Справа № 2а/0270/1202/12
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2012-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Яремчук К.О.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"06" вересня 2012 р. Справа № 2а/0270/1202/12

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від "16" березня 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до судді Вінницького апеляційного адміністративного суду Боровицького О.А., Вінницького апеляційного адміністративного суду про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди ,-

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваною ухвалою Вінницького окружного адміністратвиного суду від 16.03.2012 р. відмовлено у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_3

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Представники сторін в судове засідання не зявились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. З урахуванням приписів ч.4 ст.196 та п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд апеляційної скарги колегією суддів здійснюється за відсутності сторін та в порядку письмового провадження.

Розглянувши справу в межах ст.195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ст. 200 КАС України визначено. що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Правильне по суті судове рішення не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань.

Оскільки, ухвалу від 16.03.2012 року Вінницьким окружним адміністративним судом винесено відповідно до позовних вимог з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права і суд дав правильну оцінку обставинам справи, то колегія суддів апеляційної інстанції не знаходить підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції у справі.

Доводи апеляційної скарги висновки суду апеляційної інстанції не спростовують.

Колегія суддів погоджується з праововю позицією суду першої інстанції про те, що заявлена скаржником вимога до судді Вінницького апеляційного адміністративного суду Боровицького О.А. щодо визнання протиправною бездіяльності по відмові виконати обов'язок, передбачений ст. 189 ч.2 КАС, вираженою у відмові відкрити апеляційне провадження у справі №2-а-2961/11/0201, не може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки суддя при розгляді справи не є суб'єктом владних повноважень, який здійснює владні управлінські функції, а тому не може бути відповідачем у справі про оскарження його рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судової справи.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) судів (суддів), вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти судів (суддів) є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду.

За наведених обставин, оскільки обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги до відповідачів, свідчать про оскарження ним дій, які не пов'язані із здійсненням останніми владно-управлінських функцій по відношенню до нього, суд першої інстанції вірно визначив, що даний спір не підлягає розгляду адміністративним судом.

Також не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства вимога, що полягає у визнанні неправомірними дій апарату Вінницького апеляційного адміністративного суду, які полягали у незабезпеченні реєстрації та розгляду заяви (повідомлення) про злочини, яка містилася в тексті позовної заяви.

Відповідно до частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Варто зазначити, що при визначенні судової юрисдикції щодо вирішення справи необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, предмета спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Правоохоронні органи під час перевірки заяви про злочин та її вирішення, виконують не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції.

Тому, враховуючи приписи Кодексу адміністративного судочинства України, такі спори не випливають із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій, а тому не належать до юрисдикції адміністративних судів. За таких обставин вимоги заявника про оскарження рішень, дій чи бездіяльності правоохоронних органів під час організації перевірки заяв і повідомлень про злочини повинні розглядатися у межах кримінального, а не адміністративного судочинства.

Щодо вимоги про стягнення моральної та матеріальної шкоди, нанесеної протиправними діями відповідачів, то суд першої інстанції теж прийшов до вірних висновків, що її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки відповідно до частини другої статті 21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Оскільки, решта позовних вимог, вказаних вище, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, в зв'язку з тим, що у справі відсутній публічно-правовий спір, а вимога про стягнення моральної шкоди безпосередньо повязана з наявністю такого спору, то вирішенням питання щодо стягнення моральної шкоди в такому випадку має вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 197, 199, 200, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від "16" березня 2012 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: ОСОБА_4

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано: р.л.п.

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 вул.С.Лазо, 14,м.Бар,Вінницька область,23000

3- відповідачам Суддя Вінницького апеляційного адміністративного суду БоровицькийО.А. вул.Островського,14,м.Вінниця,Вінницька область,21001, Вінницький апеляційний адміністративний суд вул.Островського, 14,м.Вінниця,Вінницька область,21021