Справа № 2-а-93/11
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2012-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шуляк А.С.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"12" березня 2012 р. Справа № 2-а-93/11

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегіі:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Кузьменко Л.В.

ОСОБА_2,

при секретарі Бєляєвій Т.В. ,

за участю сторін:

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від "01" червня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Здолбунівської райдержадміністрації Рівненської області, Комісії з питань призначення житлових субсидій та допомог малозабезпеченим сім'ям Здолбунівської райдержадміністрації про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2011 року ОСОБА_3 звернулась в суд з даним позовом. Зазначала, що рішеннями Комісії з питань призначення житлових субсидій та допомог малозабезпеченим сім"ям Здолбунівської райдержадміністрації їй було відмовлено в призначенні субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 01.11.2010р. та в призначенні соціальної допомоги як малозабезпеченій сімї на той же період з тих підстав, що вона, як працездатна особа не працювала та не перебувала на обліку в центрі зайнятості протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення. Вважає, що дії відповідачів є неправомірними, оскільки вона не могла працювати, так як у неї на утриманні до 27 вересня 2010 року знаходився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є інвалідом, а її чоловік ОСОБА_6 не міг працювати, оскільки знаходився на лікуванні з сином ОСОБА_5.

Позивач просила суд визнати протиправними дії управління праці та соціального захисту населення Здолбунівської районної державної адміністрації та Комісії з питань призначення житлових субсидій та допомог малозабезпеченим сімям Здолбунівської районної державної адміністрації щодо відмови у призначенні субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 01.11.2010р. та державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сімї.

Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 01 червня 2011 року у позові ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 порушує питання про скасування постанови у зв"язку з її невідповідністю вимогам закону та неповним з"ясуванням судом обставин справи.

Заслухавши доповідь судді -доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд встановив, що рішеннями Комісії з питань призначення житлових субсидій та допомог малозабезпеченим сім»ям від 02 грудня 2010 року ОСОБА_3 відмовлено в призначенні допомоги як малозабезпеченій сім»ї з підстав, передбачених п.10 Положення, а рішенням цієї ж Комісії від 22 листопада 2010 року ОСОБА_3 відмовлено в призначенні житлової субсидії на підставі п.5 Положення (а.с.61-62).

Відмовляючи ОСОБА_3. у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суб"єкта владних повноважень прийняті відповідно до чинного законодавства.

Такий висновок суду є правильним.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім»ям», державна соціальна допомога малозабезпеченим сім»ям- щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім»ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім»ї. Малозабезпеченою сім»єю є сім»я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім»ї.

Умови призначення і виплати малозабезпеченим сім»ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім»ям», визначені постановою Кабінету Міністрів України №250 від 24 лютого 2003 року, якою затверджено Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім»ям.

Відповідно до п.3 вказаного Порядку, призначення і виплата соціальної допомоги здійснюється управліннями праці та соціального захисту населення районних держадміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах рад за місцем реєстрації уповноваженого представника малозабезпеченої сім»ї.

За наявності обставин, передбачених в абзацах другому-шостому пункту 10 цього Порядку, соціальна допомога може бути призначена на підставі рішень районних держадміністрацій та виконкомів районних рад або утворених ними Комісій, виходячи з конкретних обставин, що склались в сім»ї.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям», п.10 Порядку призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли працездатні члени малозабезпеченої сім'ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, а також за особами, які досягли 80-річного віку) .

Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива врегульовані Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива».

Згідно п.5 Положення про призначення та надання субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг субсидія не призначається,- якщо у житлових приміщеннях (будинках) зареєстровані працездатні громадяни працездатного віку, які не працювали і не навчалися у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівня акредитації за денною формою навчання та не були зареєстровані у службі зайнятості населення як такі, що шукають роботу, протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням субсидії (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги).

Як вбачається з матеріалів справи позивачка протягом трьох повних місяців, що передують місяцю звернення за відповідною допомогою (серпень, вересень, жовтень 2010 року) була працездатною та не працювала і не була зареєстрована у центрі зайнятості населення, як безробітна.

З декларації про доходи, поданої чоловіком позивачки ОСОБА_6, вбачається, що у вересні 2010 року він не працював. Посилання на те, що ОСОБА_6знаходився на обстеженні та лікуванні сина ОСОБА_5 є безпідставним, оскільки, як вбачається з виписки з історії хвороби №1683, син ОСОБА_5 перебував на лікуванні з 09.08.2010р. по 21.08.2010р. Доказів про лікування дитини у вересні 2010 року у справі немає.

Безпідставним є посилання позивачки на те, що на її утриманні протягом трьох місяців перед зверненням за призначенням допомоги перебував син ОСОБА_5,оскільки на підставі рішення суду дитина 27 вересня 2010 року відібраний з сімї та переданий до Рівненського притулку дитини. Тобто, протягом трьох повних місяців, які передували місяцю звернення, як вимагає закон, дитина-інвалід на утриманні ОСОБА_3 не перебувала.

Що стосується старшого сина ОСОБА_7, то 14 липня 2010 року йому виповнилось 16 років до початку перебігу трьохмісячного строку, що передує зверненню за допомогою.

Таким чином, на момент звернення до Комісії позивачка не здійснювала догляд за трьома дітьми, віком до 16 років.

За таких обставин суд дійшов правильного висновку про те, що підстав, на які посилається позивачка, для призначення їй субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 01.11.2010р. та соціальної допомоги як малозабезпеченій сімї з 01.11.2010р., - не було.

Отже, суд першої інстанції, виконавши всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, постановив обґрунтоване рішення, в яких повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 01 червня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: ОСОБА_8

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,35700

3- відповідачу ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Здолбунівської райдержаднімістрації Рівненської області вул.Приходька,1,м.Здолбунів,Рівненська область,35705 Комісія з питань призначення житлових субсидій та допомог малозабезпеченим сім'ям Здолбунівської райдержадміністрації вул. Незалежності 64,м. Здолбунів,Рівненська область,35700