Справа № 344/5251/15-а
Суддя: Мелещенко Л. В.
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/5251/15-а
Провадження № 2-а/344/279/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2015 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Гречун Т.Б.

за участю сторін:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Івано-Франківськ адміністративний позов ОСОБА_3 до ВДАІ міста Івано-Франківська, старшого інспектора ВДАІ міста Івано-Франківська ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

08 квітня 2015 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до ВДАІ міста Івано-Франківська, старшого інспектора ВДАІ міста Івано-Франківська ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, винесену 25 березня 2015 року старшим інспектором ВДАІ міста Івано-Франківськ лейтенантом міліції ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн., обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що постанова винесена із порушенням вимог чинного законодавства та не відповідає дійсним обставинам справи.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просив позов задовольнити.

У судовому засіданні відповідач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що діяв відповідно до вимог чинного законодавства й оскаржувана постанова прийнята на підставі належних доказів.

Суд, вислухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Ст. 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову,

може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 25 березня 2015 року позивач отримав 31 березня 2015 року, про що свідчить копія конверту (а.с. 5).

08 квітня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом на дану постанову, тобто у десятиденний строк після отримання постанови.

За таких обставин суд приходить до висновку про поновлення строку для звернення ОСОБА_3 до суду з адміністративним позовом.

25 березня 2015 року старшим інспектором ВДАІ міста Івано-Франківськ лейтенантом міліції ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 523584 (а.с. 3), на підставі якого 25 березня 2015 року була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 182999, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху та накладено адміністративне стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу (а.с. 4).

Відповідно до постанови, позивач 25 березня 2015 року о 09 годині 00 хвилині в місті Івано-Франківськ по вулиці Незалежності керував автобусом ПАЗ 32054, державний номерний знак НОМЕР_1, з різним малюнком протектора шини на одній осі автомобіля, чим порушив вимоги п. 31.4.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

П. 31.4.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, передбачає, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: на одну вісь транспортного засобу встановлено шини з різними малюнками протектора.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи із норм, викладених в ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

З пояснень сторін та приєднаних до матеріалів справи фотокарток чітко вбачається, що протектори шин, що встановлені на одній осі автомобіля, відрізняються малюнками.

Представник позивача, пояснюючи причину відмінностей у малюнках протекторів, доказів на підтвердження того, що пошкодження шини, яке викликало необхідність її заміни, сталось саме у день винесення відповідачем постанови, не надав.

За таких обставин суд знаходить пояснення позивача в обґрунтування позовних вимог безпідставними, а дії відповідача по складанню постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності - правомірними, в межах наданих йому повноважень.

Крім того, відповідачем після встановлення вини позивача у вчиненні вищезазначеного правопорушення на позивача накладено адміністративне стягнення у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що в даному випадку факт вчинення позивачем ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведений належним чином, тому заявлені вимоги про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення до задоволення не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 4, 8, 11, 17, 71, 72, 94, 104, 128, 158, 161-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк для звернення до суду з адміністративним позовом.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ВДАІ міста Івано-Франківська, старшого інспектора ВДАІ міста Івано-Франківська ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В. Мелещенко