Справа № 810/1747/15
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/1747/15

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

23 квітня 2015 року 810/1747/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши

заяву Прокурора Києво-Святошинського району в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі гловного управління ДФС України в Київській осбласті до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ходагор" про стягнення заборгованості по сплаті єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування, -

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся Прокурор Києво-Святошинського району Київської області , Державна податкова інспекція у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - заявник) в особі позивача - Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі гловного управління ДФС України в Київській осбласті з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ходагор" про стягнення заборгованості по сплаті єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позовну заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Із матеріалів позовної заяви слідує, що позивачем у даній справі є - Державна податкова інспекція у Києво-Святошинському районі гловного управління ДФС України в Київській осбласті, яка наділена правом самостійно звертатися до суду із вказаними позовами, відповідно до статті 20 Податкового кодексу України та статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представництво прокурора в адміністративному процесі обмежене чинним законодавством, що слідує із наступного.

Так, правовий статус прокурора в адміністративному судочинстві визначається Конституцією України, Законом України від 5 листопада 1991 року «Про прокуратуру», Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 36-1 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Усі види представництва в адміністративному суді, які закріплені у статтях 56-57 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачають обов’язковий порядок правових відносин між представником і особою, яку він представляє. Функція представництва прокуратурою інтересів громадян або держави у суді закріплена пунктом 2 статті 121 Конституції України, тобто прокурор має статус законного представника держави чи громадянина у випадках, передбачених чинним законодавством.

Підставою представництва прокурором у суді інтересів держави є наявність або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою (ч. 2 ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру).

Прокурор самостійно визначає підстави для представництва у суді інтересів громадянина або держави (ч. 5 ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру), але він не повинен підміняти Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, органи виконавчої влади, зокрема державного контролю, органи місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб, які також можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. Прокурор може скористатись своїм правом на звернення до суду із заявою про захист інтересів держави у випадках, коли органи виконавчої влади, передусім державного контролю, органи місцевого самоврядування, на які відповідними законодавчими актами покладено обов’язок захищати права та інтереси громадянина, держави чи суспільні інтереси, не вживають для цього передбачених законом заходів.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Інакше підміна повноважень органу означає порушення цієї норми.

Із наведеного слідує, що при зверненні прокурора до відповідного суду, прокурор повинен у позовній заяві обґрунтувати причини неможливості пред’явлення позову самою особою або органом, в інтересах яких позов, із наданням підтверджуючих документів, а також обґрунтуванням обставин, які вказують на існування реальної загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб та необхідності їх захисту.

Відповідно до п. 20.1.18 статті 20 Податкового кодексу України, відповідач у даній справі наділений правом (повноваженням) звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

В матеріалах справи відсутні будь-які пояснення прокурора щодо того, чи реалізував відповідач свої повноваження щодо звернення до суду самостійно. Також в позовній заяві прокурор взагалі не обґрунтовує підстав свого представництва в даній справі з огляду на статтю 19 Конституції України, як і не обґрунтовує неможливість позивача заявити даний позов самостійно.

З наведеного суд приходить до висновку, що заявлені повноваження прокурора в даній справі як представника позивача (суб’єкта владних повноважень) є необґрунтовані обставинами, які є обов’язковою умовою для суду при вирішенні питання допуску прокурора до участі в справі. У суду відсутні докази правомірності представництва прокуратурою інтересів позивача, і зокрема – правомірності подачі даного позову.

Звернення прокурора з даним позовом без належного підтвердження свого права на представництво інтересів позивача, що є суб’єктом владних повноважень та може і має реалізувати свої повноваження самостійно, є прямим порушенням вимог статті 19 Конституції України, оскільки в такому випадку прокуратура реалізує не власні повноваження, а повноваження позивача.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що участь прокурора як представника суб’єкта владних повноважень у адміністративній справі без належного обґрунтування необхідності такого представництва та неможливість захисту державних інтересів у загальному порядку звернення до суду самого суб’єкта владних повноважень, а також за відсутності умов відповідного представництва інтересів для відповідача у даній справі, - також порушує принцип змагальності судового процесу та право сторін на рівноправність, які слідують за статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи приписи пункту 4 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, дана позовна заява підлягає поверненню.

Повернення позовної заяви, згідно з частиною 6 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, не позбавляє права позивача для повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Прокор в справі також звернувся до суду з клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову. Однак оскільки матеріалами справи не підтверджуються повноваження прокуратури як представника позивача в інтересах держави (зокрема, - не слідує, що позивач не може самостійно реалізувати свої управлінські повноваження чи звертався до прокуратури з клопотанням про представництво в інтересах держави) - таке клопотання не може бути судом розглянуто як таке, що не відповідає вимогам ст.106 та ст.117 Кодексу адмінітсративного судочинства України.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 106, 107, 108, 158, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

1. Позовну заяву Прокурора Києво-Святошинського району в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі гловного управління ДФС України в Київській осбласті до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ходагор" про стягнення заборгованості по сплаті єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування , - повернути заявнику.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами надіслати заявнику.

3. Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п’яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Терлецька О.О.