Справа № 810/364/15
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/364/15 Головуючий у 1-й інстанції: Головенко О.Д.
Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 13 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства «ТПК «Шинок» до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року приватне підприємство «ТПК «Шинок» (далі - Позивач, ПП «ТПК «Шинок») звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області (далі - Відповідач, Бориспільська ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.10.2014 року №.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.03.2015 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що несвоєчасне внесення запису про готівкові надходження у книгу обліку розрахункових операцій за умови фактичного оприбуткування суми коштів свідчить про порушення порядку ведення книги обліку розрахункових операцій, а не про неналежний облік коштів.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. При цьому посилається на те, що суд першої інстанції виніс оскаржуване рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права. Наголошує на тому, що судом першої інстанції не були належним чином досліджені всі наявні у матеріалах справи докази, що призвело до прийняття неправильного рішення.

У судовому засіданні повноважний представник Позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував у повному обсязі з підстав, викладених у письмових запереченнях на апеляційну скаргу.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибув.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з такого.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Вирішуючи вказану справу, суд першої інстанції встановив, що у вересні 2014 року працівниками Головного управління Міндоходів у Київській області на підставі ст. 80 Податкового кодексу України та направлень від 16.09.2014 року №№ 4143, 4144 проведено фактичну перевірку господарської одиниці - кафе-бар ПП «ТПК «Шинок». У ході перевірки податковим органом було виявлено продаж товарів без застосування реєстратора розрахункових операцій, а також несвоєчасне (у день одержання коштів) оприбуткування готівки в КОРО №р/2, яка зареєстрована 04.11.2013 року Бориспільською ОДПІ на підставі фіскальних звітних чеків (Z-звітів) за 01.11.2013 року №0301 на суму 800,00 грн., за 02.11.2013 року №0302 на суму 902,00 грн. та за 03.11.2013 року №0303 на суму 344,00 грн., а саме в розділі 2 «Облік руху готівки та сум розрахунків» в графах 1-8 записи зроблено 04.11.2013 року після отримання книги ОРО матеріально-відповідальною особою. У зв'язку з викладеним Відповідачем у ході перевірки встановлено порушення, зокрема, п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року №637. Результати перевірки зафіксовані в акті від 26.09.2014 року №1827/1000/22/33483840. На підставі викладених в акті перевірки висновків Відповідачем 16.10.2014 року винесено податкове повідомлення-рішення форми «С»: №, яким до Позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 10 230,00 грн. згідно абз. 3 ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

Вирішуючи питання про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд першої інстанції встановив наступне.

Виручка за 01.11.2013 року в сумі 800,00 грн., за 02.11.2013 року в сумі 902,00 грн. та за 03.11.2013 року в сумі 344,00 грн. була проведена Позивачем через зареєстрований та опломбований у встановленому законом порядку реєстратор розрахункових операцій, що підтверджується Z-звітами №0301, №0302, №0303.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що вказані кошти були оприбутковані згідно прибуткових касових ордерів від 02.11.2013 року №262 на суму 800,00 грн., від 03.11.2013 року №263 на суму 902,00 грн. та від 05.11.2013 року №264 на суму 344,00 грн.

Поряд з цим, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначив, що записи про готівкове надходження були внесені Позивачем несвоєчасно до книги обліку розрахункових операцій, оскільки нова книга обліку розрахункових операцій була отримана ПП «ТПК «Шинок» 04.11.2013 року.

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз приписів ст. ст. 58, 75, 80 ПК України, п. 2.6 затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року №637 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, абз. 3 ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 року №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», а також затвердженого наказом ДСА України від 01.12.2000 року №614 Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок, прийшов до висновку, що несвоєчасне внесення запису про готівкові надходження за умови фактичного їх оприбуткування не свідчить про порушення обліку надходження коштів. Крім того, суд зауважив, що визначення Відповідачем штрафних санкцій як податкового зобов'язання не відповідає вимогам чинного законодавства.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою, визначає затверджене постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року №637 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України (далі - Положення №637).

Так, відповідно до п. 7.15 Положення №637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно та в повній сумі оприбутковуватися. Порядок оприбуткування готівки в касах, у тому числі і під час розрахунків із застосуванням РРО (РК), визначено в пункті 2.6 цього Положення.

Згідно п. 2.6 Положення №637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Підприємствам, яким Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Приписи ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 року №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (далі - Указ №436/95) визначають, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касах - у двократному розмірі сум виявленої понадлімітної готівки за кожний день; за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Зі змісту наведених норм вбачається, що пунктом 2.6 Положення №637 передбачено два механізми оприбуткування готівки залежно від способу фіксації її надходження в касу: прибуткові касові ордери або фіскальні звітні чеки (РК).

Отже, у разі проведення готівкових розрахунків з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 Положення оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у касових ордерах та відображення на їх підставі готівки у касовій книзі. У випадку проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є відображення повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних РК) та здійснення обліку зазначених готівкових коштів у КОРО.

Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність (абз. 3 ст. 1 Указу № 436/95).

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.04.2014 року у справі №21-54а14.

Таким чином, як зазначає Верховний Суд України у вказаній постанові, для вирішення питання щодо дотримання порядку оприбуткування готівки суди повинні з'ясовувати, яким чином здійснена фіксація повної суми фактичних надходжень готівки (прибуткові касові ордери або фіскальні звітні чеки), а також чи відображено в подальшому такі касові документи у відповідній книзі обліку.

