Справа № 804/3914/15
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2015 р.Справа №804/3914/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВерба І.О.
при секретарі судового засідання Чмоні А.О.
за участю представників: позивача відповідача Зайцевої Г.С. Качмар В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного виробничо-комерційного підприємства «Ніколь» до Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року по справі №804/668/14, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року, вказаний адміністративний позов задоволено.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 лютого 2015 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Справа №804/668/14 надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 11 березня 2015 року, адміністративній справі присвоєно №804/3914/15 та передано на розгляд судді Верба І.О.
Оскільки провадження у справі вже відкрито, суддя прийняв справу до свого провадження.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на безпідставність та необґрунтованість висновків акту перевірки №330/04-61-22-2/20303464 від 16.10.2013 року, на підставі якого прийняте спірне податкове повідомлення-рішення, яке винесене без урахування фактичних обставин справи та в порушення приписів податкового законодавства.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги із викладених вище підстав підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.
Представник відповідача проти позову заперечив повністю, посилаючись на обставини, встановлені актом перевірки.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
За результатами перевірки 16.10.2013 року складено акт перевірки №330/04-61-22-2/20303464.
Згідно висновків акту перевірки встановлено порушення статей 185, 188, пунктів 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України завищено податковий кредит у липні 2012 року по операціях з придбання товарів від ТОВ «Технорубит» на суму 804373,50 грн. та ТОВ «ГЕО» на суму 116666,67 грн., що призвело до заниження податку на додану вартість на суму 921040,17 грн.
На виконання умов договору 02.07.2012 року та 03.07.2012 року виписані видаткові та податкові накладні, зазначені в акті перевірки на аркушах 4-5 на загальну суму 4859416,80 грн., у тому числі ПДВ 809902,80 грн.
Суми податку на додану вартість по зазначеним податковим накладним відображені у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за відповідні періоди.
До перевірки надано вексель АА №1845653 від 01.08.2012 року на суму 4859416,80 грн., у тому числі ПДВ 709902,80 грн.
Згідно наданого до перевірки рахунку 281 товар зберігається на складі.
Зберігання товару на складі оформлено згідно договору про відповідальне зберігання №33 від 02.07.2012 року, за яким замовник ПВКП «Ніколь» та виконавець ПП «Технорубит» домовились про передачу на зберігання товару за вищевказаним договором купівлі-продажу. Термін зберігання до 31.12.2013 року.
Вищевказаним актом встановлено наступне:
- провести зустрічну звірку ПП «Технорубит» неможливо у зв'язку з тим, що підприємство не знаходиться за юридичною адресою, про що свідчать довідки ВПМ Західної МДПІ м. Харкова про не встановлення місцезнаходження платника за податковою адресою;
- для проведення зустрічної звірки необхідно провести співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків;
- при цьому в ході організації проведення зустрічної звірки з метою забезпечення підтвердження господарських відносин вжито такі заходи:
- - керівник гр. ОСОБА_5. На підприємстві чисельність працюючих за основним місцем роботи згідно даних 1-ДФ п'ять осіб, середня заробітна плата складає 1006,67 грн. Згідно баз даних ДАІ за ПП «Технорубит» не зареєстровано транспортні засоби. Інформація про оренду складських приміщень або використання їх на правах власності ПП «Технорубит» відсутня;
- - співробітниками відділу податкової міліції, з метою встановлення ПП «Технорубит» та його посадових осіб, за місцезнаходженням підприємства було здійснено вихід 13.02.2013 року. За вказаною адресою було встановлено, що керівництво підприємства не знаходиться, ніяких вивісок із зазначенням назви підприємства не виявлено. За вказаною адресою знаходиться житлова квартира. Відділом податкової міліції Західної МДПІ м. Харкова складено довідку про не встановлення місцезнаходження від 13.02.2013р. №54/7-06;
- - 14.02.13 року підприємству змінено стан на «9» (направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням);
- звіркою ПП «Технорубит» не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із постачальниками та покупцями, їх вид, обсяг, якість та розрахунки, а саме встановлено відсутність об'єктів оподаткування, та неможливість реального здійснення платником податків операцій ПП «Технорубит» по ланцюгу постачання.
Взаємовідносини між суб'єктами господарювання відбувалися на підставі договору №ТД/КР1005 від 10.05.2012 року, згідно якого ТОВ «ГЕО» (виконавець) виконує капітальний ремонт б/у тягових електричних двигунів типу ДТ-9Н в кількості 8 шт.
На виконання умов договору ПВКП «Ніколь» виписано податкові накладні та акти виконаних робіт від 20.07.2012 року за номенклатурою послуг капітальний ремонт тягових електричних двигунів типу ДТ-9Н на суму 700000,02 грн., у тому числі ПДВ 116666,67 грн.
Суми податку на додану вартість по зазначеним податковим накладним включено до складу податкового кредиту за липень 2012 року у грудні 2012 року, відображені у реєстрі отриманих податкових накладних за грудень 2012 року, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за грудень 2012 року.
