Справа № 826/5007/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/5007/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 квітня 2015 року № 826/5007/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Публічного акціонерного товариства "Фортуна-банк"

до

Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві

про

визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування постанов про стягнення виконавчого збору ВП № 45417709 від 18.12.2014 та про відкриття виконавчого провадження ВП № 46662607 від 26.02.2015

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Фортуна-банк" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування постанов про стягнення виконавчого збору ВП № 45417709 від 18.12.2014 та про відкриття виконавчого провадження ВП № 46662607 від 26.02.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем постанова про відкриття виконавчого провадження в рамках якого відповідачем було винесено постанову №45417709 від 18.12.2014, якою стягнуто з позивача виконавчий збір у розмірі 1262,67 дол. США на адресу позивача направлена не була та до отримання 12.03.2015 постанови про відкриття виконавчого провадження № 46662607 позивач про факт наявності виконавчого провадження № 45417709 обізнаний не був.

У судовому засіданні 01.04.2014 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 01.04.2015 не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив, заперечень та документів на виконання вимог ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.03.2014 не надав, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У відповідності до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд заслухавши пояснення представника позивача, ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,

В С Т А Н О В И В:

18.12.2014 Відділом державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 45417709, якою з боржника - Публічного акціонерного товариства "Фортуна-банк" стягнуто виконавчий збір у розмірі 1262,67 дол. США.

26.02.2015 головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 46662607, якою відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови № 45417709 виданої 18.12.2014 ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві про: "стягнути з Публічного акціонерного товариства "Фортуна-банк" на користь держави 1262,67 дол. США".

Публічне акціонерне товариство "Фортуна-банк" вважаючи протиправними дії Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору та вважаючи постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 45417709 від 18.12.2014 та про відкриття виконавчого провадження ВП № 46662607 від 26.02.2015 таким, що підлягають скасуванню звернулось з відповідним позовом до суду

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно з частинами першою та третьою статті 27 зазначеного Закону встановлено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення. У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Частиною першою статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Отже, у випадку невиконання боржником рішення майнового характеру у встановлений державним виконавцем строк, який не має перевищувати семи днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню. При цьому у випадку отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання виконавчий збір не стягуються.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.08.2014 у відповідача було витребувано належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження №45417709 та письмові заперечення проти позову та всі матеріали, що були або мали бути взяті до уваги при прийнятті рішення, з приводу якого подано позов, водночас відповідач в судове засідання не прибув та вимог ухвали суду не виконав.

З наявних в матеріалах справи документів, обставин справи викладених позивачем в позовній заяві та пояснень наданих представником позивача у судовому засіданні судом встановлено наступне.

Позивачем постанова про відкриття виконавчого провадження №45417709 від 22.03.2013 отримана не була та про факт наявності вказаного виконавчого провадження позивач дізналась лише 12.03.2015 після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 46662607 від 26.02.2015.

Отже, враховуючи те, що відповідачем не було надано суду копії матеріалів виконавчого провадження № 45417709 та заперечень на адміністративний позов у суду відсутні підстави для висновку про наявність факту отримання позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження № 45417709 станом на 18.12.2014, а саме станом на дату винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №45417709, а отже обізнаність її про необхідність виконання рішення за яким відкрито виконавче провадження у добровільному порядку у строк встановлений постановою.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, враховуючи те, що з наявних матеріалів справи та обставин справи викладених позивачем в позовній заяві, вбачається, що станом на 18.12.2014 позивач не був обізнаний про факт відкриття виконавчого провадження №45417709, у суду відсутні підстави для висновку про наявність у відповідача правових підстав для стягнення з позивача судового збору.

Крім того суд звертає увагу на наступне.

Постановою Верховного Суду України від 28.01.2015 у справі № 3-217гс14 встановлено наступне: "Сплив строку, наданого для добровiльного виконання рiшення суду, сам по собi не є тiєю достатньою пiдставою, з якою законодавець пов’язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збiр стягується на пiдставi постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рiшення добровiльно не виконано, а державним виконавцем вчинено дiї, спрямованi на примусове виконання, якi в цьому випадку не вчинялися.".

Частиною першою статті 2442 висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Докази на підтвердження факту вчинення відповідачем дiй, спрямованих на примусове виконання рішення в рамках виконавчого провадження № 45417709 у суду відсутні.

З огляду на викладене суд дійшов висновку обгрунтованість позовних вимог в частині щодо скасування постанов про стягнення виконавчого збору ВП № 45417709 від 18.12.2014 та про відкриття виконавчого провадження ВП № 46662607 від 26.02.2015

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 45417709 від 18.12.2014 суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Дії суб'єкта владних повноважень - активна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб (наприклад, дії щодо вилучення майна, затримання особи тощо).

Отже, за змістом наведених правових норм, ключовим моментом є виникнення правовідносин, що мають активний вплив на права і обов’язки фізичних та юридичних осіб; припиняють, змінюють чи породжують певні правові наслідки для цих осіб. У такому випадку реалізується компетенція видавця акта (або вчинення дії) як суб'єкта владних повноважень, уповноваженого управляти поведінкою іншого суб'єкта, а відповідно інший суб'єкт зобов'язаний виконувати його вимоги.

В межах даних правовідносин, безпосередньо правові наслідки для позивача породжує та порушує прав та інтереси позивача постанова про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 45417709 від 18.12.2014, а отже належним способом захисту порушеного права є оскарження зазначеної постанови, так як саме ця постанова впливає на майновий стан боржника, тим самим порушуючи його право, а не дій державного виконавця щодо її винесення.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду 26.11.2014 у справі № 826/7558/14.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що позовна вимога щодо визнання протиправними дій відповідача щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 45417709 від 18.12.2014 є необгрунтованою та не підлягає задоволенню.

З урахуванням наведеного, керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов - задовольнити частково.

2.Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві про стягнення виконавчого збору ВП № 45417709 від 18.12.2014.

3.Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві про відкриття виконавчого провадження ВП № 46662607 від 26.02.2015.

4. В решіт позовних вимог - відмовити.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов