Справа № 591/863/15-а
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 р.Справа № 591/863/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Ральченка І.М. , Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання Кудіної Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м.Сумах на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 27.02.2015р. по справі № 591/863/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м.Сумах

про визнання дій посадових осіб незаконними та про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1 , звернувся в суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Сумах, в якому з урахуванням уточнень позовних вимог просив, визнати протиправними дії відповідача щодо перерахунку пенсії у розмірі 60 % від суми місячного заробітку та зобов'язання його провести перерахунок пенсії, починаючи з 01 лютого 2015 року, відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" з розрахунку 88 % місячного заробітку.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 27 лютого 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Управління Пенсійного фонду України в м.Сумах, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі вказує, що рішення є необґрунтованим та незаконним, прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Зарічного районного суду м. Суми від 27.02.2015р. та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що дії Управління в частині проведення перерахунку пенсії в розмірі 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 28.04.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в м.Сумах не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, позивач являється пенсіонером органів прокуратури. З 23 червня 2008 року йому призначено пенсію за вислугу років виходячи із 86 відсотків від середнього заробітку. З 15 лютого 2010 року був проведений перерахунок через зміну надбавки, виходячи із 88 відсотків від заробітку. Стаж роботи на посаді прокурорів і слідчих прокуратури складає 23 роки 10 місяців 24 дні.

16 січня 2015 року з метою перерахування пенсії, позивач звернувся до органів Пенсійного фонду України в м. Суми. Проте, при перерахуванні пенсії Управління Пенсійного фонду України в м.Сумах керувався змінами, внесеними до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76-VIII, та здійснив нарахування пенсії у розмірі 60 відсотків заробітної плати працівника, який працює на відповідній посаді.

Дані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, оскільки внесені Законом № 76-УІІІ від 28.12.2014 року зміни до ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" встановлено умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих.

Так, відповідно до частини 1 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції, що діяла на час призначення пенсії ОСОБА_1 прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Згідно ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» № 1166-VII від 27.03.2014 внесено зміни до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (з 01.05.2014), зокрема, змінено у відсотках розмір пенсії, що призначається відповідно до Закону України «Про прокуратуру», цифри "80" замінено цифрами "70".

Крім того, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76-VIII, який набрав чинності 01.01.2015 р., до ст. 50-І Закону України ""Про прокуратуру"" були внесені зміни, зокрема визначено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

При цьому, колегія суддів зазначає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, оскільки внесені Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" та Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України" зміни до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Наведена правова позиція викладена в у постановах Верховного Суду України 10.12.2013 р. (справа №21-348а13) та від 17.12.2013 р. (справа №21-445а13)

Відповідно ж до частини 1 статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Також, вирішуючи питання про застосування Закону України у часі, колегія суддів виходить з того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Необхідно також зазначити, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратурі, охороні державного кордону України, податкової міліції, Управлінні державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999р. № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002р. № 5-рп/2002 щодо пільг, компенсацій і гарантій). У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

З огляду на наведені правові норми та фактичні обставини справи колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, оскільки редакція цього закону, яка діє на теперішній час, звужує права позивача у частині розміру пенсії.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Сумах залишити без задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 27.02.2015р. по справі № 591/863/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Катунов В.В.
Судді Ральченко І.М. Бершов Г.Є.