Справа № 813/55/15
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2015 року № 813/55/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого - судді Кедик М.В.,

судді Братичак У.В.,

судді Дем'яновського Г.С.,

за участю секретаря судового засідання Харіва М.Ю.,

позивач - не прибула,

відповідач Гуляєв Олексій Олександрович - не прибув,

представник відповідача Державної реєстраційної служби України - не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Гуляєва Олексія Олександровича, Державної реєстраційної служби України про визнання протиправним рішення,-

встановив:

ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2) звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Гуляєва Олексія Олександровича, Державної реєстраційної служби України, в якому просить суд визнати протиправним рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Гуляєва Олексія Олександровича № 17017174 «Про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» від 06.11.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06.11.2014 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Гуляєвим Олексієм Олександровичем було прийнято рішення № 17017174 «Про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень». Причиною зупинення реєстрації було вказано відсутність у повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації. Зазначає, що державний реєстратор не розглядав заяву ОСОБА_2 про державну реєстрацію та документи необхідні для її проведення. Відтак, зупинення розгляду заяви позивача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень прийнятої 28.10.2014 року за реєстраційним номером 8726407 не відповідає вимогам чинного законодавства.

Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду клопотання від 06.02.2015 року вх. № 3701 про розгляд справи за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача, Державної реєстраційної служби України, в судове засідання не прибув, подав до суду заперечення від 08.04.2015 року вх. № 11287, в якому зазначає, що рішення від 06.11.2014 року № 17017174 «Про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» прийняте державним реєстратором на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог та розглядати справу за відсутності представника Укрдержреєстру.

За таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати за відсутності сторін у справі на підставі наявних в матеріалах справи доказів, відповідно до ст. 71, 128 КАС України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що 28.10.2014 року, з метою державної реєстрації права власності на квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_1, ОСОБА_2 звернулась до реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за встановленою формою.

Державним реєстратором прав на нерухоме майно Гуляєвим Олексієм Олександровичем за результатами розгляду заяви від 28.10.2014 року, встановлено відсутність у повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, визначених порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 та прийнято рішення від 06.11.2014 року № 17017174 про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, у зв'язку з тим, що не подані усі необхідні документи та рекомендовано надати документи про прийняття об'єкту нерухомості в експлуатацію.

Також повідомлено, що у разі подання у встановленому законодавством порядку необхідних документів, розгляд про державну реєстрацію прав та їх обтяжень буде відновлено.

Не погоджуючись із рішенням від 06.11.2014 року № 17017174, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їхні посадові й службові особи повинні діяти порядком та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 01.07.2004 року (далі - Закон № 1952), Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17.10.2013 року.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону № 1952, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державній реєстрації, відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону № 1952, підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону № 1952, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться за місцем розташування об'єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації прав, крім випадків, встановлених абзацами другим і третім частини п'ятої цієї статті.

Отже, для проведення процедури державної реєстрації речових прав на нерухоме майно заявник самостійно формує, передбачений Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень пакет документів, складає та подає до органу державної реєстрації за місцем розташування такого майна заяву, встановленої форми.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону № 1952, державна реєстрація прав та їх обтяжень, проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону № 1952, державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; 2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; 3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи; 4) веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна; 5) присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації; 6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 7) надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом; 8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень; 8-1) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не їй подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки; 9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, відповідно до п. 15 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: 1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); 2) повноважень заявника; 3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; 4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; 5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Відповідно до п. 16 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень у разі подання документів, необхідних для проведення державної реєстрації речових прав, не в повному обсязі державний реєстратор приймає рішення про зупинення розгляду заяви, яке містить рекомендації щодо усунення обставин, що були підставою для його прийняття.

Орган державної реєстрації прав у день прийняття рішення про зупинення розгляду заяви видає таке рішення особисто або надсилає поштою заявникові з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону № 1952, державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили та інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Однак, ч. 2 ст. 5 Закону № 1952 визначає, що якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об'єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Вказана вище норма Закону кореспондується із абзацом другим п. 4 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону № 1952, перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно ч. 9 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 13 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461 (Порядок № 461), зареєстрована декларація про готовність об'єкта до експлуатації або сертифікат є підставою для оформлення права власності на нього.

Як передбачено п. 10 Порядку № 461, у разі коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком.

Отже, для здійснення реєстрації права власності на підставі рішення суду про визнання права власності на самочинне збудоване нерухоме майно необхідна наявність документа про прийняття об'єкта в експлуатацію у встановленому законом порядку.

Відповідно до з картки прийому заяв № 16808436 ОСОБА_2 було подано: заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності), серія та номер: б/н, виданий 28.10.2014, видавник: ОСОБА_2; квитанцію за державне мито, серія та номер: ПН8076, виданий 27.10.2014 року, видавник: ПАТ «Укрінбанк», квитанцію за державне мито, серія та номер: ПН8072, виданий 27.10.2014 року, видавник: ПАТ «Укрінбанк»; квитанцію за надання інформації, серія та номер: ПН8061, виданий 27.10.2014 року, видавник: ПАТ «Укрінбанк»; паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_1, виданий 12.01.1999 року, видавник: Дрогобицький МВ УМВС України у Львівській області; картку фізичної особи - платника податків, серія та номер: б/н, виданий 08.12.2006, видавник: ДНІ у Дрогобицькому районі; паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2, виданий 02.02.2001 року, видавник: Дрогобицький МРВ УМВС України у Львівській області; картку фізичної особи - платника податків, серія та номер: б/н, виданий 04.07.2002 року, видавник: Дрогобицька ОДПІ; державний акт на право власності на земельну ділянку, серія та номер: НОМЕР_3, виданий 07.07.2012, видавник: Дрогобицька міська рада Львівської області; свідоцтво про право власності, серія та номер: б/н, виданий 26.12.1996 року, видавник: Дрогобицьке міське бюро з приватизації державного житлового фонду; свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: 2-2225, виданий 15.08.2008 року, видавник: Перша Дрогобицька державна нотаріальна контора Львівської області; свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: 2-2227, виданий 15.08.2008 року, видавник: Перша Дрогобицька державна нотаріальна контора Львівської області; рішення суду, серія та номер: 442/7209/13-ц, виданий 02.09.2014 року, видавник: Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області; технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 28.10.2014 року, видавник: Комунальне підприємство Львівської обласної ради "Дрогобицьке міжміське бюро технічної [інвентаризації та експертної оцінки".

З наведеного переліку документів вбачається, що ОСОБА_2 не надала документу, який засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - добудованої веранди.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, суд приходить до висновку, що рішення від 06.11.2014 року № 17017174 «Про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» прийнято правомірно, оскільки позивачем не в повному обсязі подано документи необхідні для проведення державної реєстрації речових прав.

Вказана позиція узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України в ухвалі від 18.09.2014 року по справі № К/800/54025/13.

У силу вимог ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, доводи позивача про неправомірність спірного рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Гуляєва Олексія Олександровича від 06.11.2014 року № 17017174 «Про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» не знайшли підтвердження матеріалами справи, а тому адміністративний позов про визнання протиправним спірного рішення не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а суд згідно ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Отже, з огляду на те, що права, свободи та інтереси позивача не порушені, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 6-8, 71, 86, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд

постановив :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Головуючий суддя Кедик М.В.

Суддя Братичак У.В.

Суддя Дем'яновський Г.С.

Повний текст постанови складено 21.04.2015 р.