Справа № 2а/1770/1541/2011
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2011-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"15" серпня 2011 р. Справа № 2а/1770/1541/2011

номер рядка статистичного звіту 8.2.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_1,

при секретарі Феськовій М.Ю. ,

за участю представників ОСОБА_2 митниці та позивача:

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 митниці Державної митної служби України на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "18" травня 2011 р. у справі № 2а/1770/1541/2011 за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Індекс" до ОСОБА_2 митниці Державної митної служби України за участю прокурора Рівненської області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИЛА:

04.04.2011 року ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Індекс" звернулося в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_2 митниці про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №14 від 29.03.2011 року, яким визначено суму податкового зобовязання за платежем "податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб'єктами підприємницької діяльності" на загальну суму 315135,29 грн., в тому числі 252108,23 грн. - за основним платежем та 63027,06 грн. - за штрафними санкціями.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 18 травня 2011 року позов ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Індекс" задоволено та визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення №14 від 29.03.2011 року, яким визначено суму податкового зобовязання за платежем "податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб'єктами підприємницької діяльності" на загальну суму 315135,29 грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 митницею подано апеляційну скаргу в якій просять суд апеляційної інстанції постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 18 травня 2011 року скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні вимог позивача. Підставою для внесення апеляційної скарги зазначають що судом першої інстанції порушено норми матеріального права і не було взято до уваги те, що позивачем порушено митне законодавство щодо митного оформлення та проведення декларування ввезених витратних матеріалів, які використовуються на апараті "штучна нирка", а саме невірно визначений код товару за УКТЗЕД, що потягнуло за собою безпідставне звільнення імпортних операцій від ПДВ. Відповідно вважають, що ОСОБА_2 митницею обґрунтовано винесено податкове повідомлення-рішення №14 від 29.03.2011 року, яким позивачу визначено суму податкового зобовязання за платежем "податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб'єктами підприємницької діяльності" і застосовано відповідні фінансові санкції.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 митниці апеляційну скаргу підтримав з підстав, які в ній зазначені і просить суд задовольнити її у повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача з доводами апеляційної скарги не погодився і зазначив, що ТОВ "Індекс" в порядку виконання умов зовнішньоекономічних контрактів впродовж 2008-2010 років ввозило на митну територію України апарати "штучна нирка", діалізатори та інші складові частини до них, а також різноманітне приладдя, необхідне для належного функціонування вказаних апаратів. Митне оформлення здійснювалось в ОСОБА_2 митниці і під час його проведення, увесь товар класифікувався за кодом УКТЗЕД НОМЕР_1 "обладнання гемодіалізне (штучні нирки, апарати штучної нирки та діалізатори)". Класифікація здійснювалась за погодженням з митницею, на підставі поданої позивачем документації, жодних зауважень до складу і форми якої предявлено не було. ОСОБА_2 митниця, оформивши акт невиїзної документальної перевірки позивача, вказала про невірну класифікацію згідно з УКТЗЕД таких товарів, як "Гемодіалізний рідкий концентрат бікарбонатний кислотний SW 95А", "Бікарбонат 10л (Bicarbonate 10l)", "Набори для приготування концентрату для гемодіалізу", "Обладнання для фільтрування або очищення води для діалізу", внаслідок чого зробила висновки про безпідставне звільнення операцій від оподаткування ПДВ. Сторона позивача наполягає, що вказане рішення є безпідставним і незаконним, позаяк ТОВ "Індекс" жодних порушень під час митного оформлення товарів не допускало і до митного оформлення подавало всю належну документацію, в тому числі і свідоцтва про державну реєстрацію на вироби медичного призначення, які є одними із основних документів, подання яких необхідно для застосування пільгового режиму оподаткування при митному оформленні відповідних товарів. Доводить, що оскільки митний орган пропустив товар на митну територію України, він погодився з усіма задекларованими даними, зокрема і щодо коду товару, і щодо пільги по сплаті ПДВ, а відтак його наступні вимоги про додаткову сплату податків щодо товарів, оформлених у митному відношенні, є необґрунтованими. Крім того, звертає увагу, що девять з чотирнадцяти ВМД, по яким за результатами вказаної перевірки донараховано податкові зобовязання з ПДВ, вже ревізувались ОСОБА_2 митницею під час проведення планової документальної перевірки ТОВ "Індекс" з 09.03.2010року по 22.03.2010 року і жодних порушень з боку позивача виявлено не було.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість винесеної судом першої інстанції постанови судова колегія прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 28.02.2011 року по 12.03.2011 року, відповідно до наказу ОСОБА_2 митниці №51 від 17.02.2011 року, зі змінами внесеними наказом №81 від 04.03.2011 року обочою групою ОСОБА_2 митниці проведено невиїзну документальну перевірку стану дотримання ТОВ "Індекс" законодавства України з питань митної справи при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності за період з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року. Її результати оформлені актом №н0001/1/204000009/НОМЕР_2 від 12.03.2011 року.

