Справа № 1715/3673/12
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2012-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Герасимчук М.К.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"04" жовтня 2012 р. Справа № 1715/3673/12

Житомирський апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "12" квітня 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 12 квітня 2012 року позов задоволено частково .

Визнано дії ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради Рівненської області в частині визначення ОСОБА_4 розміру виплат за ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за 2011 рік протиправними.

Зобовязано ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради Рівненської області провести нарахування та виплату ОСОБА_4 щорічну матеріальну допомогу на оздоровлення як інваліду ІІ групи у відповідності до ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за 2011 рік в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, визначених Законом України "Про державний бюджет на 2011 рік".

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати зазначену постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є учасником ліквідації аварії на ЧАЄС, має 1 категорію, що підтверджується відповідним посвідченням та має ІІ групу інвалідності по захворюванню пов'язаному з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом,

Згідно зі ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щорічна допомога на оздоровлення виплачується інвалідам І і ІІ групи у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Відповідач, нараховуючи позивачу допомогу у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та №562 від 12.07.2005 року "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати, діяв протиправно.

Згідно із ст.71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів пре знесення змін до цього закону.

Частиною 4 ст.9 КАС України визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач порушував права позивача і, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції не допустив порушення норм матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.

Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 197,198, 200, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "12" квітня 2012 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: ОСОБА_5

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1,33000

3- відповідачу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради вул.Соборна,12,м.Рівне,33028