Справа № 210/762/14-а
Суддя: Костенко В. В.
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/762/14-а
Провадження № 2-а/210/13/15
У Х В А Л А

іменем України

"27" квітня 2015 р.

Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Костенко В.В.

при секретарі Панчук О.І.

за участю позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Дзержинської районної у м. Кривий Ріг ради, треті особи ОСОБА_4, орган опіки та піклування виконавчого комітету Дзержинської районної у м. Кривий Ріг ради про оскарження рішення та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

14 лютого 2014 року представник позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила скасувати рішення виконавчого комітету Дзержинської районної у м. Кривий Ріг ради від 18 грудня 2013 року № 542, яким позивачці відмовлено в приватизації секції № 7 в гуртожитку будинку на вул. ХХІІ-го Партзїзду, 31, та зобовязати відповідача надати дозвіл та здійснити приватизацію вищевказаного майна.

В ході судового розгляду представником позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 25 вересня 2014 року та 30 вересня 2014 року було уточнено позовні вимоги та змінено предмет позову.

У подальшому до початку слухання справи по суті від представника позивачки надійшло клопотання про залишення без розгляду уточнених позовних вимог та розгляд первісного адміністративного позову від 14 лютого 2014 року, про що була винесена ухвала суду від 19 березня 2015 року.

Отже, після винесення ухвали про залишення без розгляду у своєму провадженні суд розглядає первинний позов від 14 лютого 2014 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що вона є наймачем секції № 7 у гуртожитку по вул. ХХІІ-го Партзїзду, 31, загальною площею, 92,3 кв.м. У вказаному житловому приміщенні зареєстровані та проживають донька та онуки позивачки: ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8

В певні періоди часу вказаний будинок мав різні статуси: маневреного житлового фонду та гуртожитку, у звязку з чим позивачці видавались тимчасові ордери на зайняття житлового приміщення з 5-ти кімнат, без зазначення їх площі, а 17.07.2006 року їй був наданий ордер № 115 на зайняття 3-х кімнат житловою площею 52,2 кв. м, за адресою: м.Кривий Ріг, вул.. 22 П/з»їзду буд.31, секція 7, кімн. 6,7,9.

У грудні 2013 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до відповідача з питання приватизації секції № 7 гуртожитку по вул. ХХІІ-го Партзїзду, 31, однак відповідно до рішення виконкому Дзержинської районної у м. Кривий Ріг ради від 18 грудня 2013 року № 542 отримала відмову у приватизації зазначеного майна.

На думку позивачки, вказане рішення обмежує її право на набуття у власність приміщення, у тих розмірах, якими вона фактично користується протягом більш ніж 10 років, та не відповідає вимогам законодавства у сфері реалізації житлових прав мешканців гуртожитків.

Враховуючи зазначене, у судовому засіданні позивачка ОСОБА_2, та її представник позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав заперечення на адміністративний позов та приватизаційну справу, сформовану за заявою позивачки ОСОБА_2 Представник відповідача заявлені позовні вимоги не визнає, вважає, що рішення виконкому Дзержинської районної у м. Кривий Ріг ради від 18 грудня 2013 року № 542 є законним, з огляду на те, що позивачка ОСОБА_2 та члени її сімї не мають законних підстав на зайняття всієї секції № 7 у гуртожитку по вул. ХХІІ-го Партзїзду, 31, виходячи з наступних обставин.

Протягом 2001-2006 років позивачка ОСОБА_2 та члени її сімї займали секцію № 7, яка складалась з 5 кімнат, у будинку по вул. ХХІІ-го Партзїзду, 31, що мав статус маневреного житлового фонду, призначеного для тимчасового проживання. Після надання вказаному житловому будинку статусу «гуртожитку», позивачці ОСОБА_2 було видано ордер на жилу площу в гуртожитку на право зайняття квартири з 3-х кімнат, житловою площею 52,2 кв.м., що розрахована виходячи з максимальних розмірів, визначених Житловим кодексом Української РСР.

