Справа № 808/886/15
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року (09 год. 45 хв.) Справа № 808/886/15 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області, м. Пологи

до відповідача: Державного підприємства «Підприємство Оріхівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№ 88)», с. Мала Токмачка

про: стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Пологівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - позивач або Пологівська ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області) звернулась із адміністративним позовом до Державного підприємства «Підприємство Оріхівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№ 88)» (далі - відповідач або Підприємство Оріхівської виправної колонії (№ 88), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності в сумі 6 702,58 грн. та з податку на додану вартість по вітчизняних товарах (роботах, послугах) в сумі 191 959,68 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач має податковий борг з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності в сумі 6 702,58 грн. та з податку на додану вартість по вітчизняних товарах (роботах, послугах) в сумі 191 959,68 грн., який виник в результаті несплати узгоджених грошових зобов'язань, самостійно задекларованих відповідачем, та грошових зобов'язань донарахованих контролюючим органом згідно податкових повідомлень рішень. Крім того, за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов'язань відповідачу нараховано пеню. Зазначає, що позивачем вживались, визначені нормами податкового законодавства, заходи щодо стягнення з Підприємства Оріхівської виправної колонії (№ 88) податкового боргу. Однак, вручені відповідачу податкові вимоги від 17.10.2001 № 1/91 та від 27.11.2001 № 2/220, залишились без виконання. Враховуючи, що заборгованість відповідача є несплаченою до бюджету, позивач просить стягнути її в судовому порядку.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 23.03.2015 відкрито провадження в адміністративній справі № 808/886/15 та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 15.04.2015.

В судове засідання 15.04.2015 представники сторін не з'явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, що підтверджується долученими до матеріалів справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

15.04.2015 від позивача до суду надійшло клопотання (вх. № 15786) про розгляд справи без участі представника Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити позов в повному обсязі.

Представником відповідача 15.04.2015 через канцелярію суду подано відзив на адміністративний позов (вх. № 15751). Відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі та зазначає, що за підприємством обліковується заборгованість з податку на додану вартість в сумі 191 959,68 грн. та з податку на прибуток в сумі 6 702,58 грн. Проте, у зв'язку із скрутним фінансовим становищем, відсутністю коштів для сплати податкових зобов'язань, значною дебіторською та кредиторською заборгованістю, витратами за користування електроенергією, ремонтом обладнання, витратами на паливно-мастильні матеріали, відповідач просить суд розстрочити сплату податкового боргу в розмірі 198 662,26 грн. терміном на 84 місяці, згідно доданого до заяви графіку.

Також, представником відповідача 15.04.2015 подано до суду клопотання (вх. № 15782) про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - кАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких обставин, суд дійшов до висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, в порядку письмового провадження.

Як передбачено ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 21.03.2014, відповідач - Державне підприємство «Підприємство Оріхівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№ 88)» () зареєстроване як юридична особа 25.05.2000, номер запису про включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичну особу - 1 000391.

Підпунктом 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Податковий кодекс України) визначено обов'язок платника податків подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 49.1 ст. 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Як передбачено п. 202.1 ст. 202 Податкового кодексу України, звітним (податковим) періодом з податку на додану вартість є календарний місяць.

Пунктом 203.1 статті 203 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

З матеріалів справи судом встановлено, що Підприємством Оріхівської виправної колонії (№ 88) були подані до Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області (Оріхівське відділення) податкові декларації з податку на додану вартість за наступні періоди:

- податкова декларація від 18.07.2013 за червень 2013 року (№ ), відповідно до якої відповідачем самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 10 623,00 грн.;

- податкова декларація від 20.08.2013 за липень 2013 року (№ ), відповідно до якої відповідачем самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 4 556,00 грн.;

- податкова декларація від 20.09.2013 за серпень 2013 року (№ ), відповідно до якої відповідачем самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 30 146,00 грн.;

- податкова декларація від 20.11.2013 за жовтень 2013 року (№ ), відповідно до якої відповідачем самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 12 397,00 грн.;

- податкова декларація від 19.12.2013 за листопад 2013 року (№ ), відповідно до якої відповідачем самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 9 916,00 грн.;

