Справа № 807/13/15
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2015-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2015 рокум. Ужгород№ 807/13/15
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Скраль Т.В.

при секретарі Стенавській А.М.

за участю:

позивача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 представник ОСОБА_2,

відповідача: Мукачівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області - представник Беззаботнов В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Мукачівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлення-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 в особі представника - ОСОБА_2, звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про яким просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Мукачівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Закарпатській області № від12.12.2014 року, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 29389,00 гривень за вересень 2014 року.

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Мукачівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Закарпатській області № від 12.12.2014 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 4031,00 гривень за вересень 2014 року та застосовано штрафну санкцію у розмірі 2015,50 гривень.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що працівниками Мукачівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Закарпатській області було проведено перевірку ФОП ОСОБА_1, за результатами якої складено акт № 6380/1701/НОМЕР_1 від 28.11.2014 року. відповідно до висновків зроблених контролюючим органом в акті перевірки у позивача були відсутні підстави для включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та відповідно до сум, що підлягають бюджетному відшкодуванню, оскільки останній, будучи фізичною особою - підприємцем, не набув права власності на транспортні засоби як суб'єкт господарювання. Однак, позивач зазначає, що він у даному випадку є фізичною особою, яка здійснює діяльність віднесену законодавством до підприємницької, є платником ПДВ у розумінні ст.ст. 14 та 180 Податкового кодексу України, зареєстрований у встановленому порядку платником ПДВ, тому на нього повною мірою поширюються правові норми, які визначають порядок обчислення і сплати ПДВ, включення сум до податкового кредиту з ПДВ та визначення бюджетного відшкодування. Висновки відповідача про те, що позивач як фізична особа - підприємець не має права на формування податкового кредиту за рахунок сум податку сплаченого в ціні придбаних транспортних засобів та заявляти вказані суми до бюджетного відшкодування є безпідставними, не ґрунтуються на нормах діючого на момент виникнення спірних правовідносин законодавства України, а тому податкове повідомлення-рішення № № від12.12.2014 року, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 29389,00 гривень за вересень 2014 року та податкове повідомлення-рішення № від 12.12.2014 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 4031,00 гривень за вересень 2014 року та застосовано штрафну санкцію у розмірі 2015,50 гривень, є протиправними та підлягають скасуванню.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали з мотивів викладених у позовній заяві та просили скасувати оскаржувані повідомлення-рішення.

Відповідач надав суду заперечення проти позову (а.с.52-53) згідно якого позов не визнав, посилаючись на те, що статтею 51 Цивільного кодексу України визначено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не впливає із суті відносин. Таким чином, до податкового кредиту фізичних осіб - суб'єктів господарювання, зареєстрованих платниками ПДВ, можна включати суми ПДВ нараховані (сплачені) у зв'язку з придбанням основних засобів, за умови взяття на облік такого майна в якості основних засобів, використання таких засобів в оподатковуваних операціях у межах їх господарської діяльності, наявності належного документального оформлення, підтвердження відповідних витрат, відображення їх у бухгалтерському та податковому обліках. Також, слід врахувати, що відповідно до ст. 325 ЦКУ право приватної власності на майно належить фізичній особі, а не фізичній особі - суб'єкту господарювання, що не дає можливості вважати майно, яке перебуває у приватній власності фізичної особи, основними засобами суб'єкта господарювання - фізичної особи. Виходячи з вищенаведеного ПДВ за придбані транспортні засоби не може бути включено до складу податкового кредиту та відповідно не може брати участі у бюджетному відшкодуванні, так як транспортні засоби, які перебувають у приватній власності фізичної особи, не вважаються основними засобами суб'єкта господарювання - фізичної особи.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив та просив суд відмовити в його задоволенні з мотивів, викладених у поданому запереченні..

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову в повному обсязі, виходячи з наступного.

28.11.2014 року працівниками Мукачівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Закарпатській області було проведено перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, за результатами якої складено Акт № 6380/1701/НОМЕР_1 від 28.11.2014 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки СПД ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за вересень 2014 року, що виникло в результаті декларування від'ємного значення за серпень 2014» (а.с.13-23).

