Справа № 522/12839/14-а
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 522/12839/14-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Суворова О.В.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федусик А.Г.,

суддів - Шевчук О.А. та Зуєвої Л.Є.,

при секретарі - Пальоній І.М.,

за участю: позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2 та представника Одеської міської ради - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморський районного суду м.Одеси від 26 лютого 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Коваленко Василя Олександровича, Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, за участю третьої особи - Одеської міської ради про визнання неправомірною бездіяльності,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Коваленко В.О. (далі Державний виконавець Коваленко В.О.), Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області (далі ДВС), за участю третьої особи - Одеської міської ради про визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця Коваленка В.О., пов'язану з недотриманням Закону України "Про виконавче провадження" при виконанні постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2012 року за виконавчим листом № 2а-1522/6608/11, виданим Приморським районним судом м.Одеси, що призвело до порушення його прав у виконавчому провадженні.

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 26 лютого 2015 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 березня 2013 року державним виконавцем відділу Коваленко В.О. було відкрите виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а/1522/6608/11, виданого Приморським районним судом м.Одеси за постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2012 року по справі № 2а-1522/6608/11, про зобов'язання Одеської міської ради на протязі двох місяців вчинити дії щодо встановлення земельного сервітуту на право проїзду до домоволодіння, яке належить позивачу.

Також, вказаною постановою державного виконавця Коваленко В.О. зобов'язано боржника самостійно виконати виконавчий лист у 7-денний строк з моменту винесення постанови.

Проте, станом на час звернення ОСОБА_1 з позовом до суду (10 липня 2014 року) вказаний виконавчий лист виконаний не був, що і стало підставою для звернення з позовом до суду.

Вирішуючи справу та відмовляючи в задоволенні вимог, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем дії, спрямовані на виконання рішення суду у період з відкриття виконавчого провадження - 28 березня 2013 року до моменту закінчення виконавчого провадження - 13 жовтня 2014 року здійснювались правомірно, тобто на підставі чинного законодавства України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1, 2 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець, на ряду з іншим, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Також, п.20 ч.3 ст.11 Закону передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право здійснювати інші повноваження (відмінні від визначених п.1-19 ч.3 ст.11 Закону), передбачені цим Законом та іншими законами.

Згідно ст.35 Закону за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Постанова державного виконавця про відкладення провадження виконавчих дій може бути оскаржена у триденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Крім того, положеннями п.1 ч.1 ст.38 Закону передбачено, що виконавче провадження може бути зупинено у разі звернення державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, що підлягає виконанню, про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

Так, з матеріалів справи вбачається, що постановами державного виконавця від 28 березня 2013 року було відкладено провадження виконавчих дій до 10 квітня 2013 року, від 11 квітня 2013 року було відкладено провадження виконавчих дій до 24 квітня 2013 року та від 25 квітня 2013 року було відкладено провадження виконавчих дій до 15 травня 2013 року.

Постановою державного виконавця від 17 травня 2013 року виконавче провадження було зупинено у зв'язку із направленням до Приморського районного суду м.Одеси заяви про роз'яснення рішення строком до вирішення питання по роз'яснення по суті.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 15 квітня 2014 року, яка була отримана державним виконавцем Коваленко В.О. 23 червня 2014 року, в задоволенні заяви про роз'яснення постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2012 року по справі № 2а/1522/6608/11 за позовом ОСОБА_1 до Голови Одеської міської ради Костусєва Олексія Олексійовича, Одеської міської ради про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії було відмовлено.

Таким чином, з наведеного можна дійти висновку, що у вказаний період часу, тобто, з моменту відкриття виконавчого провадження 28 березня 2013 року до безпосереднього звернення ОСОБА_1 з даним адміністративним позовом до суду, державний виконавець Коваленко В.О. вчиняв відповідні виконавчі дії, передбачені, зокрема, ст.11, 35 та 38 Закону.

Тому, враховуючи все вищенаведене та приймаючи до уваги, що рішення, прийняті відповідачем з моменту відкриття виконавчого провадження 28 березня 2013 року до звернення ОСОБА_1 з цим позовом до суду, а саме постанови про відкладення провадження виконавчих дій, зупинення виконавчого провадження та інше, ні в адміністративному, ні в судовому порядку оскаржені та скасовані не були, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні вимог ОСОБА_1 є правомірним та таким, що ґрунтується на діючому законодавстві.

При цьому колегія суддів враховує, що постановою Вищого адміністративного суду України від 25.09.2014 року були скасовані рішення судів першої та апеляційної інстанцій, на підставі яких було видано виконавчий лист № 2а/1522/6608/11 від 20.03.2013 року, та було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо встановлення земельного сервітуту, що призвело до закінчення 13.10.2014 року виконавчого провадження.

Отже, постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Також, колегія суддів не може погодитися з посиланням апелянта на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, тому що всі процесуальні норми, передбачені адміністративним судочинством були виконані без порушень прав кожної сторони при розгляді справи.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Приморський районного суду м.Одеси від 26 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.Г. Федусик
Суддя: Суддя: Л.Є. Зуєва О.А. Шевчук