Справа № 802/345/15-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 квітня 2015 р. Справа № 802/345/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого: Дончика Віталія Володимировича,

суддів: Заброцької Людмили Олександрівни,

Сала Павла Ігоровича,

за участю:

секретаря судового засідання: Медвідь І.О.,

представника позивача: Ладуби А.Ю.,

представників відповідача: Пасічника Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної фінансової інспекції України до Державної виконавчої служби України про визнання дій протиправними та скасування постанови

в с т а н о в и в :

У лютому 2015 року Державна фінансова інспекція України звернулась в суд з адміністративним позовом до Державної виконавчої служби України про визнання дій протиправними та скасування постанови.

Зазначили, що 05.01.2014 року на адресу позивача надійшов лист Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України із постановою про закінчення виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа Вінницького окружного адміністративного суду №2а/0270/2551/12 від 31.03.2014 року, а також повідомлення про звернення відділу примусового виконання рішень до правоохоронних органів з поданням стосовно вирішення питання щодо порушення кримінальної справи по факту умисного невиконання Держфінінспекцією рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16.07.2012 року у справі 2а/0270/2551/12. Позивач вважає дії відповідача неправомірними та просить скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 29.12.2014 року ВП №42921526 та подання від 29.12.2014 року №К-5197/2.-291/15 про притягнення винних осіб Державної фінансової інспекції України до кримінальної відповідальності за умисне невиконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16.07.2012 року.

На переконання позивача, відповідач не врахував всі обставини виконання судового рішення, в тому числі відновлене кримінальне провадження по факту підробки лікарняних листків, що є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про хід виконання судового рішення, фінансова інспекція неодноразово повідомляла виконавчу службу.

Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справу докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 16.07.2012 року у справі №2а/0270/2551/12 за позовом ОСОБА_5 до Державної фінансової інспекції України, визнано протиправним та скасовано наказ Головного контрольно-ревізійного управління України (правонаступник Державна фінансова інспекція України) № 100-о від 03.03.2011 року про звільнення ОСОБА_5 та поновлено на посаді начальника Контрольно-ревізійного управління в Хмельницькій області. На виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист від 31.03.2014 року № 2а/0270/2551/12.

Постановою державного виконавця від 10.04.2014 року відкрито виконавче провадження ВП №42921526 з виконання виконавчого листа Вінницького окружного адміністративного суду від 31.03.2014 року №2а/0270/2551/12.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.07.2011 року №765 «Про утворення територіальних органів Державної фінансової інспекції» Контрольно-ревізійне управління в Хмельницькій області припинило своє існування у зв'язку з його перетворенням у Державну фінансову інспекцію в Хмельницькій області. У зв'язку з викладеним ОСОБА_5, звернувся до суду із заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 20.06.2014 року у справі №2а/0270/2552/12 змінено спосіб та порядок виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суд від 16.07.2012 року, ОСОБА_5 поновлено на посаді начальника Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області.

22.07.2014 року до Державної фінансової інспекції України надійшла вимога державного виконавця №К-5197/2.-291/15 про виконання рішення суду, якою Державна фінансова інспекція України зобов'язувалась виконати виконавчий лист Вінницького окружного адміністративного суду від 31.03.2014 року №2а/0270/2551/12 про поновлення ОСОБА_5 на посаді начальника Контрольно-ревізійного управління в Хмельницькій області, шляхом поновлення ОСОБА_5 на посаді начальника Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області. Не пізніше 23.07.2014 року надати до відділу інформацію про виконання виконавчого документа, або обґрунтовані пояснення про причини його невиконання (а.с. 66-67).

Листом від 23.07.2014 року №25-14/863 Державна фінансова інспекція України повідомила відповідача про неможливість виконання Вимоги державного виконавця щодо виконання виконавчого листа Вінницького окружного адміністративного суду від 31.03.2014 року №2а/0270/2551/12, оскільки на той момент тривало апеляційне провадження по оскарженню ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 20.06.2014 року про зміну способу та порядку виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_5 до Державної фінансової інспекції України про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та поновлення на публічній службі. В зв'язку з викладеним позивач не вбачав можливості виконати вимогу державного виконавця щодо виконання виконавчого листа від 31.03.2014 року №2а/0270/2551/12 до прийняття рішення судом апеляційної інстанції (а.с. 104).

