача зі сплати єдиного податку в розмірі 3563 грн 31 коп. в тому числі основний платіж - 2 280 грн 31 коп., та штрафні санкції - 1 283 грн, набула статусу податкового боргу.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

04.10.2013 позивачем виставлено відповідачу податкову вимогу №72-17 на суму 861,31 грн /а.с.17/.

Вказана податкова вимога вручена ФОП ОСОБА_1 19.10.2013, що підтверджується листом Полтавської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" на запит суду /а.с.39/

Доказів оскарження податкової вимоги в адміністративному або судовому порядку до суду не надано, разом з тим, суму податкового боргу не сплачено.

Таким чином на дату розгляду справи за відповідачем рахується податковий борг з єдиного податку у загальному розмірі 3 563 грн 31 коп., що підтверджується витягом з інтегрованої картки платника податків /а.с. 30 - 33/.

Відповідно до пункту 41.2.статті 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України передбачено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов Миргородської ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області про стягнення податкового боргу із відповідача є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, АДРЕСА_1, Миргородський район, Полтавська область, 37622) податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 3 563 ( три тисячі п'ятсот шістдесят три) гривні 31 (тридцять одна) копійка на бюджетний рахунок №0012, код бюджетної класифікації 18050400, отримувач УК Миргородський район (м. Миргород) 18050400, код отримувача 37845125, МФО 831019.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 29 квітня 2015 року.

Суддя М.В. Довгопол