Справа № 0670/6446/11
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2011-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 0670/6446/11
Головуючий у 1-й інстанції: Літвин О.Т.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"07" листопада 2011 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегіі:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Кузьменко Л.В.

ОСОБА_2,

при секретарі Бєляєвій Т.В. ,

за участю сторін:

розглянувши апеляційні скарги Державної митної служби України та Житомирської митниці на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "28" липня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної митної служби України, третя особа-Житомирська митниця про визнання протиправним наказу про припинення перебування на державній службі та його скасування, про поновлення на посаді, стягнення зарплати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2011 року ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до Державної митної служби України ( третя особа на стороні відповідача - Житомирська митниця) про визнання протиправним наказу щодо припинення перебування на державній службі та його скасування, поновлення на посаді, стягнення зарплати за час вимушеного прогулу.

На обгрунтування позову ОСОБА_3 зазначав, що з 1995 року перебував на державній службі у митних органах України. На останній посаді начальника відділу адміністрування митних платежів Житомирської митниці працював з червня 2010 року. Наказом Держмитслужби України № 1140-к від 03 червня 2011 року за порушення Присяги державних службовців, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України "Про державну службу" перебування його на державній службі в митних органах припинено.Вважає, що звільнення є незаконним, оскільки будь-яких дій, які б можна було кваліфікувати як порушення Присяги державного службовця, не вчиняв.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_4 митна служба посилалась на те, що позивачем було порушено законодавство щодо захисту інформації, яка належить Держмитслужбі України і ці дії позивача є неприпустимими, оскільки вони шкодять інтересам держави і негативно впливають на роботу митного органу, як державного органу в цілому.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 28 липня 2011 року позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ тимчасово виконуючого обов"язки Голови Державної митної служби України №1140-к від 03 червня 2011 року в частині припинення перебування ОСОБА_3 на державній службі в митних органах України відповідно до п.6 ч.1 ст.30 Закону України "Про державну службу" за порушення Присяги державного службовця. Постановлено поновити ОСОБА_3 на посаді начальника відділу адміністрування митних платежів Житомирської митниці з 03 червня 2011 року.Зобов"язано Житомирську митницю нарахувати та виплатити ОСОБА_3 середню заробітну плату за вимушений прогул з 03 червня 2011 року по 28 липня 2011 року. Постанова в частині поновлення на посаді та зобов"язання виплатити середній заробіток за один місяць допущена до негайного виконання.

На постанову Житомирського окружного адміністративного суду подані апеляційні скарги ОСОБА_4 митною службою України та Житомирською митницею.

У апеляційній скарзі ОСОБА_4 митна служба України порушує питання про скасування постанови як такої, що не відповідає вимогам закону, та прийняття нової про відмову у позові. Обгрунтовануючи доводи апеляційної скарги Держмитслужба України зазначає, що суд першої інстанції не дав правильної правової оцінки доказам на підтвердження факту порушення присяги позивачем. Так, суд безпідставно не взяв до уваги тому факту, що Управлінням Служби безпеки України в Житомирській області порушена кримінальна справа проти іншої особи, яка бул затримана у автомобілі позивача, де копіювала з USB-накопичувача на ноутбук ОСОБА_3 файл, що містив інформацію про експортні операції суб"єктів зовнішньоекономічної діяльності , яка відноситься до інформації з обмеженим доступом. Оскільки на думку відповідача дії позивача хоча ї не є дисциплінарним проступком, вони є наслідком невідповідності займаній посаді за моральними та діловими якостями державного службовця, як суб"єкта із спеціальним статусом.

Житомирська митниця у апеляційній скарзі порушує питання про помилковість судового рішення в частині розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу. На думку Житомирської митниці суду належало застосувати Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100. Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Перевіривши законність та обгрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів апеляційного адміністративного суду приходить до висновку про те, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Частиною 1 статті 138 КАС України передбачено, що предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Як встановив суд, наказом Державної митної служби України від 03 червня 2011 року за порушення Присяги державного службовця на підставі п.6 ч.1 ст.30 Закону України "Про державну службу" припинено 03.06.2011 року перебування на державній службі в митних органах України ОСОБА_3, начальника відділу адміністративних платежів Житомирської митниці.

