Справа № 2а-1739/11
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2011-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"12" травня 2011 р. Справа № 2а-1739/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м.Коростень Житомирської області на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "20" січня 2011 р. у справі № 2а-1739/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради, ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м.Коростень Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2010 року позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом та в обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачі в порушення статей 37, 39 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" необґрунтовано здійснюють виплату грошової допомоги та проводять доплату до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996р.

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20 січня 2011 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області провести перерахунок і виплату ОСОБА_3 допомоги як особі, яка проживає на території радіоактивного забруднення, відповідно до статті 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", встановивши її на рівні 40% мінімальної заробітної плати, визначену законодавством щомісячно, за період з 14.06.2009р. по 31.05.2010 року.

Зобов'язано ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м.Коростень Житомирської області провести перерахунок і виплату ОСОБА_3 допомогу як особі, яка проживає на території радіоактивного забруднення, відповідно до статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", встановивши її на рівні двох мінімальних заробітних плат, визначених законодавством щомісячно, починаючи з 14.06.2009р. по 31.05.2010 року.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м.Коростень Житомирської області звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищевказану постанову суду та прийняти нову - про відмову в позові.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Коростень Житомирської області посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить постанову скасувати та відмовити у задоволенні позову. Апелянт зазначив, що суд не дослідив та не проаналізував постанову Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996р., на підставі якої були здійсненні нарахування доплати до пенсії. Крім того, суд не врахував те, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", здійснюється за рахунок державного бюджету України, а кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_3 є непрацюючим пенсіонером та перебуває на обліку в ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Коростень Житомирської області, віднесений до 3 категорії осіб, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи та проживає в зоні гарантованого добровільного відселення (а.с.5-7). Позивач отримує виплати згідно зі ст. ст. 37, 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, але у меншому розмірі, ніж визначено Законом (а.с.8-9).

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.91р. громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в таких розмірах:

- у зоні посиленого радіоекологічного контролю - 30 процентів від мінімальної заробітної плати;

- у зоні гарантованого добровільного відселення - 40 процентів від мінімальної заробітної плати;

- у зоні безумовного (обов'язкового) відселення - 50 процентів від мінімальної заробітної плати.

За змістом ст. 39 вищезазначеного Закону до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: - у зоні безумовного (обов'язкового) відселення - три мінімальні заробітні плати;

- у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати;

- у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано неконституційними положення щодо зупинення дії ч. 1 ст. 37, ч. 2 ст. 39 вищевказаного Закону, а тому починаючи з травня 2008 року, позивач має право на виплати, які передбачені ст.ст.37,39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру виплат застосуванню підлягає саме ст.ст. 37, 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Доводи апелянта щодо правомірності його дій у звязку з відсутністю джерел фінансування на вказані виплати та необхідність їх встановлення бюджетним законодавством, є безпідставними, оскільки реалізація встановленого законом права не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Доводи Пенсійного фонду про те, що він не є належним відповідачем по справі, не може проводити виплату спірних сум, оскільки такі кошти є бюджетними, а кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України, є необґрунтованими.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 року №121/2001, Пенсійний фонд є центральним органом виконавчої влади.

За змістом п. 2.1. Положення основними завданнями ОСОБА_2 є: забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, а тому управління Пенсійного фонду України є належним відповідачем у справах щодо виплати пенсій, доплат до них.

Вказана норма узгоджується зі ст.72 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка відносить до джерел формування коштів Пенсійного фонду кошти державного бюджету та цільових фондів, що перераховуються до Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом. Зазначені кошти становлять бюджет Пенсійного фонду (ст.71 цього Закону).

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 195,197,200,206,212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м.Коростень Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "20" січня 2011 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,11500

3- відповідачу ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області вул.Кірова, 8,м.Коростень,Коростенський район, Житомирська область,11500

4- відповідачу: ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м.Коростень Житомирської області, вул.Сосновського, 46,м.Коростень,Коростенський район, Житомирська область,11509.