Справа № 802/712/15-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 квітня 2015 р. Справа № 802/712/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Яремчука К.О.,

за участі секретаря судового засідання Крисько І.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Кривошеєвої О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації

про: визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2015 року до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що своїм листом № 04-1326 від 10 березня 2015 року відповідач відмовив позивачу у наданні дозволу на сплату митних платежів за автомобіль "Volkswagen Passat", який наданий в якості гуманітарної допомоги його покійному дідусеві ОСОБА_3. Вказана відмова мотивована тим, що відповідно до пункту 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №999 від 19 липня 2006 року, після смерті інваліда, дитини - інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через Головне управління соціального захисту і користувався менше ніж 10 років, може бути переданий у власність одному з членів сім'ї інваліда за рішенням Мінсоцполітики за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля, які повинні бути сплачені членом сім'ї померлого інваліда, дитини - інваліда протягом шести місяців з дня смерті інваліда. Однак, позивач не був зареєстрований на момент смерті його дідуся з останнім, тому підстави для надання такого дозволу відсутні.

Позивач вважає, що відповідачем невірно застосовано положення Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, оскільки нормами вказаного Порядку можливість отримання дозволу на сплату митних платежів не ставиться в залежність від факту реєстрації члена сім'ї померлого інваліда на момент смерті з останнім.

За таких обставин ОСОБА_1 вважає відмову відповідача у наданні дозволу на сплату митних платежів протиправною, а тому, на його думку, наявні підстави для визнання протиправними дій відповідача щодо такої відмови та зобов'язання його надати дозвіл позивачу на сплату митних платежів за автомобіль "Volkswagen Passat", 1999 року випуску.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача заперечувала проти адміністративного позову та просила відмовити в його задоволенні, посилаючись при цьому на те, що позивач на момент смерті його дідуся не був зареєстрованим з ним.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши адміністративну справу, суд встановив наступне.

ОСОБА_3 (дідусь ОСОБА_1) в якості гуманітарної допомоги отримав автомобіль "Volkswagen Passat", 1999 року випуску, кузов НОМЕР_2.

Вказаний автомобіль ОСОБА_3 отримав у відповідності до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, що був затверджений постановою Кабінету Міністрів України №999 від 19 липня 2006 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3.

З метою отримання дозволу на сплату митних платежів за автомобіль "Volkswagen Passat" ОСОБА_1 05 березня 2015 року звернувся до Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації.

Проте, відповідач своїм листом вих. № 04-1326 від 10 березня 2015 року відмовив ОСОБА_1 у наданні такого дозволу, посилаючись при цьому на те, що на момент смерті ОСОБА_3 позивач не був зареєстрований разом із своїм дідусем.

Надаючи правову оцінку відмові відповідача, суд зважає на таке.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України Про гуманітарну допомогу" (надалі - Закон), а також Порядком забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженим постановою № 999 Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року (надалі - Порядок).

Відповідно до статті 1 Закону гуманітарна допомога - це цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв'язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, виникненням надзвичайного стану, зокрема внаслідок стихійного лиха, аварій, епідемій і епізоотій, екологічних, техногенних та інших катастроф, які створюють загрозу для життя і здоров'я населення, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 11-1 Закону забезпечення інвалідів, дітей-інвалідів автомобілями, визнаними гуманітарною допомогою, здійснюється на умовах, передбачених законом, та у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Механізм забезпечення легковими автомобілями інвалідів врегульовано Порядком забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженим постановою № 999 Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року.

Так, пунктом 41 даного Порядку передбачено, що автомобіль, отриманий Головним управлінням соціального захисту як гуманітарна допомога для конкретного інваліда, який перебуває на обліку, видається безоплатно такому інваліду (за його згодою або за згодою законного представника недієздатного інваліда), дитині-інваліду (за згодою її законного представника) незалежно від черговості на десятирічний строк, визначений з дати видачі, із зняттям з обліку.

Після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через Головне управління соціального захисту і користувався менше ніж 10 років, може бути переданий у власність одному з членів сім'ї інваліда за рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля.

Разом із тим, постановою Кабінету Міністрів України № 1057 від 31 жовтня 2012 року "Про внесення змін до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями" внесено зміни до пункту 41 Порядку та передбачено шестимісячний строк з дня смерті інваліда для сплати членами його сім'ї митних платежів.

Суд встановив, що позивач звернувся до відповідача в межах шестимісячного строку із заявою про надання дозволу на сплату митних платежів, що й не заперечується відповідачем.

Довідкою виконавчого комітету Хмільницької міської ради підтверджується те, що станом на день смерті ОСОБА_3 позивач проживав разом із ним, вів з ним спільне господарство та здійснював за ним догляд.

Таким чином, відмова у наданні дозволу на сплату позивачу митних платежів з посиланням на те, що позивач не був зареєстрований з дідусем на момент його смерті, є безпідставною, оскільки пунктом 41 Порядку не ставиться в залежність можливість отримання дозволу на сплату митних платежів від факту реєстрації за однією адресою особи, що бажає сплатити такі платежі, з померлим інвалідом.

Натомість, суд звертає увагу на те, що пунктом 41 Порядку передбачено, що у разі смерті інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через Головне управління соціального захисту і користувався менше ніж 10 років, може бути переданий у власність одному з членів сім'ї інваліда за рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України за умови сплати податків і зборів. Тобто, вказаною нормою визначено, що особою, якій автомобіль може бути переданий у власність після смерті інваліда за умови сплати митних платежів, є член сім'ї такого інваліда. При цьому, пунктом 3 Порядку передбачено, що до членів сім'ї інваліда належать громадяни України, які проживають разом з ним, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки або піклування над неповнолітніми дітьми, а також на інших підставах, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, та місце проживання яких зареєстровано в Україні в установленому законодавством порядку. Суд встановив, що позивача слід вважати членом сім'ї померлого ОСОБА_3, адже він проживав на момент смерті ОСОБА_3 з останнім, вів з ним спільне господарство, а також здійснював за ним догляд, про що свідчить довідка міськвиконкому Хмільницької міської ради. Крім того, позивач є внуком покійного ОСОБА_3

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що відмова відповідача у наданні позивачу дозволу на сплату митних платежів за автомобіль "Volkswagen Passat" є протиправною.

З приводу вимоги позивача щодо зобов'язання Департамент соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації надати дозвіл на сплату митних платежів за автомобіль "Volkswagen Passat", 1999 року випуску, кузов НОМЕР_2, то суд зважає на таке.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Відтак, враховуючи протиправність відмови відповідача у наданні дозволу ОСОБА_1 на сплату митних платежів за автомобіль "Volkswagen Passat", тому суд доходить висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов'язання відповідача надати дозвіл ОСОБА_1 на сплату митних платежів за автомобіль "Volkswagen Passat", 1999 року випуску, номер кузова № НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1.

Відтак, адміністративний позов належить задовольнити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується частиною 1 статті 94 КАС України, в силу якої, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на сплату митних платежів на автомобіль марки "Volkswagen Passat", 1999 року випуску, номер кузова НОМЕР_2.

Зобов'язати Департамент соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації надати ОСОБА_1 дозвіл на сплату митних платежів на автомобіль марки "Volkswagen Passat", 1999 року випуску, номер кузова НОМЕР_2.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 73 (сімдесят три) гривні 08 копійок.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович