Справа № 2а/1770/2406/2011
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2011-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 2а/1770/2406/2011
Головуючий у 1-й інстанції: Шевчук С.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"17" листопада 2011 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегіі:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Євпак В.В.

ОСОБА_2,

при секретарі Соморовій В.А. ,

за участю сторін:

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Рівненської області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "07" липня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 особи - підприємця ОСОБА_5 до ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Рівненської області про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення ,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2011 року суб"єкт підприємницької діяльності ОСОБА_6, звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 об"єднаної державної податкової інспекції про скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від 23.03.2011 року в частині визначення податкового зобов"язання за основним платежем в розмірі 7374 грн. та за штрафною санкцією в розмірі 1843,50 грн. На обгрунтування позову ОСОБА_6 зазначив, що податковий орган безпідставно виключив зі складу податкового кредиту суми ПДВ, сплачені в ціні придбаних послуг мобільного інтернету, які використовуються ним у господарській діяльності та підтверджені документально.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 07 липня 2011 року позов ОСОБА_6 задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення № /0 від 23.03.2011 року в частині визначення податкового зобов"язання за основним платежем в розмірі 7374 грн. та за штрафною санкцією в розмірі 1843,50 грн.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_3 ОДПІ просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд встановив,що ОСОБА_3 ОДПІ в період з 31.01.2011 року по 11.02.2011 року проведена документальна планова виїзна перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання вимог валютного та іншого законодавства фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 за період з 01.10.2007 року по 30.09.2010 року, результати якої оформлено актом від 25.02.2011 року (а.с.7-38).

Як вбачається із змісту акту, перевіркою встановлено факт завищення позивачем податкового кредиту на суму 7795 грн. внаслідок порушення пп.7.4.1,7.4.3,7.4.4,7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України « Про податок на додану вартість» (а.с.26-32)

На підставі акту перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.03.2011 року(а.с.39), яким позивачу визначено податкові зобов»язання з податку на додану вартість за основним платежем в сумі 10530,00 грн. та за штрафними (фінансовими ) санкціями в сумі 2632,50грн.

Зазначене податкове повідомлення рішення оскаржено позивачем лише в частині визначення податкового зобов»язання за основним платежем в сумі 7374 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1843,50 грн.

Підставою для визначення вказаного податкового зобов»язання стали висновки, викладені в акті, щодо безпідставного віднесення позивачем до податкового кредиту сплаченого податку на додану вартість в сумі 7374 грн. при придбанні товарів (робіт, послуг), а саме : послуг мобільного зв»язку (поповнення рахунку, придбання модемів, мобільний Інтернет), які , на думку перевіряючих, не використовувались у межах господарської діяльності платника податків.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем правомірно був сформований податковий кредит, а у відповідача не було підстав для зменшення податкового кредиту.

З такими висновками суду погоджується колегія суддів апеляційного адміністративного суду, виходячи з наступного.

Суд встановив і це підтверджено матеріалами справи, позивач, у період, охоплений перевіркою, надавав транспортно-експедиційні послуги і його діяльність зводилась до виконання роботи диспетчера-експедиційного оператора. Особливістю надання таких послуг ( пошук замовників на перевезення вантажів, пошук перевізників) є необхідність використання оператором послуг мобільного та телефонного зв»язку.

В процесі господарської діяльності позивачем було створено Інтернет-сторінку (а.с.98-100), у зв»язку з чим укладено договір від 05.05.2009року із ТЗоВ «Хостед» про встановлення веб-сервера, призначеного для прийому запитів від замовників при організації надання послуг.

Для зручності та мобільності надання послуг використовувався мобільний Інтернет, у зв»язку з чим були укладені договори на придбання модемів для Інтернет-зв»язку та поповнювались рахунку відповідно до тарифних планів.

Як встановлено судом, у перевіряємий період позивачем було придбано у ТзОВ "Мобільні ТелеСистеми Поділля", ТОВ "Веда" від 14.04.2009 року, ВАТ "Подільська телефонна компанія "Мітел", ТОВ "Хостед" послуги мобільного зв'язку (придбання модемів, мобільний Інтернет, поповнення рахунків) на суму 44244 грн., в тому числі ПДВ - 7374 грн. У звязку з вказаним придбанням, контрагентами позивача видано останньому податкові накладні за переліком, наведеним в акті перевірки (а.с.27-29). На підставі зазначених податкових накладних позивачем сплачену суму ПДВ 7374 грн. було включено до складу податкового кредиту.

В силу вимог підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з підпунктом 7.4.4 пункту 7.4 цієї ж статті Закону, якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту.

Отже, з огляду на наведені законодавчі приписи підставою для зменшення платником податкових зобов'язань з податку на додану вартість - на суму цього податку, нараховану на вартість отриманих послуг, є факт реального надання послуг та безпосередній зв'язок витрат на оплату цих послуг з господарською діяльністю платника податків, що передбачає використання у власній господарській діяльності придбаних (послуг) або ж призначення останніх для такого використання.

В свою чергу факт безпосереднього зв'язку витрат з господарською діяльністю платника податків може бути встановлений з врахуванням якісних характеристик послуг, які б однозначно свідчили про призначення придбаних послуг для використання в господарській діяльності платника податків, відповідали б змісту цієї діяльності.

Як вже зазначалось, зміст діяльності позивача фактично зводився до послуг експедиційного оператора, котрий здійснює пошук замовників на перевезення вантажів та здійснює пошук перевізників для такого перевезення вантажів. Особливістю надання таких послуг є необхідність використання оператором послуг телефонного та мобільного зв'язку для пошуку замовників та розміщення таких замовлень серед перевізників.

В підтвердження надання таких послуг позивачем, окрім зазначеного також надано як один із взірців -договір транспортного експедирування № 01/04 від 01.04.2009 року укладений між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (експедитор) та ТзОВ фірма "Габен" (замовник) (а.с. 56-57).

З метою розширення господарської діяльності (предметом якої є, зокрема, надання транспортно-експедиційних послуг), швидкого та оперативного надання таких послуг, пошуку клієнтів на перевезення товару, позивачем було створено інтернет-сторінку Shesterikov.pp.ua (а.с.98-100), у зв'язку з чим заключено договір № Н3345-0382 від 05.05.2009 року із ТзОВ "Хостед" про встановлення веб-сервера, призначеного для прийому запитів від замовників та клієнтів при організації транспортно-експедиційних послуг і видачі відповідей у вигляді інтернет-сторінок, файлів та інших інтернет-даних (а.с.44-49). Зазначений вище сервер використовувався з метою збору даних для замовників при наданні транспортно-експедиційних послуг.

Для зручності та мобільності надання послуг використовувався мобільний інтернет, у зв'язку з чим були заключені договори з ТзОВ "Мобільні ТелеСистеми Поділля" від 01.05.2009 року (а.с.51-54), ТОВ "Веда" від 14.04.2009 року № 3269625 (а.с.50), ВАТ "Подільська телефонна компанія "Мітел" від 01.12.2010 року № 939 (а.с.59-62), ТОВ "Хостед". В зазначених суб'єктів господарювання проводилась закупівля модемів для інтернет-зв'язку та поповнювались рахунки відповідно до тарифних планів, що використовувалися для зв'язку та мобільного Інтернету при використанні зв'язку із встановленим веб-сервером при організації надання транспортно-експедиційних послуг.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про особливість господарської діяльності позивача як суб»єкта підприємницької діяльності, яка полягає у необхідності використання послуг зв»язку та Інтернету, та необхідності витрат, пов»язаних з придбанням послуг мобільного та Інтернет-зв»язку.

Відтак, суд дійшов правильного висновку про те, що позивачем не було порушено вимог підпунктів 7.4.1, 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", правомірно був сформований податковий кредит, а у відповідача не було підстав для зменшення податкового кредиту.

Ухвалене судом рішення грунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві, підстав для його скасування колегія суддів не встановила.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,200,205,206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 07 липня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: ОСОБА_7

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 особа - підприємець ОСОБА_5 вул.Прибережна, 46,с.Микитичі,Дубенський район, Рівненська область

3- відповідачу ОСОБА_3 об'єднана державна податкова інспекція Рівненської області вул.Грушевського , 134,м.Дубно,Дубенський район, Рівненська область,35600