Справа № 751/2968/15-а
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 751/2968/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Філатова Л.Б.
Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Петрика І.Й.
Суддів:Борисюк Л.П.,
Собківа Я.М.,
При секретарі:Валяєвій Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради до Головного управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради пред'явило позов до Головного управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору ВП №46457496 від 04.03.2015 року.

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 квітня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким у задоволені позовних вимог позивачу відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню з ухваленням нового рішення у справі з таких підстав.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 198, 202, п. 4 ч. 1ст. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції в Чернігівській області перебуває виконавчий лист №2-2336/10, виданий Новозаводським районним судом міста Чернігова 11.02.2011 року на виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_5 до УПСЗН Новозаводської районної у місті Чернігові ради про зобов'язання Управління провести перерахунок та виплату щорічної допомоги до 5 травня за 2009 рік.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень від 10.02.2015 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа та надано строк для добровільного виконання рішення суду до 17.02.2015 року.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» у постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Листом від 17 лютого 2015 року № 2008/14 позивач повідомив відповідача про виконання судового рішення в частині перерахунку щорічної допомоги до 5 травня та про неможливість його виконання в частині виплати коштів.

У зв'язку з частковим виконанням судового рішення, позивачу 23 лютого 2015 року була направлена вимога державного виконавця № 02.01-25/487-1, якою Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради зобов'язано повідомити в п'ятиденний термін правові підстави невиконання рішення суду та надати належним чином завірені копії документів, які свідчать про вчинення боржником дій спрямованих на виконання судового рішення.

04.03.2015 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 1360,00 гривень (а.с.4).

Не погоджуючись із вказаною постановою, Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради звернулося до суду з позовом про її скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова державного виконавця була винесена з порушенням строку, вставленого п. 3.7.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція).

Колегія суддів не в повній мірі погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Положеннями ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на час винесення оскаржуваної постанови відповідача, було передбачено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи.

Як раніше зазначалося, у строк, встановлений ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», позивач лише частково виконав рішення немайнового характеру, а саме - здійснив нарахування допомоги, проте не виплатив нарахованої суми. У зв'язку з цим відповідачем були вчинені дії, спрямовані на примусове виконання судового рішення та направлено боржнику вимогу державного виконавця.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що постанова від 04 березня 2015 року про стягнення виконавчого збору була винесена у повній відповідності до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність скасування такої постанови, оскільки вона була винесена з порушенням встановленого строку.

У відповідності до п. 3.7.1. Інструкції постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що постанова про стягнення виконавчого збору дійсно була винесена пізніше, ніж на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення.

Разом з тим, порушення строку винесення постанови про стягнення виконавчого збору не звільняє державного виконавця від обов'язку, передбаченого ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», щодо стягнення з боржника, який не виконав судове рішення у встановлений строк, виконавчого збору. Це можливо виключно за наявності постанови про стягнення виконавчого збору.

Недотримання зазначеного строку не порушує права позивача у сфері публічно-правових відносин, оскільки постанова про стягнення виконавчого збору була винесена з передбачених законом підстав.

Крім того, чинним законодавством не встановлено граничного строку, по закінченню якого державний виконавець не має право стягувати з боржника виконавчий збір.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає, що саме по собі винесення постанови про стягнення виконавчого збору пізніше, ніж на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення - не може бути підставою для задоволення даного адміністративного позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги Головного управління юстиції у Чернігівській області спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 01 квітня 2015 року, та є підставами для її скасування.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 квітня 2015 року - скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 41, 94, 160, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 квітня 2015 року задовольнити.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нову, якою в задоволені позовних вимог Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: І.Й. Петрик

Судді: Л.П. Борисюк

Я.М. Собків

Головуючий суддя Петрик І.Й.

Судді: Борисюк Л.П.

Собків Я.М.