Треті особи у судове засідання не зявились, подали заяви про розгляд справи без їх участі.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, про необхідність закриття провадження у справі, як такої, що не підвідомча адміністративному суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

При визначенні юрисдикції справи, необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.п. 1, 7 статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Основними критеріями відмежування справ підсудних адміністративним судам є суб'єктний склад та характер спірних правовідносин, тобто обов'язковим учасником публічно-правового спору має бути суб'єкт владних повноважень, а предметом судового розгляду у адміністративному проваджені має бути публічно-правовий спір.

Необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним управлінських функцій у тих правовідносинах, щодо яких виник спір. Суб'єкт владних повноважень, до якого заявлено позов, повинен здійснювати владні управлінські функції щодо позивача.

Так, відповідно до змісту адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, вбачається, що на підставі тимчасових ордерів, починаючи з 27 листопада 2001 року (а.с. 11-14), а з 17 липня 2006 року відповідно до ордеру № 115 від 17 липня 2006 року (а.с. 15) позивачці ОСОБА_2 та членам її сімї було надано право на зайняття житлової площі у гуртожитку по вул. ХХІІ-го Партзїзду, 31.

Бажаючи використати своє право на приватизацію кімнат у гуртожитку позивачка ОСОБА_2 звернулась 09 грудня 2013 року до відповідача (а.с. 40). 18 грудня 2013 року рішенням виконавчого комітету Дзержинської районної у м. Кривий Ріг ради позивачці ОСОБА_2 було відмовлено в приватизації секції № 7 у гуртожитку по вул. ХХІІ-го Партзїзду, 31 (а.с. 39).

Не погодившись із вказаним рішенням субєкта владних повноважень позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду, вважаючи, що вказаним рішенням порушено її житлові права, та прагнучи зобовязати відповідача вчинити дії щодо прийняття позитивного рішення відносно передання у її власність в порядку приватизації зазначеного у позові майна.

Таким чином, суть позовних вимог зводиться до зобов'язання відповідача вчинити з позивачем правочин, спрямований на зміну речово-правових відносин. У таких правовідносинах відповідач виступає як особа, яка представляє власника нерухомого майна житлового фонду, що може бути обєктом приватизації, реалізуючи його цивільну (господарську) правосуб'єктність, та не здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, а відтак не є суб'єктом владних повноважень у розумінні ст.17 КАС України. Наявність при цьому у відповідача статусу органу місцевого самоврядування не змінює правову природу спірних відносин та не робить даний спір публічно-правовим, як і заявлені вимоги.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що предметом адміністративного позову ОСОБА_2 фактично є спір про житлові права позивачки, який підвідомчий суду цивільної юрисдикції.

Вказана судом правова позиція підтверджується інформаційним листом Верховного суду України від 26.12.2005 року №3.2.-2005, який зазначає, що у випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Крім того, п.п. 21, 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» передбачено, якщо орган державної влади та/або орган місцевого самоврядування (субєкт владних повноважень) бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав; не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору, то залежно від змісту вимог і субєктного складу сторін справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог статті 15 ЦПК України. Ураховуючи положення статті 1 ЦПК України та статті 2 КАС України, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (субєктом владних повноважень) як субєктом публічного права та субєктом приватного права фізичною особою, в якому управлінські дії субєкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь субєкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

У порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття із такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобовязання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання у належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків (стаття 25 Закону України від 04 вересня 2008 року № 500-VI «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків») тощо). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі як відповідача субєкта владних повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1. ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що провадження у справі щодо позовних вимог ОСОБА_2 відносно скасування рішення виконавчого комітету Дзержинської районної у м. Кривий Ріг ради від 18 грудня 2013 року № 542, яким позивачці відмовлено в приватизації секції № 7 в гуртожитку будинку на вул. ХХІІ-го Партзїзду, 31, та зобовязання відповідача надати дозвіл та здійснити приватизацію вищевказаного майна, підлягає закриттю.

Одночасно з цим, суд зазначає, що повторне звернення з тією ж позовною заявою до адміністративного суду не допускається, при цьому судом не обмежується право позивача на звернення з аналогічною позовною заявою до суду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 17, 157 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Дзержинської районної у м. Кривий Ріг ради про оскарження рішення та зобовязання вчинити дії, як такій, що не належить розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги, а особами, які не були присутні при проголошенні ухвали, у той же строк із дня отримання її копії.

Суддя: В. В. Костенко