Справа № 815/3599/14
Суддя: Зайцев М.П.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 року м. Київ К/800/60618/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Зайцева М.П.,

суддів: Веденяпіна О.А., Загороднього А.Ф.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 липня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2014 року у справі № 815/3599/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дистриб'юторська компанія "Європродукт" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування податкової вимоги, рішення та визнання дій незаконними,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дистриб'юторська компанія "Європродукт" (далі - ТОВ "ДК "Європродукт") звернулось в суд з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів (далі - СДПІ) про скасування податкової вимоги від 11 червня 2014 року № 17-25, скасування рішення про опис майна у податкову заставу від 11 червня 2014 року № 3287/25-033/7, визнання дій по винесенню податкової вимоги від 11 червня 2014 року № 17-25 та рішення від 11 червня 2014 року № 3287/25-033/7 незаконними.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 07 липня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2014 року, адміністративний позов задоволено.

В касаційній скарзі СДПІ посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що податковим органом проведено позапланову документальну виїзну перевірку ТОВ "ДК "Європродукт" з питання достовірності формування та відображення показників у деклараціях з податку на додану вартість, з урахуванням уточнюючих розрахунків податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок, коригування сум податкових зобов'язань за період з січня по грудень 2013 року, за результатами якої складено акт від 13 травня 2014 року № 51/39-0-32575055/6 (далі - Акт).

На підставі Акту відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 28 травня 2014 року № , яким визначено суму грошового зобов'язання для позивача за основним платежем у розмірі 322 244,93 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 161 122,47 грн.

13 червня 2014 року ТОВ "ДК "Європродукт" звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до СДПІ про скасування вищезазначеного податкового повідомлення-рішення. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду 16 червня 2014 року відкрито провадження по справі № 815/3465/14.

При цьому, 11 червня 2014 року СДПІ прийнято податкову вимогу Форми "Ю", відповідно до якої станом на 10 червня 2014 року сума податкового боргу ТОВ "ДК "Європродукт" за узгодженими грошовими зобов'язаннями становить 499 998, 54 грн., у тому числі за основним платежем 322 240,61 грн., за штрафними санкціями - 161 122,47 грн., пеня - 16 635,46 грн., а також прийнято рішення № 3287/25-033/7 про опис майна у податкову заставу відносно платника податків - ТОВ "ДК "Європродукт".

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з наступних мотивів, з якими погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі -ПК України) рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

За приписами пункту 56.2 статті 56 ПК України у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

У відповідності до пункту 56.3 статті 56 ПК України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

За змістом підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 28 травня 2014 року податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № , яке оскаржено позивачем до суду, а відповідно, грошове зобов'язання, визначене податковим органом, до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі є не узгодженим.

Водночас, судами встановлено, що згідно листа Поштамту - Центру поштового зв'язку № 1 Одеської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" від 18 червня 2014 року № 622/12 вих. рекомендований лист з рекомендованим повідомленням № 122 від 28 травня 2014 року, відправником якого є СДПІ на ім'я ТОВ "ДК "Європродукт", вручено уповноваженій особі від позивача 05 червня 2014 року.

З огляду на те, що податкове повідомлення-рішення отримано позивачем 05 червня 2014 року, а оскаржувана податкова вимога датована 11 червня 2014 року, то оскаржувана податкова вимога прийнята відповідачем до закінчення 10-денного строку на оскарження рішення.

Таким чином, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, вважає правильним висновок судів першої та апеляційної інстанцій, що податкова вимога від 11 червня 2014 року № 17-25 підлягає скасуванню з урахуванням того, що грошове зобов'язання є неузгодженим, а дефініція податкової вимоги передбачає погашення суми податкового боргу, при цьому, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання.

Крім того, колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком судів попередніх інстанцій про протиправність дій відповідача при винесенні оскаржуваної податкової вимоги, оскільки остання прийнята до закінчення строку на оскарження податкового повідомлення-рішення.

Стосовно позовних вимог про скасування рішення про опис майна у податкову заставу від 11 червня 2014 року № 3287/25-033/7, колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначає наступне.

Згідно з пунктом 89.1 статті 89 ПК України право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

З огляду на викладене колегія суддів Вищого адміністративного суду України, погоджується з обґрунтованим висновком судів першої та апеляційної інстанцій, що з урахуванням відсутності узгодженого податкового боргу за податковим повідомленням-рішенням від 28 травня 2014 року № , рішення про опис майна у податкову заставу від 11 червня 2014 року № 3287/25-033/7 підлягає скасуванню, а відповідно дії відповідача щодо прийняття зазначеного рішення є протиправними.

Згідно з частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для його скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів залишити без задоволення, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07 липня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2014 року у справі № 815/3599/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів з моменту направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: