Справа № 818/1059/15
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

С У М С Ь К И Й О К Р У Ж Н И Й А Д М І Н І С Т Р А Т И В Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2015 р. Справа № 818/1059/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шаповал М.М.

за участю секретаря судового засідання - А.Г. Вольської,

позивачки - ОСОБА_1,

представника відповідача - В.М. Будакова,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 818/1059/15

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області (далі - відповідач, ДПІ у м. Сумах) щодо неприйняття податкової її звітності як фізичної особи підприємця, з податку на додану вартість за грудень 2014 року та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 25.02.2015 року і ці вимоги мотивує тим, що відповідачем були порушені вимоги статті 49 Податкового кодексу України. З посиланням на наказ Державної податкової служби України № 516 від 14.06.2012 р. "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України" (далі - Методичні рекомендації) відмічає, що перевірка цілісності документу та наявності всіх доданих до нього складових здійснюється на стадії направлення квитанції № 1. А враховуючи, що у квитанції № 1 зазначено про збереження її на центральному рівні, вважає, що у відповідача були відсутні підстави для відмови в прийнятті податкової декларації за грудень 2014року через порушення цілісності пакету, а саме: відсутності заявлених в пакеті документів. У зв'язку з цим податкова звітність була подана у визначені законодавством строки, а застосування штрафних санкцій є протиправним.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з вищенаведених підстав, просила суд позов задовольнити.

Не погоджуючись з позовом, відповідач в письмових запереченнях (а.с.16-17), які підтримав представник в судовому засіданні, зазначав, що за результатами камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ФОП ОСОБА_1 за грудень 2014 року було встановлено несвоєчасне подання податкової звітності, фактично позивач податкову декларацію подав 26.01.2015 р., після встановленого законодавством строку, а тому, враховуючи, що ФОП ОСОБА_1 протягом 2015р. вже допускала подібне порушення до позивачки відповідно до абзацу 2 пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України була застосована штрафна санкція у розмірі 1020,00 грн.

Вислухавши позивачку, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд визнає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 20.01.2015 року в електронній формі засобами електронного зв'язку було надіслано до ДПІ у м. Сумах податкову звітність з податку на додану вартість за грудень 2014 року. Квитанціями № 1 ДПІ у м. Сумах було повідомлено позивачку, що реєстр виданих та отриманих податкових накладних та податкова декларація з податку на додану вартість за грудень 2014 р. доставлено до Міністерства доходів і зборів України та зазначено "Документ збережено на центральному рівні" (а.с. 23, 25, 35, 37).

Однак, додаток 5 "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" до декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року платника цього податку ОСОБА_1 до Інформаційного порталу органів ДФС України доставлено не було, у зв'язку з чим, ДПІ у м. Сумах не було прийнято податкову декларацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з податку на додану вартість за грудень 2014 року - через відсутність заявлених у пакеті пов'язаних документів, про що направлено другу квитанцію (а.с.26,36).

26.01.2015 року позивачем до ДПІ у м. Сумах електронною поштою було направлено нову податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2014 року у комплекті з додатком 5, які контролюючим органом були прийняті за № та № в той же день - 26.01.2015 р. Про прийняття декларації направлено квитанцію № 2 (а.с. 27, 41, 42, 43).

14.02.2015 р. ДПІ у м. Сумах було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за грудень 2014 року, якою встановлено несвоєчасне подання позивачем податкової звітності з податку на додану вартість за грудень 2014 року, чим порушено вимоги підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 глави 2 розділу ІІ, пункту 203.1 статті 203 Податкового кодексу України, про що було складено акт № 000156/18-19-17.06-09/НОМЕР_4 (а.с. 19). В ході камеральної перевірки було також встановлено, що до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 протягом 2015 року вже було застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 170,00 грн. на підставі абзацу1 пункту 120.1 статті 120 ПК України (податкове повідомлення-рішення від 05.01.2015 р. № ).