Із змісту наказу вбачається, що підставою для припинення служби позивача у митних органах стало те, що 02 червня 2011 року співробітниками УСБУ в Житомирській області затримано начальника відділу адміністрування митних платежів Житомирської митниці ОСОБА_3 та іншу особу при спробі несанкцонованого розповсюдження службової інформації з обмеженим доступом, яка міститься в Єдиній автоматизованій інформаційній

системі Держмитслужби України. У наказі також зазначено, що ОСОБА_3, приймаючи Присягу державного службовця, зобов"язався суворо дотримуватись Конституції та Законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця (а.с.6 ).

Ознайомившись із наказом 06червня 2011 року, позивач вчинив запис про незгоду з наказом, оскільки жодних порушень не допускав (а.с.7).

На підставі наказу Держмитслужби, Житомирською митницею був виданий наказ №164-к від 03 червня 2011 року, яким наказано вважати ОСОБА_3 таким, що звільнений з посади начальника відділу адміністрування митних платежів, 03.06.2011 року з виплатою грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки (а.с.8).

Підставою для видання наказу про звільнення стали наступні обставини:

02 червня 2011 року працівниками Управління служби безпеки України в Житомирській області був затриманий працівник Держмитслужби України, який в Житомирі, біля будинку №52 по вул.Перемоги, знаходився в автомобілі "Honda", що нажить ОСОБА_3, де скопіював з USB-накопичувача на ноутбук ОСОБА_3 файл, в якому міститься інформація учасників зовнішньоекономічної діяльності, у зв"язку з чим проти затриманого порушена кримінальні справа за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.361-2 КК України (а.с.37-38).

Згідно повідомлення УСБУ в Житомирській області проти ОСОБА_3 кримінальна справа не порушувалась, в порядку ст.106 та 115 КПК України він не затримувався, особистий обшук його не проводився, будь-які речові докази в нього не вилучались (а.с.41 )

Службове розслідування по факту розповсюдження ОСОБА_3 службової інформації не проводилось.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав докази про порушення позивачем ОСОБА_5 державного службовця, а відтак відсутні були правові підстави для припинення його державної служби у митних органах.

З таким висновком погоджується колегія суддів апеляційного адміністративного суду, приймаючи до уваги наступне.

Статтею 408 Митного кодексу України визначено, що правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обовязки регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а в частині, що не регулюються ним, - Законом України «Про державну службу». Крім того, у митній службі України діє Дисциплінарний статут, який затверджується законом (частина 2 статті 410 Митного кодексу України).

Отже, порядок, умови проходження і припинення державної служби в митних органах встановлено Законом України «Про державну службу», Дисциплінарним статутом.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 30 Закону України «Про державну службу»державна служба припиняється у разі відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону.

Зазначена підстава звільнення є спеціально обумовленим видом відповідальності, що передбачена законом.

З матеріалів справи видно, що позивач 10 січня 1996 року прийняв Присягу державного службовця а.с.45 .

Припиняючи державну службу позивача, відповідач не зазначив, у якій саме частині порушена ОСОБА_3 Присяга державного службовця і якими конкретно діями.

Як вбачається з змісту оспорюваного наказу, у його тексті взагалі не зазначено фактичні обставини вчинення позивачем порушення Присяги державного службовця.

Відтак, відповідач не надав жодного доказу на підтвердження вчинення позивачем конкретних дій, що розцінені як порушення Присяги.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно зазначив, що відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на субєкт владних повноважень.

Оскільки відповідач не довів правомірності виданого наказу, то суд дійшов обгрунтованого висновку про підставність позову ОСОБА_3

Що стосується доводів, викладених у апеляційній скарзі Житомирської митниці про невизначення судом розміру стягнення втраченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то слід мати на увазі таке. До матеріалів справи приєднана довідка Житомирської митниці про розмір середньоденної зарплати позивача, який розраховано відповідно до Постанови КМ України № 100 від 08.02.1995 року (а.с. 44 ). Спору щодо визначеного Житомирською митницею середньоденного розміру заробітної плати позивач не заявив.

Відтак, доводи апеляційної скарги в цій частині є помилковими.

Отже, суд попередньої судової інстанції, виконавши всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, постановив обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в апеляційних скаргах не вбачається.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Державної митної служби України, Житомирської митниці залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного судувід 28 липня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: Л.В. Кузьменко

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10014

3- відповідачу ОСОБА_4 митна служба України вул. Дегтярівська, 11-Г,м.Київ,04119