Справа № 2а-8378/11
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2012-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Доля В.А.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"25" жовтня 2012 р. Справа № 2а-8378/11

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради та ОСОБА_4 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "19" червня 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради, Начальника ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради ОСОБА_5, Заступника голови Рівного ОСОБА_6, Міського голови міста Рівного ОСОБА_7, Головного управління праці та соціального захисту населення Рівненської облдержадміністрації визнання дій в частині не призначення та невиплати допомоги при народженні дитини та щомісячної грошової допомоги до досягнення дитиною трирічного віку незаконними, протиправними та корупційними і зобов'язати призначити та виплатити допомогу при народженні дитини та допомогу до досягнення дитиною трирічного віку, стягнути з кожного по 500 гривень моральної шкоди ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради, начальника ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради ОСОБА_5, заступника голови Рівного ОСОБА_6, міського голови міста Рівного ОСОБА_7, Головного управління праці та соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації про визнання дій в частині не призначення та невиплати допомоги при народженні дитини та щомісячної грошової допомоги до досягнення дитиною трирічного віку незаконними, протиправними та корупційними і зобов'язати призначити та виплатити допомогу при народженні дитини, допомогу до досягнення дитиною трирічного віку, стягнути з кожного по 500 гривень моральної шкоди (а.с.1-5, 198-200).

Постановою Рівненського міського суду від 19.06.2012 р. позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано дії ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо припинення виплати державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, - неправомірними.

Зобовязано ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради призначити та виплатити на користь ОСОБА_4 державну допомогу при народженні дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до статей 11 та 12 Закону України "Про державну допомогу сімям з дітьми".

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, сторони позивачка ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради (далі УПСЗН) подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом обставин справи просять винесену постанову скасувати та прийняти нове рішення. Позивачка просить задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, відповідач відмовити у задоволенні позовних вимог.

Сторони в судове засідання не зявились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. З урахуванням приписів ч.4 ст.196 та п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд апеляційної скарги колегією суддів здійснюється за відсутності сторін та в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг відповідно до ст.195 КАС України, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, а апеляційну скаргу УПСЗН слід задовольнити.

Як вбачається з матеріалів справи, у позивачки та її чоловіка ОСОБА_9 09.09.2008 року народилася друга дитина ОСОБА_8, на момент народження дитини її батьки перебували в шлюбі, однак проживали за межами України.

Порядок призначення та виплати допомоги сімям з дітьми врегульований Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми» №2811-ХХІІ від 21.11.1992 р. (далі Закон) та «Порядком призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1751 від 27.12.2001 р. (далі Порядок), в редакціях, чинних на момент існування правовідносин.

В преамбулі Закону визначено, що він встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Статтею 1 Закону визначено, що право на отримання державної допомоги мають громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом ст.5 Закону всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника).

Тобто, належним відповідачем у цій справі є УПСЗН. Інші відповідачі, які зазначені у позовній заяві, не наділені компетенцією щодо призначення та виплати державної допомоги сімям з дітьми, а тому заявлені до них позовні вимоги задоволенню не підлягають.

За змістом ст.ст.10-11 Закону допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини на підставі свідоцтва про народження дитини та за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини. Аналогічні положення містять п.п.10, 12 Порядку.

Як вбачається з матеріалів справи заява про призначення одноразової допомоги при народженні дитини з необхідними документами подавалась 13.08.2009 р. під №582 батьком дитини ОСОБА_9 (а.с.62), а рішенням від 08.09.2009 р. така допомога була призначена (а.с.63).

Згідно з рішення комісії Рівненського міськвиконкому з питань призначення усіх видів соціальної допомоги від 11.09.2012 р. виплату цієї допомоги призупинено (а.с.38).

Враховуючи специфіку призначення даного виду допомоги, яка полягає в тому, що вона призначається саме одному з батьків й ту обставину, що отримувачем цієї допомоги був чоловік позивачки ОСОБА_9, а сама позивачка з питань призначення цієї допомоги до органів праці та соціального захисту населення у визначений Законом дванадцятимісячний термін з дня народження дитини не зверталась, колегія суддів приходить до висновку, що рішення про призупинення виплати цієї допомоги не порушує законних прав та інтересів позивачки, а тому у позові в цій частині слід відмовити.

Разом з тим, таке рішення порушує права та законні інтереси ОСОБА_9 і саме він має право звертатися до суду з позовом для їх захисту.

Колегія суддів не вбачає за необхідне давати правову оцінку обставинами припинення виплати допомоги ОСОБА_9, оскільки це питання має вирішуватися в межах спору ОСОБА_9 з відповідними органами державної влади.

Доводи апеляційної скарги УПСЗН про пропуск позивачкою ОСОБА_4 строку на звернення до суду колегія суддів відкидає, оскільки за змістом ч.2 ст.99 КАС України цей строк обчислюється з дня, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про порушення свого права. Оскільки не було порушення права позивачки, то перебіг цього строку не розпочався.

Стосовно виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку колегія суддів вважає вказати на таке.

За змістом ст.13 Закону право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом має особа (один з батьків дитини, усиновлювач, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною.

Згідно п.18 Порядку допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку призначається з дня звернення за її призначенням, але не раніше ніж з дня, що настає після закінчення відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами для непрацюючих осіб та осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, а для працюючих осіб - з дня настання відпустки по догляду за дитиною по день її закінчення.

Днем звернення за призначенням допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку вважається день прийняття органом праці та соціального захисту населення відповідної заяви з усіма необхідними документами.

За змістом п.20 Порядку для одержання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку органам праці та соціального захисту населення подається заява матері (батька, усиновлювача, опікуна, дідуся, бабусі або іншого родича, який фактично здійснює догляд за дитиною), що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики та визначений Порядком перелік документів.

Колегія суддів вважає, що в задоволенні позовних вимог щодо зобовязання призначити та виплатити позивачці допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку слід відмовити, оскільки позивачка заяви про призначення цієї допомоги та необхідних документів до УПСЗН не подавала, і відтак відсутні підстави для її призначення.

Відповідно до частини другої статті 21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, які є похідними від позовних вимог щодо протиправності рішень, дій та бездіяльності субєктів владних повноважень, слід відмовити.

Оскільки суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи колегія суддів вважає за необхідне постанову від 19.06.2012 р. скасувати та прийняти нову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195, 197, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради задовольнити, постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "19" червня 2012 р. скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: ОСОБА_10

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано: р.л.п.

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1,33024

3- відповідачам ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради вул.Соборна,12,м.Рівне,33028 Начальник ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради ОСОБА_5 вул.Соборна, 12,м.Рівне,33028 Заступник голови Рівного ОСОБА_6 вул.Соборна,12-а,м.Рівне,33028 Міський голова міста Рівного ОСОБА_7 вул.Соборна,12а,м.Рівне,33028 Головне управління праці та соціального захисту населення Рівненської облдержадміністрації вул.Словацького,1,м.Рівне,33028