Крім того, Державна фінансова інспекція України листом від 21.08.2014 року надсилала клопотання державному виконавцю відділу про звернення до суду із заявою про відстрочення виконання виконавчого листа Вінницького окружного адміністративного суду від 31.03.2014 року № 2а/0270/2551/12, оскільки на посаду начальника Державної фінансової інспекції у Хмельницькій області призначено ОСОБА_6, в зв'язку з чим поновленню ОСОБА_5 на посаді начальника Контрольно-ревізійного управління у Хмельницькій області, шляхом поновлення на посаді начальника Державної фінансової інспекції у Хмельницькій області передує звільнення діючого керівника за встановленою процедурою, що потребує часу.

Постановою від 13.08.2014 року державним виконавцем накладено штраф на боржника Державну фінансову інспекцію України у розмір 680 грн. за невиконання у встановлений державним виконавцем строк рішення про поновлення на роботі.

Постановою державного виконавця від 23.10.2014 року при примусовому виконанні виконавчого листа №2а/0270/2551/12 виданого 31.03.2014 року ВП №42921526 на боржника - Державну фінансову інспекцію України накладено штраф у розмірі 1360 грн. за повторне невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення про поновлення на роботі (а.с. 75-76).

01.10.2014 року на адресу позивача надійшов лист Прокуратури в Хмельницькій області, в якому повідомлялось, що Прокуратурою Хмельницької області 08.09.2014 року винесено постанову про скасування постанови заступника начальника СВ ОГ і ЗО СУ УМВС України в Хмельницькій області від 27.06.2014 року про закриття кримінального провадження №0000186 з ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України (службове підроблення). У зв'язку з нововиявленими обставинами по факту підроблення листів непрацездатності ОСОБА_5, які є підставою для поновлення останнього на посаді у Державній фінансовій інспекції в Хмельницькій області. У кримінальному провадженні триває досудове розслідування (а.с. 85).

Листом від 03.10.2014 року №25-14/1164 Державна фінансова інспекція України повідомила Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про вищезазначені факти стосовно скасування постанови про закриття кримінального провадження. Зазначили, що зважаючи на те, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки злочину, на даний час у кримінальному провадженні триває досудове розслідування, проводяться необхідні слідчі дії, за результатами яких буде прийняте процесуальне рішення, підстави якого можуть призвести до скасування рішень судів першої та апеляційної інстанції та відповідно вплинути на виконання рішення суду за виконавчим листом (а.с. 83-84).

29.12.2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №42921526 з примусового виконання виконавчого листа № 2а/0270/2551/12 виданого Вінницьким окружним адміністративним судом 31.03.2014 року (а.с.44).

Крім того, 29.12.2014 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 274,36 грн. з примусового виконання виконавчого листа № 2а/0270/2551/12 виданого Вінницьким окружним адміністративним судом 31.03.2014 року ВП №42921526 (а.с. 64).

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" (далі - Закон), яким визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону, учасниками виконавчого провадження є державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання.

Частиною 1 статті 25 Закону встановлено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом, відповідно до частини 3 статті 25 Закону.

Положення п.1.5 "Інструкції з організації примусового виконання рішень", затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року передбачають, що під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною 2 статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

Частиною 2 статті 75 вищевказаного закону встановлено, що у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону.

Згідно з частиною 1 статті 89 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. Згідно частини 2 вказаної статті у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Таким чином, постановою державного виконавця 10.04.2014 року відкрито виконавче провадження ВП №42921526 з виконання виконавчого листа Вінницького окружного адміністративного суду від 31.03.2014 року №2а/0270/2551/12 та встановлено строк для його добровільного виконання. На адресу боржника направлялись вимоги державного виконавця про зобов'язання в повному обсязі виконати рішення суду та надати інформацію про його виконання.

У зв'язку з тим, що рішення суду в наданий для добровільного виконання строк позивачем виконано не було, відповідачем відповідно до статті 89 Закону України "Про виконавче провадження" 13.08.2014 року було винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 680,00 грн.

У відповідності до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 13.08.2014 року винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1360 грн. Крім того, 23.10.2014 року на підставі статті 89 Закону, винесена постанова про накладення штрафу на боржника у подвійному розмірі за повторне невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення про поновлення на роботі.

29.12.2014 року державним виконавцем складено акт про невиконання боржником постанови суду, та як наслідок вчинення протиправного діяння, та направлено до Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві подання (повідомлення) про притягнення боржника до відповідальності згідно із законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Таким чином, 29.12.2014 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №42921526 та постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 274,36 грн., керуючись ч. 5 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження».

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 124 Конституції України рішення суду ухвалюється іменем України та є обов'язковим до виконання на всій території України.

Зібрані докази по справі свідчать про послідовність та дотримання відповідачем порядку виконання виконавчого провадження, визначеного Законом України «Про виконавче провадження».

Суд не погоджується із запереченнями позивача стосовно того, що оскільки в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, то виконання виконавчого листа №2а/0270/2551/12 від 31.03.2014 року про його поновлення на посаді начальника Контрольно-ревізійного управління в Хмельницькій області суперечить загальним засадам та вимогам чинного законодавства з огляду на наступне. Вирок у кримінальній справі може слугувати підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, проте, сам факт кримінального провадження не звільняє від обов'язку виконання виконавчого листа про поновлення особи на роботі.

Суд зауважує, що позивачем доказів оскарження дій державного виконавця щодо не зупинення виконавчого провадження ВП № 42921526 суду надано не було.

Крім іншого слід наголосити, що позивачем оскаржувались у судовому порядку постанови державного виконавця від 13.08.2014 року про накладення штрафу у розмірі 680 грн. за невиконання у встановлений державним виконавцем строк рішення про поновлення на роботі та постанова від 23.10.2014 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 1360 грн. за виконавчим провадженням ВП №42921526. Однак, рішеннями Окружного адміністративного суду міста Києва, зокрема постановою від 25 грудня 2014 року у справі 826/17062/14 та ухвалою від 10 вересня 2014 року у справі №826/13659/14, які залишені без змін рішеннями суддів вищих інстанцій, встановлено відсутність фактів порушення порядку проведення виконавчого провадження, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження».

Так, позивач вважає, що державний виконавець 29.12.2014 року не мав права виносити постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 42921526 та подання №К-5197/2.-291/15 про притягнення винних осіб Державної фінансової інспекції України до кримінальної відповідальності за умисне невиконання рішення суду, однак доказів про об'єктивну неможливість чи перешкоджання у виконанні виконавчого листа та інших відомостей, які б свідчили про вчинення будь-яких дій задля виконання судового рішення суду не надано.

Частиною 1 статті 90 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що за порушення вимог цього Закону, невиконання законних вимог державного виконавця фізичними, юридичними чи посадовими особами, несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, а також неповідомлення боржником про зміну місця проживання чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом державного виконавця винні особи несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши законодавство України, надані позивачем докази, не дають суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували доводи відповідача, а встановлені у справі обставини не підтверджують позиції позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 42921526 та подання №К-5197/2.-291/15 про притягнення винних осіб Державної фінансової інспекції України до кримінальної відповідальності за умисне невиконання рішення суду, є правомірними та винесені відповідачем у відповідності з вимогами Закону України "Про виконавче провадження", а тому суд не вбачає підстав для визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови і подання, а відтак позовні вимоги Державної фінансової інспекції України задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Однак, оскільки в матеріалах справи відсутні докази понесених відповідачем таких витрат, суд дійшов висновку про відсутність підстав для такої компенсації.

Керуючись статтями 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд-

п о с т а н о в и в :

В задоволені адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий: Дончик Віталій Володимирович

Судді: Заброцька Людмила Олександрівна

Сало Павло Ігорович