За висновками акту перевірки встановлено порушення у вигляді невірної класифікації товарів згідно з УКТЗЕД, одні з яких призвели до виникнення грошового зобовязання, а інші ні. Що стосується перших, то саме вони лягли в основу податкового повідомлення-рішення №14 від 29.03.2011 року, яким ТОВ "Індекс" визначено суму податкового зобовязання за платежем "податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб'єктами підприємницької діяльності" на загальну суму 315135,29 грн., в тому числі 252108,23 грн. - за основним платежем та 63027,06 грн. - за штрафними санкціями (а.с.11 том 1).

Визначення суми зобовязання проведено згідно розрахунку відповідно до вантажно-митних декларацій, які досліджені судом першої інстанції. При цьому, в розрахунку приймав участь не увесь товар, ввезений на митну територію України за вищезгаданими ВМД, а лише частина товарних позицій . Розрахунок грошових зобовязань проведено за рахунок висновків про безпідставне звільнення від оподаткування ПДВ операцій з ввезення таких товарів на територію України, за рахунок того, що вказані товари заявлені ТОВ "Індекс" до митного оформлення за невірно визначеними кодами згідно з УКТЗЕД.

Як вбачається з граф 20 ВМД, обладнання ввозилося на митну територію України позивачем на умовах поставки CIP м. Рівне та FCA Оснабрюк згідно Інкотермс 2000. Митна вартість товару в кожному разі визнавалася і жодних зауважень з боку митного органу щодо неї не висувалося. Як вбачається з граф 33 ВМД, увесь товар класифікувався за кодом УКТЗЕД 90189030. Опис товару наводився в графах 31 ВМД, де чітко наведено його головні характеристики.

Митні процедури та контроль за оформленням здійснювались Відділом митного оформлення СМО №1 ОСОБА_2 митниці, який проставляючи відповідні відмітки на ВМД в кожному випадку погоджував правильність визначення коду товару за УКТЗЕД 90189030. При цьому, запитів щодо визначення коду товарів Відділом митного оформлення не робилося, сумнівів щодо коду не виникало.

Відповідно до вимог Інструкції про порядок заповнення вантажної митної декларації, затвердженої наказом Державної митної служби України №307 від 09.07.2007 року, коди поданих при декларуванні документів, зазначаються у графі 44 ВМД.

Враховуючи номерні позначення документів відповідно до Класифікатора документів, затвердженого наказом Державної митної служби України №1048 від 12.12.2007 року, що діяв до 19.01.2011 року, у графі 44 долучених до матеріалів справи ВМД, позивачем для митного оформлення подавалися на ОСОБА_2 митницю: облікові картки суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності, повідомлення про намір увезення, накладні CMR, рахунки-фактури, зовнішньоекономічні контракти, доповнення до контрактів, договори на перевезення, свідоцтва про державну реєстрацію виробу медичного призначення МОЗ України, довідки про проведення декларування валютних цінностей, рішення органу із сертифікації, сертифікати якості, інші некласифіковані документи).

На підтвердження комплектності документів, які в кожному випадку подавалися при митному оформленні, до матеріалів справи долучено по одному комплекту таких документів, як позивачем так і відповідачем. В комплекті наявні також інформаційні ілюстровані матеріали виробника, які дають можливість скласти уявлення про товар, його призначення, основні характеристики.

Судова колегія також погоджується з висновком суду першої інстанції, що посилання ОСОБА_2 митниці про надання неповної характеристики товару, які суттєво впливали на класифікацію товару, не відповідає дійсним обставинам справи, з огляду на таке.

У відповідності до ст.72 Митного Кодексу України, митне оформлення починається після подання митному органу митної декларації, а також усіх необхідних для здійснення митного контролю та оформлення документів, відомостей щодо товарів і транспортних засобів, які підлягають митному оформленню. Засвідчення митним органом прийняття товарів, транспортних засобів та документів на них до митного контролю та митного оформлення здійснюється шляхом проставлення відповідних відміток на митній декларації та товаросупровідних документах.