На підставі цього акту перевірки 25 лютого 2015 року ДПІ у м. Сумах було прийнято податкове повідомлення-рішення № про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафної санкції у розмірі 1020 грн. (а.с.10,18), яке було вручено позивачу 10.03.2015 р.

Пунктом 36.1 статті 36 ПК України встановлено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно пункту 46.1 статті 46 ПК України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до абз.1 п.49.2. ст. 49 ПК України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

За приписами пункту 203.1 статті 203, підпункту 49.18.1 пункту 49.18. статті 49 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Пунктом 49.3 статті 49 ПК України передбачено, що податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно пункту 2 розділу 3 Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 р. № 233 (далі - Інструкція № 233) при відправленні електронних документів платник податків самостійно визначає кінцевий термін їх відправлення (враховуючи час на своєчасну доставку документів до органів ДПС у разі можливого пошкодження телекомунікаційного зв'язку або ненадходження першої квитанції).

Позивач, посилаючись на п.п.4.13.7 Методичних рекомендацій та на п. 49.8 ст. 49 ПК України, відповідно до якого прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу, стверджує, що перевірка цілісності документа та наявності всіх доданих до нього складових здійснюється саме на стадії направлення квитанції №1, а враховуючи, що в отриманій першій квитанції було зазначено, що документ збережено на центральному рівні, вважає, що вона вчасно подала податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2014р. саме 20.01.2015 р., однак, ці доводи суд не визнає переконливими, оскільки це помилкове розуміння норм чинного законодавства. Так, дійсно згідно п.п.4.13.7 Методичних рекомендацій датою та часом надання податкового документа в електронному вигляді до органів ДПС є дата та час, зафіксовані у першій квитанції, але відповідно до пунктів 7.4, 7.5. розділу 3 Інструкції № 233 перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції.

Згідно п. 49.8 ст. 49 ПК України під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту) (п.п.7.3 п. 7 розділу 3 Інструкції №233).

Таким чином за приписами вказаних норм перша квитанція лише свідчить про передачу податкової звітності до органів ДПС, а вже прийняття її чи не прийняття, проводиться згодом, про що і надсилається вже друга квитанція, тобто факт прийняття податкової звітності підтверджується саме другою квитанцію.

Згідно розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 23 вересня 2014 року № 966, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 жовтня 2014 р. за № 1267/26044 у складі декларації подаються передбачені цим Порядком додатки (у разі заповнення даних у відповідних рядках декларації).

Суд визнає, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 при подачі податкової звітності 20.01.2015р. не було належним чином подано додатку 5 "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" до декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року. У зв'язку з чим, ДПІ у м. Сумах податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2014р., подану 20.01.2015р., не було прийнято, про що направлено квитанцію №2 (а.с.26).

Пунктом 3 розділу 3 Інструкції №233 встановлено, що податкова звітність в електронному вигляді, отримана органами ДПС пізніше терміну, встановленого законодавством для податкової звітності, вважається поданою з порушенням терміну.

Якщо платник податків надіслав до органів ДПС кілька примірників одного податкового документа (у разі виправлення, неотримання першої квитанції тощо), то оригіналом вважається електронний документ, надісланий до органів ДПС останнім до закінчення граничного терміну встановленого законодавством для подання податкової звітності за умови, що його було сформовано правильно, прийнято до бази даних ДПС та платнику податків надійшла про це друга квитанція (п.8 розділу 3Інструкції №233).

Як встановлено судом, подану позивачкою податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2014 року у комплекті з додатком 5, відповідачем було прийнято вже 26.01.2015р. (а.с.27), що свідчить про несвоєчасне подання ФОП ОСОБА_1 податкової звітності з податку на додану вартість за грудень 2014 року, граничний строк подання якої становив 20.01.2015р.

Пунктом 120.1 статті 120 Податкового кодексу України встановлено, що неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків) тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 грн. за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини у справі, суд визнає, що ДПІ у м. Сумах правомірно застосовано штрафні санкції до позивачки і відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 14 квітня 2015року.

Суддя (підпис) М.М. Шаповал

З оригіналом згідно

Суддя М.М. Шаповал