Справа № 2-а-434/11/0603
Суддя: Малахова Н.М.
Дата ухвалення: 2011-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"06" червня 2011 р. Справа № 2-а-434/11/0603

номер рядка статистичного звіту 10.3.1

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Малахової Н.М.

суддів: Жизневської А.В.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Бердичівськлму районі на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від "25" лютого 2011 р. у справі № 2-а-434/11/0603 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Бердичівському районі про визнання бездіяльності протиправною і зобов"язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Бердичівського міськрайонного суду від 25 лютого 2011 року позов задоволено частково.

Зобов"язано управління Пенсійного фонду України в Бердичівському районі Житомирської області здійснити нарахування та виплатити підвищення до пенсії, призначеної відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у розмірі, встановленому ст. 28 Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 01.07.2010 року по грудень 2010 року включно.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Бердичівському районі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову. Зазначає, що судом помилково застосовані приписи ч.1 ст. 28 Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", не враховано, що фінансування забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Вказує, що застосування положень постанови Кабінету Міністрів України №530 щодо визначення розмірів підвищення як дитині війни відповідає вимогам чинного законодавства. Крім того, суд повинен був застосувати місячний строк звернення до суду.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка має статус дитини війни. Таким чином, ОСОБА_2 є особою, яка належить до соціальної категорії громадян "діти війни" в розумінні ст.1 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни", а відтак, на неї повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені вищезазначеним Законом України.

Згідно ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" особам, що належать до соціальної категорії громадян "діти війни", відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058, згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" збільшено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно зріс і розмір мінімальної пенсії. Мінімальна пенсія у 2010 році становила з 01.07.2010 року 709,00 грн.

На момент звернення позивачки до суду, нарахування доплати до її пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень ст. 6 вищезазначеного Закону відповідачем не здійснено, у звязку з чим вона звернулася до суду за захистом своїх прав.

Всупереч ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивачу щомісячне підвищення до пенсії виплачувалась відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закон України "Про соціальний захист дітей війни" має вищу юридичну силу в порівняні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530. Отже, відповідач неправомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії в меншому розмірі ніж це передбачено ст. 6 зазначеного Закону.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, оскільки суд першої інстанції правильно застосував строки, передбачені ст. 99 КАС України.

Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 160,197,198,200,205,206,254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління пеного фонду України в Бердичівськлму районі залишити без задоволення, а постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від "25" лютого 2011 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н.М. Малахова

судді: А.В. Жизневська

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_2 вул.Погреби 389,с.Райки,Бердичівський район, Житомирська область,13333

3- відповідачу управління пеного фонду України в Бердичівськлму районі пл.Соборна 23,м.Бердичів,Житомирська область,13300