В Акті перевірки зазначено, що перевіркою відображених показників за рядком 12.1 розділу II податкових декларацій з ПДВ «Імпортовані товари, необоротні активи та отримані від нерезидента на митній території України послуги з метою їх використання у межах господарської діяльності платника податку для здійснення операцій, які оподатковуються за основною ставкою та нульовою ставкою обсяг: придбання, податок на додану вартість, сплачений митним органом» за період 01.07.2014 року по 31.08.2014 року встановлено, що приватним підприємцем було проведено імпортну операцію, а саме придбано транспортний засіб - напівпричіп-рефрижератор, для перевезення вантажів, марка Schmstz, модель SКО 24L-13.4FР60СООL. ТИП SКО24, ідентифікаційний номер шасі НОМЕР_5, календарний рік виготовлення 2006 модельний рік виготовлення не визначено, вантажопідйомність 26560 кг, в разі максимального завантаження 35000 кг, категорія 04, трьохвісний, колір чорний. Відправник FUZESI ISTVAN arufuvarozo, адреса відправника 4225, DEBRECEN. SZIROM U. 12 Угорщина. ВМД №305090000/2014/0161176 від 26.09.2014 року. Вартість товару відповідно ВМД 181983,60 грн. сума ПДВ 30330,60 грн.

Перевіркою відображених за рядком 15.1 розділу II податкової декларації з ПДВ за період 01.08.2014 року по 30.08.2014 року встановлено, що на формування цих показників мало вплив проведення операцій з купівлі напівпричепа, дизпалива, запчастини та інше.

Перевіркою встановлено, що у вересні 2014 року платником віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ по придбанню товарів, що не використовувалися в господарській діяльності ФОП ОСОБА_1, а використані для власних потреб, не пов'язаних з господарською діяльністю відповідно податкових накладних від 20.09.2014 року №44 видана ТОВ «Фішер Україна» на загальну суму 7732,00 грн. в т.ч. 1288,67 ПДВ та від 23.09.2014 року №48 видана ТОВ «Фішер Україна» на загальну суму 20441,00 грн. т.ч. 3406,83 ПДВ.

За результатами перевірки встановлено, що в порушення п. 198.3 ст.198 ПК України ФОП ОСОБА_1 завищено дозволений податковий кредит (ряд. 15.1 декларації за вересень) за вересень 2014 року на суму 3089,17 гривень по вищезазначених податкових накладних (з врахуванням коефіцієнту 65,79%) по придбанню товарів, що не використовувалися в господарській діяльності, а саме - лижі гірські та спорядження до них (кріплення, брюки гірськолижні, шолом, шкарпетки, гірськолижна маска, термоштани та інше), (а.с.19).

Таким чином з урахуванням завищення ряд. 12.1 на суму 30331,00 гривень ПДВ та ряд. 15.1 на суму 3089,00 гривень загальна сума податкового кредиту ряд. 17 декларації за вересень 2014 року становить 11164,00 гривень. Рядок 9 декларації становить 15195,00 гривень. Враховуючи вищевикладене, за звітний період вересень 2014 року перевіркою встановлене позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту - 4031,00 гривень (15195-11164=4031 (ряд. 18)). А відтак відповідно до п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України зменшується сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку на 4031,00 гривень і становить 40258,00 гривень (ряд.23, 23.1 декларації за вересень 2014 року).

В порушення п. 198.3 ст.198, п.200.1 ст.200 ПК України ФОП ОСОБА_1 завищено суму бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2014 року, із даними первинних документів, що підтверджують факт оплати платником товарів/послуг загальна сума ПДВ складає 67722,21 гривень.

На підставі даного акту винесено податкові повідомлення-рішення;

- № від12.12.2014 року, яким згідно п.54.3 ст.54, п.58.1 ст.58, гл.4 р. II ПК України та згідно п.п.200.11 ст. 200 ПК України, зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за вересень 2014 р. на 29389 грн. (а.с.24).

- № від 12.12.2014 року, яким згідно п.54.3 ст.54, п.58.1 ст.58, абз. 4 п. 123.1 ст.123 ПК України, зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 4031,00 гривень за вересень 2014 року та застосовано штрафну санкцію у розмірі 2015,50 грн. (а.с.26).