- до ВПМ ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області ДПС передано запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків №57 від 25 лютого 2013 року;
З огляду на вказану податкову інформацію актом перевірки позивача встановлено «нереальність» проведення господарських операцій між ПВКП «Ніколь» і постачальниками - ТОВ «Технорубит» та ТОВ «ГЕО» та юридичну дефектність первинних документів, у зв'язку з тим, що діяльність ТОВ «Технорубит» та ТОВ «ГЕО» не є господарською діяльністю підприємства.
Вирішуючи спір по суті суд виходить із того, що відповідно до пункту 73.5 статті 75 Податкового кодексу України з метою отримання податкової інформації органи державної податкової служби мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків.
Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.
Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.
Механізм проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок визначає «Порядок проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1232 (далі - Порядок №1232).
Зустрічна звірка полягає у зіставленні даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій і розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.
Зустрічні звірки проводяться у суб'єктів господарювання, щодо здійснення операцій з якими під час перевірки платника податків та зборів виникають сумніви стосовно факту здійснення таких операцій або якщо існують розбіжності задекларованих у деклараціях з податку на додану вартість показників податкового кредиту та податкових зобов'язань.
У разі отримання від суб'єкта господарювання інформації, визначеної у запиті, та її документального підтвердження орган державної податкової служби проводить зустрічну звірку. За результатами проведеної зустрічної звірки складається довідка.
Таким чином, суд зазначає, що проведення звірки згідно Порядку №1232 можливо лише у випадку отримання від суб'єкта господарювання інформації, визначеної у запиті.
Суд зазначає, що з матеріалів справи не вбачається отримання контрагентами позивача відповідних запитів.
Згідно пунктів 2.2, 4.4 Порядку №236 необхідність проведення зустрічних звірок суб'єктів господарювання визначається посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби за результатами проведеного аналізу даних та встановлених розбіжностей в податкових деклараціях, автоматизованих інформаційних системах органів державної податкової служби України (АІС ДПА України, Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту, Єдиний реєстр податкових накладних тощо), а також аналізу податкової інформації та документів, отриманих із внутрішніх (у т. ч. від підрозділів податкової міліції тощо) або зовнішніх джерел (у т. ч. від платників податків), які свідчать (можуть свідчити) про порушення такими платниками податків податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС.
У разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання (додаток 3) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України.
Реалізація матеріалів проведеної зустрічної звірки полягає у тому, що останні підлягають врахуванню в результатах перевірки платника податків органом ДПС та долучаються до матеріалів такої перевірки.
Таким чином, суд дійшов висновку, що контролюючий орган фактично не мав підстав здійснювати будь-які висновки при проведенні звірки окрім факту неможливості її проведення.
Натомість, контролюючий орган використав висновки акту та здійснив власні висновки, прийнявши в подальшому податкове повідомлення-рішення.
Вирішуючи спір, суд виходить із того, що об'єктом оподаткування є певні операції між конкретними суб'єктами господарювання, а не договори/правочини, укладені між ними.
Відсутність особи за місцезнаходженням, відсутність можливості перевірити первинні документи у 2013 році, після закінчення операцій проведених у 2012 році, не є самостійними і достатніми підставами для визнання угод недійсними (фіктивними) або встановлення порушення платником податків правил оподаткування.
Тільки встановлення мети та факту порушення публічного порядку, ухилення від оподаткування або створення умов для порушення чинного законодавства, відсутності наміру здійснити реальну господарську операцію та її нездійснення із штучним складанням первинних документів може служити підставою для вирішення питання про визнання недійсними (фіктивними) угод у встановленому законом порядку.
Для вирішення спору по суті та надання оцінки правомірності проведення позивачем податкового обліку, суд перевіряє відповідність вимогам законодавства первинних документів, їх наявність, що вимагається нормативно-правовими актами та безпосередньо укладеними угодами.
Відповідно до статей 1, 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, а первинний документ містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.
Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Статтею 9 вказаного Закону визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
При цьому, відповідно до підпункту 198.6 статті 189 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 Кодексу), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 Кодексу.
Згідно підпункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Також належить враховувати вимоги «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88. Так, відповідно до пунктів 2.4, 2.14 - 2.16 Положення, первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити, у тому числі: зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.
Суд зазначає, що з матеріалів справи вбачається наявність первинних документів, які необхідні для здійснення податкового обліку спірних операцій, які підтверджують правовідносини між позивачем та заявленими контрагентами.
Крім того, щодо застосування акту від 14 лютого 2013 року №218/15.3-9/36224124 Вищий адміністративний суд України у справі К/800/9945/14 (ЄРСРУ 40787938) зазначив, що суд першої інстанції, який правильно застосувавши норми матеріального та процесуального права, вірно спростував такі висновки відповідача, оскільки податкові органи при проведенні звірки були позбавлені можливості перевірити первинні документи господарської діяльності ПП «Технорубит»; вказаний акт не може бути безумовною підставою для визнання господарських операцій між ПП «Технорубит» та їх контрагентами такими, що не мали фактичного виконання, якщо їх реальність підтверджується відповідними документами.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Приватного виробничо-комерційного підприємства «Ніколь» до Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 30 квітня 2015 року.

Суддя І.О. Верба