Справа № 650/52/14-а
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2015 року м. Київ К/800/54304/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Олексієнка М.М.,

Заїки М.М., Ліпського Д.В.,

розглянувши в касаційному порядку в попередньому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 до начальника відділу державної виконавчої служби Великоолександрівського районного управління юстиції Херсонської області Шахман А.В., державних виконавців відділу державної виконавчої служби Великоолександрівського районного управління юстиції Херсонської області (далі - ВДВС) про визнання дій протиправними за касаційною скаргою представника позивача на судові рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 20 січня 2014 року, Одеського апеляційного адміністративного суду від 5 вересня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року ОСОБА_4, діючи в інтересах ОСОБА_5, звернувся в суд з позовом, відповідно до якого просив визнати:

незаконними довідки-розрахунки від 1 вересня 2013 року №07/6207, від 1 листопада 2013 року №07/7048, від 6 листопада 2013 року №07/7174 та дії державних виконавців по їх складанню;

недійсною заяву ОСОБА_5 про визнання своєї заборгованості по вказаним довідкам-розрахункам;

стягнути судовий збір.

Ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 20 січня 2014 року, залишеною без змін Одеським апеляційним адміністративним судом від 5 вересня 2014 року, відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі у зв'язку з тим, що заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

У касаційній скарзі представник позивача, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, допущені судами попередніх інстанцій, просить судові рішення скасувати з направленням справи для подальшого розгляду до суду першої інстанції в іншому складі суду. Вказує на те, що спір повинен розглядатися за правилами Кодексу адміністративного судочинства, так як позов пред'явлено представником позивача, який не був стороною виконавчого провадження. Крім того, судом апеляційної інстанції порушені строки розгляду апеляційної скарги, судове рішення, надіслане на його адресу не було підписано всім складом суду.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги з урахуванням наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суди попередніх інстанцій виходили з того, що даний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, оскільки виконавче провадження відкрито під час виконання судового рішення, ухваленого за правилами і в порядку, передбаченому Цивільно-процесуальним кодексом України.

Висновок судів відповідає дійсним обставинам справи та нормам права.

Відповідно до частини другої статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Аналогічне положення зазначено у статті 181 КАС України, якою визначаються особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби визначено. Згідно частини першою цієї норми учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Виходячи з положень зазначеної норми, та роз'яснень, викладених в пункті 2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №5 від 21 травня 2012 року Про внесення змін до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №3 від 13 грудня 2010 року «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», суди при визначенні юрисдикції повинні виходити з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною другою статті 17 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІІ «Про виконавче провадження» з подальшими змінами та доповнення (далі - Закон № 606-ХІІ), крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цивільного судочинства, установлено Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України). Згідно статті 383 цього Кодексу учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як свідчать фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій, спір виник щодо дій державного виконавця, вчинених при виконанні судового рішення, ухваленого Великоолександріївським районним судом Херсонської області про стягнення аліментів, за правилами ЦПК України.

З урахуванням зазначених обставин та норм права, суди прийшли до обґрунтованого висновку, що спір повинен вирішуватися в порядку, передбаченому ЦПК України.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, висновок судів не спростовують і не дають підстав вважати рішення такими, що постановлені з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

Зокрема, згідно статті 8 Закону України № 606-ХІІ сторонами у виконавчому провадженні є стягував і боржник. При цьому, як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 4 Постанови № 6 від 7 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», до учасників виконавчого провадження, які мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, належать також представники сторін за законом чи договором, які діють від їх імені. В даному випадку ОСОБА_4 діє в інтересах ОСОБА_5, який виступає стороною у виконавчому провадженні.

Судове рішення апеляційного суду підписано всім складом суду.

Як зазначено у частині другій статті 224 КАС України, не може бути скасовано судове рішення з мотиві порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи, тому недотримання строків розгляду апеляційної скарги, не дає підстав до скасування законного і обґрунтованого рішення.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - представника позивача ОСОБА_5 відхилити, а ухвали Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 20 січня 2014 року та Одеського апеляційного адміністративного суду від 5 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: М.М. Олексієнко

М.М. Заїка

Д.В. Ліпський