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 від фізичної особи-експедитора ОСОБА_4 (Угорщина) було придбано транспортний засіб - напівпричіп-рефрижератор, для перевезення вантажів, марка Schmstz, модель SКО 24L-13.4FР60СООL. ТИП SКО24, ідентифікаційний номер шасі НОМЕР_5, календарний рік виготовлення 2006 модельний рік виготовлення не визначено, вантажопідйомність 26560 кг, в разі максимального завантаження 35000 кг, категорія 04, трьохвісний, колір чорний, за ціною 137866,35 гривень (а.с.28).

У відповідності до митної декларації форми МД-2 від 26.09.2014 року СПД ОСОБА_1 за транспортний засіб транспортний засіб - напівпричіп-рефрижератор, для перевезення вантажів, марка Schmstz, модель SКО 24L-13.4FР60СООL. ТИП SКО24 2006 року випуску сплатив митні платежі ( а.с. 28), що стверджується платіжними дорученнями № 1127 від 26.09.2014 року( а.с. 30).

Вищевказаний транспортний засіб був зареєстрований Мукачівським ВРЕР УДАІ УМВС України в Закарпатській області за ФО ОСОБА_1, під номером НОМЕР_6, що стверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу : НОМЕР_7 (а.с.31).

Документами, що підтверджують використання вищезазначених транспортних засобів у господарській діяльності є наступні товарно-транспортні накладні: CMR № 085333, CMR № 083464.

Приймаючи рішення про завищення позивачем сум податкового кредиту за вересень 2014 року та суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню з ПДВ за вересень 2014 року, посадові особи відповідача виходили з того, що придбаний ОСОБА_1 транспортний засіб зареєстровано на фізичну особу, тому, враховуючи вимоги ст. 325 Цивільного кодексу України та постанову Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", така обставина не дає можливості вважати майно, яке перебуває у приватній власності фізичної особи, основними фондами суб'єкта господарювання - фізичної особи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. №1388 "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", зокрема пунктами 6-7 встановлено, що: транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в реєстраційно-екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції (далі - підрозділи Державтоінспекції). Транспортні засоби, що належать фізичним особам-підприємцям, реєструються за ними як за фізичними особами. Власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Відповідно пункту 8 вищевказаної Постанови державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; вантажна митна декларація або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в підрозділах Державтоінспекції транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Відповідно до пункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, бюджетне відшкодування - це відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, в тому числі автоматичне бюджетне відшкодування в порядку та за критеріям, визначеним у розділі V цього Кодексу.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 ст. 200, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У відповідності до абз."а" п.198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду (п.198.2 ст. 198 ПК України).

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п.198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Під господарською діяльністю у Господарському кодексі України (ст. 3) розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

У розумінні пп. 14.1.36 ПК п.14.1 ст. 14 України - господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами

Обов'язковими ознаками господарської діяльності (згідно наведених приписів ГК України та ПК України) є здійснення її суб'єктами господарювання у сфері суспільного виробництва; вона спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг; результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження.

Згідно п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

З акту перевірки вбачається та не заперечується сторонами, що фактичним видом діяльності ОСОБА_1 є вид діяльності: вантажний автомобільний транспорт,(а.с. 14).

Єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів встановлюється Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 (далі - Порядок).

Згідно п.6 Порядку транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами. Транспортні засоби, що належать фізичним особам - підприємцям, реєструються за ними як за фізичними особами.

Відповідно до п.8 зазначеного Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Водночас норми податкового законодавства України не обмежують право платника податку на податковий кредит залежно від суб'єктного складу сторін у правовідносинах за договорами на придбання товарів (робіт, послуг), в тому числі і транспортних засобів та визначають одинакові права та обов'язки як для юридичних, так і для фізичних осіб, платників податку (в тому числі і фізичних осіб - підприємців), виходячи з наступного.

Таким чином, законодавство України, що регулює порядок реєстрації транспортних засобів не передбачає можливості реєстрації транспортних засобів окремо за фізичними особами - підприємцями.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, зі свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів транспортний засіб - напівпричіп-рефрижератор, для перевезення вантажів, марка Schmstz, модель SКО 24L-13.4FР60СООL. ТИП SКО24, ідентифікаційний номер шасі НОМЕР_5, календарний рік виготовлення 2006 зареєстровані за ОСОБА_1, ( а.с. 31)

У відповідності до ч. 1 ст. 325 Цивільного кодексу України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи.