- податкова декларація від 20.01.2014 за грудень 2013 року (№ ), відповідно до якої відповідачем самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 10 498,00 грн.;

- податкова декларація від 20.02.2014 за січень 2014 року (№ ), відповідно до якої відповідачем самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 6 906,00 грн.;

- податкова декларація від 18.03.2014 за лютий 2014 року (№ ), відповідно до якої відповідачем самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 10 890,00 грн.;

- податкова декларація від 17.04.2014 за березень 2014 року (№ ), відповідно до якої відповідачем самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 25 540,00 грн.;

- податкова декларація від 20.05.2014 за квітень 2014 року (№ ), відповідно до якої відповідачем самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 5 363,00 грн.;

- податкова декларація від 20.06.2014 за травень 2014 року (№ ), відповідно до якої відповідачем самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 5 767,00 грн.;

- податкова декларація від 21.07.2014 за червень 2014 року (№ ), відповідно до якої відповідачем самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 6 641,00 грн.;

- податкова декларація від 19.08.2014 за липень 2014 року (№ ), відповідно до якої відповідачем самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 7 107,00 грн.;

- податкова декларація від 16.09.2014 за серпень 2014 року (№ ), відповідно до якої відповідачем самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 5 857,00 грн.;

- податкова декларація від 17.10.2014 за вересень 2014 року (№ ), відповідно до якої відповідачем самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 8 101,00грн.

Крім того, абзацом першим п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Згідно абзацу третього п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України, платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Так, судом встановлено, що відповідачем подані до контролюючого органу наступні уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок, зокрема:

- уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 22.07.2014 (звітній період за який виправляються помилки - травень 2013 року), відповідно до якого відповідачем самостійно збільшено податкове зобов'язання з податку на додану вартість, що підлягає донарахуванню та сплаті до бюджету в розмірі 707,00 грн. та нараховано суму штрафу в розмірі 21,00 грн. за результатами виправлення виявлених помилок;

- уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 28.07.2014 (звітній період за який виправляються помилки - травень 2014 року), відповідно до якого відповідачем самостійно збільшено податкове зобов'язання з податку на додану вартість, що підлягає донарахуванню та сплаті до бюджету в розмірі 5 368,00 грн. та нараховано суму штрафу в розмірі 161,00 грн. за результатами виправлення виявлених помилок;

- уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 11.09.2014 (звітній період за який виправляються помилки - квітень 2014 року), відповідно до якого відповідачем самостійно збільшено податкове зобов'язання з податку на додану вартість, що підлягає донарахуванню та сплаті до бюджету в розмірі 5 713,00 грн. та нараховано суму штрафу в розмірі 171,00 грн. за результатами виправлення виявлених помилок.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 56.11 ст. 56 податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Як передбачено ст. 67 Конституції України та п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Оскільки, сума самостійно задекларованих податкових зобов'язань згідно поданих до контролюючого органу вищевказаних податкових декларацій та уточнюючих розрахунків з податку на додану вартість не була сплачена відповідачем у визначені законодавством строки, то вона набула статусу податкового боргу.

Крім того, судом встановлено, що на підставі акту перевірки від 04.11.2013 № 1276/15-08680098 позивачем винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 06.11.2013 № , яким до відповідача застосовано штраф в розмірі 20% від грошового зобов'язання з податку на додану вартість, погашеного з затримкою, що становить 7 770,13 грн. Вказане податкове повідомлення-рішення отримано уповноваженою особою відповідача 08.11.2013, про що свідчить особистий підпис даної особи на корінці податкового повідомлення-рішення.

На підставі акту перевірки від 09.04.2014 № 508/15-08680098 позивачем винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 09.04.2014 № , яким до відповідача застосовано штраф в розмірі 20% від грошового зобов'язання з податку на додану вартість, погашеного з затримкою, що становить 3 595,95 грн. Вказане податкове повідомлення-рішення отримано уповноваженою особою відповідача 10.04.2014, про що свідчить особистий підпис даної особи на корінці податкового повідомлення-рішення.