При цьому, усуваючи розбіжності у застосуванні судом касаційної інстанції пункту 2.6 Положення №637, Верховний Суд України зазначив, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних РК) та відображення на їх підставі готівки у КОРО.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, Позивачем не були виконані вимоги щодо відображення готівкових коштів у сумі 800,00 грн., 902,00 грн. та 344,00 грн. за проведені відповідно 01.11.2013 року, 02.11.2013 року та 03.11.2013 року розрахункові операції у книзі обліку розрахункових операцій №р/2, що є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої абз. 3 ст. 1 Указу №436/95.

При цьому, посилання ПП «ТПК «Шинок» на неможливість своєчасного отримання книги обліку розрахункових операцій №р/2 та, як наслідок, неможливість своєчасного оприбуткування готівкових коштів згідно за 01.11.2013 - 03.11.2013 року з вини Відповідача, є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 затвердженого наказом Міндоходів України від 28.08.2013 року №417 Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій (далі - Порядок №417) книга ОРО реєструється на кожний РРО або, якщо згідно із законодавством розрахунки можуть проводитися без застосування РРО, на окрему господарську одиницю.

Кількість книг ОРО, що реєструються одночасно, не обмежується.

Пунктом 7 Порядку №417 визначено, що для реєстрації першої та наступних книг ОРО на господарську одиницю в органі доходів і зборів суб'єкт господарювання подає до цього органу: заяву про реєстрацію книги ОРО за формою № 1-КОРО (додаток 3) (далі - реєстраційна заява); копію документа на право власності або іншого документа, що дає право на розміщення господарської одиниці, де буде використовуватися книга ОРО; книгу ОРО на господарську одиницю.

При поданні реєстраційної заяви суб'єктом господарювання пред'являється оригінал документа.

Згідно п. 11 Порядку №417 у разі відсутності підстав для відмови в реєстрації книги ОРО посадова особа органу доходів і зборів не пізніше двох робочих днів з дня отримання заяви проводить реєстрацію книги ОРО шляхом внесення даних до інформаційної системи Міндоходів.

При реєстрації книги ОРО на господарську одиницю посадова особа органу доходів і зборів здійснює записи у відповідних рядках титульної сторінки книги ОРО (номер книги ОРО, сформований в інформаційній системі Міндоходів, дата реєстрації книги ОРО, найменування органу доходів і зборів, дані про посадову особу органу доходів і зборів).

Після реєстрації книги ОРО на РРО в органі доходів і зборів суб'єкт господарювання на титульну сторінку книги ОРО вносить запис щодо фіскального номера та найменування органу доходів і зборів, яким здійснено реєстрацію книги ОРО.

Виходячи з аналізу наведених вище правових норм, з метою своєчасного оприбуткування готівкових коштів у день їх надходження у прошнурованій і належним чином зареєстрованій в органах державної податкової служби книзі обліку розрахункових операцій суб'єкту господарювання слід дотримуватися певної черговості дій. Насамперед, слід зареєструвати ту книгу обліку розрахункових операцій, яка буде першою та отримає свій власний унікальний фіскальний номер, а після цього можна реєструвати наступні книги обліку розрахункових операцій, призначені для використання у тій самій господарській одиниці чи з тим самим реєстратором розрахункових операцій.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11.02.2015 року №К/9991/20830/11.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає помилковим твердження суду першої інстанції про те, що отримання Позивачем книги обліку розрахункових операцій 04.11.2013 року є підставою для визнання поважною причини несвоєчасного внесення запису про готівкові надходження.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зауважити, що відповідно Порядок направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 28.11.2012 року № 1236 (далі - Порядок №1236) розроблено відповідно до Податкового кодексу України (далі - Кодекс), Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», законів з питань зовнішньоекономічної діяльності та інших законодавчих актів, відповідно до яких органам державної податкової служби надано право визначати суму нарахування (зменшення) грошового зобов'язання, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість.

Приписи п. 2.1 Порядку №1236 визначають, що орган державної податкової служби визначає суму нарахування (зменшення) грошового зобов'язання, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість та складає податкове повідомлення-рішення у випадках, якщо, зокрема, згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є орган державної податкової служби.

Згідно п. 2.2 Порядку №1236 у випадках, зазначених у пункті 2.1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ органу державної податкової служби складає податкове повідомлення-рішення за формою згідно з додатком 10 про застосування штрафної (фінансової) санкції (штрафу) за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби (форма «С»).

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідачем за наслідками перевірки винесено податкове повідомлення-рішення форми «С», яким застосовано до ПП «ТПК «Шинок» штрафні (фінансові) санкції за порушення законодавства, контроль за дотримання якого покладено на органи державної податкової служби, тобто, у відповідності до вимог Порядку №1236. Отже, Окружний адміністративний суд м. Києва помилково зазначив про невідповідність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення вимогам чинного законодавства.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що Окружний адміністративний суд м. Києва ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно приписів ст. 198 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову.

Відповідно до ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про правомірність податкового повідомлення-рішення допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити повністю, а постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення.

Керуючись ст.ст.160, 167, 195, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області - задовольнити повністю.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 13 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства «ТПК «Шинок» до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - скасувати, ухваливши нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.