Згідно пп.14.1.139 п.14.1 ст. 14 ПК України термін "особа" для цілей розділу V цього Кодексу, зокрема, вживається в такому значенні: фізична особа (громадянин України, іноземець та особа без громадянства), яка здійснює діяльність, що належить згідно із законодавством до підприємницької (крім фізичних осіб, що знаходяться на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва відповідно до законодавства), та/або ввозить товари на митну територію України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою, яка здійснює діяльність віднесену законодавством до підприємницької, є платником ПДВ у розумінні ст.ст. 14 та 180 ПК України, зареєстрований у встановленому порядку платником ПДВ, тому на нього повною мірою поширюються правові норми, які визначають порядок обчислення і сплати ПДВ, включення сум до податкового кредиту з ПДВ та визначення бюджетного відшкодування, у зв'язку з чим при придбанні транспортних засобів з метою використання їх у власній господарській діяльності у повній відповідності до вказаних норм податкового законодавства отримав право на віднесення сплачених сум ПДВ до податкового кредиту, що підтверджується вантажною митною декларацією ІМ 40 ДЕ № 305090000/2014/016176 від 26.09.2014 року ( а.с.28), копією товарно-транспортної накладної № від 24.12.2014року, ( а.с.59), міжнародної товарно-транспортної накладної СМR № 331587 ( а.с.60), СМR 062894 ( а.с.32), свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу за НОМЕР_7.

Судом відхиляються посилання відповідача на норми Цивільного кодексу України та на положення постанови Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 1 ЦК України до податкових відносин цивільне законодавство не застосовується, крім того, норми цивільного законодавства не містять обмежень щодо права власності фізичної особи, яка є суб'єктом підприємницької діяльності.

Натомість відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, умови щодо формування податкового кредиту визначаються Податковим кодексом України, який право на віднесення сум податків до податкового кредиту ставить в залежність від 2-х обставин: використання придбаних основних засобів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, та наявність податкової накладної.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень в судовому засіданні доведено правомірність податкового повідомлення-рішення № від 12.12.2014 року в частині зменшення суми бюджетного відшкодування по податку на додану вартість (ряд. 15.1 декларації) за вересень 2014 р. у розмірі 3089,17 грн., оскільки позивачем не доведено використання товарів придбаних відповідно до податкових накладних від 20.09.2014 року №44 та від 23.09.2014 року у господарській діяльності, що не заперечувалося позивачем і в судовому засіданні, а отже адміністративний позов в цій частині не підлягає до задоволення, та податкове повідомлення рішення № від 12.12.2014 року підлягає частковому скасуванню в частині зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 26 299, 83 ( двадцять шість тисяч двісті дев'яносто дев'ять гривень, 83 коп.) гривень та скасування податкового повідомлення-рішення Мукачівської ОДПІ ГУ Мндоходів у Закарпатській області № від 12.12.2014 року щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 4031,00 (чотири тисячі тридцять одна гривня, 00 коп.) гривень за вересень 2014 року та 2015, 50 грн. штрафної санкції, як такого яке винесено протиправно, що доведено належними та допустимими доказами перед судом.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до частини 3 статті 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, а відтак слід присудити понесені позивачем документально підтверджені у вигляді сплати судового збору (платіжне доручення № 1440 від 24.12.2014 року), судові витрати у розмірі 165,80 грн. (сто шістдесят п'ять гривень вісімдесят копійок) до стягнення з Державного бюджету України пропорційно до задоволених та відхилених вимог.

Керуючись ст. ст. 17, 71, 86, 94, 160,163,165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Мукачівської об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлення-рішень - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Мукачівської ОДПІ ГУ Мндоходів у Закарпатській області № від 12.12.2014 року, в частині зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 26 299, 83 ( двадцять шість тисяч двісті дев'яносто дев'ять гривень, 83 коп.) гривень.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Мукачівської ОДПІ ГУ Мндоходів у Закарпатській області № від 12.12.2014 року щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 4031,00 (чотири тисячі тридцять одна гривня, 00 коп.) гривень за вересень 2014 року та 2015, 50 грн. штрафної санкції.

4. Стягнути з Державного бюджету на користь позивача ФОП ОСОБА_1 ( 89660, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору в розмірі 165, 80 (сто шістдесят п'ять гривень, 80 коп.) гривень.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяТ.В. Скраль