На підставі акту перевірки від 11.03.2014 № 314/15-08680098 позивачем винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 12.03.2014 № , яким до відповідача застосовано штраф в розмірі 20% від грошового зобов'язання з податку на додану вартість, погашеного з затримкою, що становить 15 715,50 грн. Вказане податкове повідомлення-рішення отримано уповноваженою особою відповідача 12.03.2014, про що свідчить особистий підпис даної особи на корінці податкового повідомлення-рішення.

На підставі акту перевірки від 13.10.2014 № 1912/15-08680098 позивачем винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 13.10.2014 № , яким до відповідача застосовано штраф в розмірі 20% від грошового зобов'язання з податку на додану вартість, погашеного з затримкою, що становить 7 382,74 грн. Вказане податкове повідомлення-рішення отримано уповноваженою особою відповідача 13.10.2014, про що свідчить особистий підпис даної особи на корінці податкового повідомлення-рішення.

Відповідачем не надано суду доказів оскарження даних податкових повідомлень-рішень, отже зобов'язання за ними вважаються узгодженими та підлягають сплаті до бюджету у визначені податковим законодавством строки.

Відповідно до п. 57.3. ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п. 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Враховуючи, що сума штрафних санкцій, застосована до відповідача згідно вищезазначених податкових повідомлень-рішень, Підприємством Оріхівської виправної колонії (№ 88) у встановлені законодавством строки не сплачена до бюджету, то вона набула статусу податкового боргу.

Також, згідно приписів п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до п. 131.1 ст. 131 Податкового кодексу України, нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків.

Судом з'ясовано, що за відповідачем рахується залишок несплаченої пені з податку на додану вартість в розмірі 39 951,79 грн.

Підсумовуючи вищенаведені обставини, з урахуванням часткової сплати податкових зобов'язань, за відповідачем рахується податковий борг з з податку на додану вартість по вітчизняних товарах (роботах, послугах) в сумі 191 959,68 грн.

Крім того, згідно п.п. 129.1.2 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідачу було нараховано пеню з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності згідно податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 28.02.2012 № в сумі 6 702,58 грн., яка залишається несплаченою відповідачем до бюджету.

Отже, за відповідачем обліковується заборгованість з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності в сумі 6 702,58 грн. та з податку на додану вартість по вітчизняних товарах (роботах, послугах) в сумі 191 959,68 грн., що підтверджується наданими позивачем картками особових рахунків платника податків.

Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На момент виставлення відповідачу податкових вимог, порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, процедура оскарження дій органів стягнення, визначався Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 № 2181-ІІІ (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон України № 2181-ІІІ).

Відповідно до п. 1.10 ст. 1 Закону України № 2181-ІІІ, податкова вимога - це письмова вимога податкового органу до платника податків погасити суму податкового боргу.

Пунктом 6.2.3 ст. 6 Закону України № 2181-ІІІ встановлено наступний порядок надсилання податкових вимог, зокрема:

- перша податкова вимога - не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків, обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк;

- друга податкова вимога - не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова вимога додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може містити повідомлення про дату та час проведення опису активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

З матеріалів справи вбачається, що 17.10.2001 позивачем сформовано першу податкову вимогу форми «Ю1» № 1/91 на загальну суму податкового боргу за узгодженими податковими зобов'язаннями у розмірі 2 946,27 грн.

27.11.2001 позивачем сформовано другу податкову вимогу форми «Ю2» № 2/220 на загальну суму податкового боргу за узгодженими податковими зобов'язаннями у розмірі 241 503,22 грн., яка отримана уповноваженою особою підприємства 28.11.2001, про що свідчить особистий підпис даної особи на корінці вказаної податкової вимоги.

На даний час податкові вимоги від 17.10.2001 № 1/91 та від 27.11.2001 № 2/220 в порядку визначеному ст. 60 Податкового кодексу України Пологівською ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області не відкликані, оскільки з моменту їх виставлення заборгованість підприємства залишається не погашеною до бюджету, про що свідчать наявні в матеріалах справи картки особових рахунків платника податків за спірні періоди.

