Справа № 2а-169/11
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2011-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"23" червня 2011 р. Справа № 2а-169/11

номер рядка статистичного звіту 12.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Малахової Н.М.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "02" лютого 2011 р. у справі № 2а-169/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області про визнання соціального права на пільги, визнання відмови протиправною і зобов'язання до вчинення певних дій ,

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2010 року позивач звернувся з вказаним позовом та в обгрунтування вимог зазначав, що він був звільнений з ОВС в запас за п. 64 «в» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України», через обмежений стан здоров'я, з посади начальника сектору боротьби із злочинами у фінансовій сфері УДСБЕЗ УМВС України в Рівненській області, з вислугою років в пільговому обчисленні 20 років 2 місяці 5 днів. 11.06.2010 року йому призначена пенсія за вислугою років, одак відповідач відмовляється надати йому довідку про право на визначені ст.22 Закону України «Про міліцію» пільги за соціальною ознакою. Позивач вважає відмову протиправною, а тому просив задовольнити позовні вимоги.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 02 лютого 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду та прийняти нову-про задоволення позовних вимог. Зазначає, що суд безпідставно не врахував та не навів мотивів неврахування вислуги років, як підстави звільнення зі служби. Також, апелянт зазначає, що суд мав би за аналогією закону застосувати Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

В судове засідання сторони не з"явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи в його відсутності, а тому справа розглядається відповідно до вимог ст.197 КАС України, в порядку письмового провадження.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обгрунтованість постанови суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив службу в ОСОБА_3 внутрішніх справ України в Рівненській області та обіймав посаду начальника сектору боротьби зі злочинами у фінансовій сфері УДСБЕЗ УМВС України в Рівненській області.

19.04.2010 року ОСОБА_2 звернувся з рапортом про звільнення зі служби за власним бажанням, у зв'язку із погіршенням стану здоров'я за наявності вислуги років для призначення пенсії (а.с.23).

Згідно висновку військо-лікарської комісії №154 від 06.05.2010 року ОСОБА_2 визнано обмежено придатним до військової служби (а.с.24).

25 травня 2010 року ОСОБА_2 був звільнений зі служби в органах внутрішніх справ на підставі п.п."в" п.64 "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України", через обмежений стан здоров"я на підставі власного рапорту та свідоцтва про хворобу від 05.05.2010 року (а.с.5).

За змістом наказу, вислуга років позивача в календарному обчисленні становить 14 років 09 місяців 10 днів та в пільговому обчисленні - 20 років 2 місяців 5 днів. Вказаний наказ не скасовано, не змінено та ніким не оскаржено у встановленому законом порядку.

У відповідності до ч.7 ст. 22 Закону України «Про міліцію», за працівниками міліції звільненими зі служби за віком, хворобою, або вислугою років, зберігається право на пільги за цим Законом за умови, якщо середньомісячний сукупний дохід сім"ї в розрахунку на одну особу попередні шість місяців не перевищує величину доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 64 "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України", затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №114 від 29.07.1991 року передбачені пункти та підстави для звільнення в запас зі служби в органах внутрішніх справ осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу. Зокрема, визначені як самостійні підстави звільнення:

- за віком в п.п. "а", в тому числі, які мають вислугу 20 і більше років за 3 роки до досягнення встановленого п.7 Положення віку;

- через хворобу в п.п. "б";

- через обмежений стан здоров'я в п.п. "в";

- за власним бажанням в п.п. "ж", та інше.

З огляду на викладене, коли ОСОБА_2 звільнений зі служби "через обмежений стан здоров"я" відповідно до підпункту "в" пункту 64 "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України", затвердженого Постановою КМ України №114 від 29.07.1991 року, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що вказана підстава не надає позивачу права на пільги, відповідно до ч.7 ст. 22 Закону України "Про міліцію".

Не визначена Законом для збереження пільги і зазначена в рапорті позивача підстава звільнення - за власним бажанням (п.п. "ж" п.64 Положення). Такі висновки суду відповідають обставинам справи та узгоджуються з приписами вищезазначеного Закону та Положення.

Доводи апелянта про те, що йому призначена пенсія за вислугу років, а тому він має право на пільги відповідно до ст.22 Закону України "Про міліцію" є безпідставними.

Виходячи з норм ст. 22 Закону України "Про міліцію" право на пільги залежить від підстави, за якою звільнено працівника міліції зі служби, а не призначено йому пенсію. Призначення пенсії за вислугу років не є правовою підставою для встановлення пільг, передбачених ст.22 зазначеного закону.

Також, є безпідставними доводи апелянта про те, що судом не застосовані норми Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки нормами вказаного закону право на встановлення пільг не регулюється.

З урахуванням викладеного, постанова суду прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи, які викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.195,197,200,206,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "02" лютого 2011 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: Н.М. Малахова

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_2 вул.Соборна, 263/5,м.Рівне,33024

3- відповідачу ОСОБА_3 Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області вул.Хвильового , 2,Рівне,33000