Справа № 803/976/14
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року Справа № 876/7101/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та Затолочного В.С.,

з участю секретаря судового засідання - Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - Пелюшок Л.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Рівненського спеціалізованого управління «Стальконструкція» № 39 Публічного акціонерного товариства «Центрстальконструкція» на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 20.06.2014р. в адміністративній справі за позовом Дочірнього підприємства Рівненського спеціалізованого управління «Стальконструкція» № 39 Публічного акціонерного товариства «Центрстальконструкція» до Управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської обл. про визнання протиправним та скасування розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, -

В С Т А Н О В И Л А:

23.05.2014р. Дочірнє підприємство Рівненського спеціалізованого управління «Стальконструкція» № 39 Публічного акціонерного товариства «Центрстальконструкція» (надалі - позивач, платник внесків, ДП РСУ «Стальконструкція» № 39) звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, із урахуванням поданої під час розгляду справи заяви про збільшення позовних вимог, просив визнати неправомірним та скасувати Розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п.п.«б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 2014 року № 2214/03-30 від 17.03.2013р. про сплату позивачем на користь Управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської обл. (надалі - відповідач, пенсійний орган, Управління ПФ України в м.Луцьку Волинської обл.) відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в сумі 69156 грн. 14 коп. (а.с.3-5, 35).

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 20.06.2014р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.60-64).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив позивач ДП РСУ «Стальконструкція» № 39, який покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким заявлений позов задоволити (а.с.69-71).

В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що відповідач всупереч вимог Інструкції про порядок обчисленні і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затв. постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003р., не скерував в установлені строки на адресу позивача спірний розрахунок, а відтак останній не покладає на платника внесків обов'язку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. При цьому, вказаний розрахунок надійшов на адресу позивача лише в квітні 2014 року; також скерування розрахунку на адресу іншого пенсійного органу не є доказом своєчасного отримання позивачем цього розрахунку, документи про призначення пільгових пенсій отримані позивачем після розгляду справи, а тому можливості їх оскарження не було.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, представника позивача на підтримання поданої скарги, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, 15.01.2014р. на адресу Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської обл. поштою поступив первинний розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 2014 року по ДП РСУ «Стальконструкція» № 39, із заборгованістю за 2013 рік в сумі 59589 грн. 26 коп. та щомісячним авансовим платежем в сумі 6952 грн. 69 коп. (а.с.20, 21).

Вказаний розрахунок скерований відповідачем згідно листа № 290/03-29 від 13.01.2014р. (а.с.19).

У подальшому Управління ПФ України в м.Луцьку Волинської обл. листом № 870/03-29 від 30.01.2014р. скерувало коригуючий розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. (в загальній сумі 51314 грн. 96 коп.), у зв'язку з допущенням програмної помилки у попередньому розрахунку (помилково включено дані по ОСОБА_5.), при цьому на суму заборгованості по фактичним витратам на виплату та доставку пенсій ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 корегуючий розрахунок не вплинув (а.с.23-24).

Відповідно до листа Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської обл. № 2495/02 від 21.02.2014р. відповідачем 17.03.2014р. надіслано коригуючий розрахунок (додаток 6) і в графі 15 вказано суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, оскільки розрахунок стосується новопризначених пенсій у 2013 році, а саме по пенсіонерах ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.25, 26).

Заявлений позов стосується визнання протиправним та скасування розрахунку пенсійного органу фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, при цьому підставою для такого позивач вказує порушення строків направлення розрахунку з часу призначення пільгових пенсій та на 2014 рік.

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що спірні розрахунки скеровувалися відповідачем через Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської обл. за місцезнаходженням позивача у строки, визначені чинним законодавством та за встановленою формою.

Також протоколи про призначення пільгових пенсій та підстави їх призначення позивачем не оскаржувалися; порушення строку направлення розрахунків не є підставою для визнання таких протиправними за наявності у позивача обов'язку сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Наведені висновки суду першої інстанції колегія суддів у межах доводів апеляційної скарги вважає такими, що узгоджуються з фактичними обставинами справи і відповідають нормам чинного законодавства, з наступних причин.

Як стверджується матеріалами справи, Управлінням ПФ України в м.Луцьку Волинської обл. призначені пільгові пенсії ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за Списком № 2, затв. постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956р. (а.с.7-9, 36-48).

Таким чином, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність призначення пенсій ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за Списком № 2, також такі рішення пенсійного органу не оскаржувалися в установленому порядку.

За змістом п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст.27 та з урахуванням норм ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За правилами абз.4 пп.1 п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду України плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому цього ж підпункту зазначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в» - «е» та «ж» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах за списками №№ 1 і 2, покриваються підприємствами та організаціями.

Винятком із цього правила є лише порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, оскільки за змістом абз.5 пп.1 п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсій таким особам здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, то і витрати на виплату та доставку пільгових пенсій покриваються за рахунок Пенсійного фонду та Державного бюджету України відповідно.

Аналіз положень п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у контексті ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» дає підстави для висновку про те, що порядок за якого витрати на доставку пільгових пенсій покриваються до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України, стосується лише витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам на підставі ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Звідси, висновок суду першої інстанції про обов'язок відповідача відшкодувати пенсійному органу витрати на виплату та доставку пенсій, які призначені працівникам підприємства відповідно до пунктів «б»-«з» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Також позивачем дотримані вимоги Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України, затв. постановою правління Пенсійного Фонду України № 21-1 від 19.12.2003р. (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), оскільки відповідач скерував на адресу пенсійного органу за місцем обліку позивача відповідні розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій.

Стосовно доводів щодо недотримання строків скерування спірних розрахунків колегія суддів враховує, що згідно п.п.6.4, 6.5 вищевказаної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

В пункті 6.8 зазначеної Інструкції передбачено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції для зазначених підприємств у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що порушення строку направлення розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій не є підставою для визнання такого розрахунку протиправним, а також наведена обставина не звільняє позивача від обов'язку сплатити фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Колегія суддів відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій ним апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають; представлені відповідачем докази є належними і допустимими, а відтак останні правомірно прийняті судом першої інстанції до уваги.

З урахуванням наведеного, заявлений позов є безпідставним та необгрунтованим, а тому не підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Рівненського спеціалізованого управління «Стальконструкція» № 39 Публічного акціонерного товариства «Центрстальконструкція» на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 20.06.2014р. в адміністративній справі № 803/976/14 залишити без задоволення, а вказану постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя: Р.М.Шавель

Судді: М.В.Костів

В.С.Затолочний