Згідно з пп. 95.1 - 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно зі ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За правилами частин 1, 6 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Під час розгляду справи, відповідачем не надано суду доказів повного або часткового погашення заборгованості.

Відповідно до ч. 3 ст. 112 КАС України, у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

Як зазначалося вище, відповідачем позовні вимоги визнані у повному обсязі.

Враховуючи те, що на сьогодні заборгованість відповідача залишається не погашеною до бюджету, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку про можливість прийняття визнання адміністративного позову відповідачем, оскільки ці дії відповідача не суперечать чинному законодавству та не порушують чиї-небудь права, свободи та інтереси, а сума боргу доведена матеріалами справи.

Беручи до уваги вищезазначені обставини, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи заяву відповідача про встановленні порядку і способу виконання судового рішення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України, у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні.

В обґрунтування заяви відповідач посилається на те, що наразі Підприємство Оріхівської виправної колонії (№ 88) не має можливості розраховуватись по всім наявним боргам в повній мірі, так як підприємство перебуває у складному фінансовому положенні.

Відповідачем до матеріалів справи надано баланс (звіт про фінансовий стан) на 01.01.2015 та 01.04.2015, звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2014 рік та 1 квартал 2015 року, з яких вбачається, що підприємство знаходиться в скрутному фінансовому становищі.

Однак, як зазначає відповідач у своїй заяві, Підприємство Оріхівської виправної колонії (№ 88) прикладає максимум зусиль для своєчасного погашення заборгованості, зокрема, працює над пошуком нових замовників для збільшення обсягів виробництва.

Враховуючи викладене відповідач просить суд розстрочити сплату податкового боргу в розмірі 198 662,26 грн. терміном на 84 місяці.

Судом з'ясовано, що 14.04.2015 відповідачем направлено лист заступнику начальника-начальнику Оріхівського відділення Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області щодо погодження графіку розстрочення податкової заборгованості з податку на додану вартість в сумі 191 959,68 грн. та з податку на прибуток в сумі 6 702,58 грн. терміном на 7 років, рівними частинами починаючи з травня 2015 року.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії листа від 14.04.2015 № 765/10, Оріхівське відділення Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області не заперечує щодо погашення податкової заборгованості згідно наданих відповідачем графіків погашення податкової заборгованості у разі винесення відповідного рішення суду.

З огляду на це, врахувавши всі обставини справи та думку Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, суд вважає за можливе задовольнити заяву відповідача та встановити спосіб виконання судового рішення шляхом сплати Підприємство Оріхівської виправної колонії (№ 88) податкового боргу на загальну суму 198 662,26 грн. на протязі 84 місяців, починаючи з дня набрання постановою законної сили.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. ст. 2, 4, 7-12, 14, 71, 86, 94, 112, 122, 159-163, 257 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області до Державного підприємства «Підприємство Оріхівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№ 88)» про стягнення заборгованості, - задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства «Підприємство Оріхівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№ 88)» (70550, Запорізька область, Оріхівський район, с. Мала Токмачка, ) на користь Державного бюджету (, р/р 0211, ГУДКСУ в Оріхівському районі Запорізької області, МФО 8013015, код платежу 11020100) податковий борг з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності в сумі 6 702,58 (шість тисяч сімсот дві гривні 58 коп.) грн. та на користь Державного бюджету (, р/р 0211, ГУДКСУ в Оріхівському районі Запорізької області, МФО 8013015, код платежу 14010100) податковий борг з податку на додану вартість по вітчизняних товарах (роботах, послугах) в сумі 191 959,68 (сто дев'яносто одна тисяча дев'ятсот п'ятдесят дев'ять гривень 68 коп.) грн. шляхом сплати суми заборгованості на протязі 84 (восьмидесяти чотирьох) місяців, починаючи з дня набрання постановою законної сили, по 2 365,02 (дві тисячі триста шістдесят п'ять гривень 02 коп.) грн. перші 83 (вісімдесят три) місяці та 2 365,60 (дві тисячі триста шістдесят п'ять гривень 60 коп.) грн. - останній місяць.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України -з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.Я. Максименко