У відповідності до п. 8 Положення про вантажну митну декларацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №574 від 09.06.1997 року, оформлена ВМД є підтвердженням надання особі права на розміщення товарів у заявленому митному режимі і прав та обов'язків зазначених у ВМД щодо здійснення нею відповідних фінансових, господарських та інших операцій. Така ВМД, відповідно до ч.5 ст.43 Митного кодексу України, свідчить про закінчення митного контролю.

Ті обставини, що чотирнадцять ВМД позивача за період з травня 2008 року по квітень 2010 року (які взяті до розрахунку грошових зобовязань за спірним податковим повідомленням-рішення) оформлені повністю і належним чином, підтверджується наявністю на всіх аркушах відбитка особистої номерної печатки посадової особи митниці, що здійснила митне оформлення товару.

Окрім того, згідно ст.86 Митного кодексу України, митна декларація приймається митним органом, якщо встановлено, що в ній містяться всі необхідні відомості і до неї додано всі необхідні документи. Дата і час прийняття митної декларації фіксуються посадовою особою митного органу, що її прийняла, проставленням відміток на бланку митної декларації та відповідним записом у документах митного органу. Позивачем було подано ОСОБА_2 митниці ВМД, а також усі необхідні для здійснення митного контролю та оформлення документи, відомості щодо товарів, які підлягають митному оформленню. Відповідачем засвідчено прийняття вказаних товарів та документів на них до митного контролю та митного оформлення шляхом проставлення відповідних відміток на митних деклараціях та товаросупровідних документах. Відповідно до ч.4 ст.86 Митного кодексу України, з моменту прийняття митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення. Таким чином, прийняття відповідачем ВМД свідчило про виконання позивачем вимог чинного законодавства з питань митної справи, зокрема щодо того, що у митних деклараціях містяться всі необхідні відомості та до них надані всі необхідні документи. Оформлені зазначеним чином ВМД свідчать про закінчення митного оформлення. У свою чергу, закінчення митного оформлення означає проведення митним органом усієї сукупності заходів, що здійснюються митним органом в межах його компетенції з метою забезпечення додержання норм Митного кодексу України, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку. Перелік таких заходів, наведений у ст.41 Митного кодексу України, зокрема, передбачає перевірку документів та відомостей, необхідних для контролю, перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, які відповідно до законів справляються при переміщенні товарів через митний кордон України. Тобто, наявність оформлених вантажних митних декларацій і закінчення митного оформлення свідчить про підтвердження митницею правильності застосування позивачем коду УКТЗЕД 90189030, правомірності ввезення товару на митну територію України, подання у повному обсягу документів та відомостей, оформлення належним чином ВМД, сплату в повній мірі податків і митних зборів, які стягуються під час імпорту товарів, а також дотримання підприємством вимог чинного законодавства з питань митної справи.

Суд зазначає, що відповідно до п.3 Порядку оформлення й використання Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України, затвердженого наказом Державної митної служби України №1227 від 12.12.2005 року, відмова в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України формується посадовою особою митного органу, яка з огляду на обставини, зокрема на відсутність документів, потрібних для здійснення митного оформлення чи пропуску товарів, прийняла рішення про відмову.

Як встановлено судом, картки відмови в прийнятті чотирнадцяти ВМД позивача митним органом не оформлялись. Під час здійснення митного контролю з боку посадових осіб відповідача зауваження до ВМД, поданих позивачем, були відсутні, а тому відповідач підтвердив правильність та достовірність заповнених ВМД. Вказані ВМД були подані для контролю правильності заповнення та повноти сплати митних зборів і податків відповідальній посадовій особі відповідача, яка здійснила перевірку факту та повноти і правильності сплати митних зборів і податків, про що зазначено у кожній ВМД відповідним штампом "сплачено" та особистим підписом особи, що здійснювала перевірку. Своїм правом на відмову у митному оформленні товару, у зв'язку з виявленими невідповідностями (якщо вони мали місце) митниця не скористалась.

Відтак суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 митниця не мала правових підстав для прийняття 29.03.2011 року податкового повідомлення-рішення про нарахування позивачу податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виявленням під час документальної невиїзної перевірки помилкового на її переконання визначення коду товарної номенклатури у ВМД, митне оформлення яких завершено від трьох років до року тому.

На час митного оформлення ТОВ "Індекс" спірних товарів, були чинними норми Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997 року та Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фордами" №2181-III від 21.12.2000 року, тому саме вони підлягали застосуванню. Натомість положення Податкового кодексу України, що набрав чинності з 01.01.2011 року зворотної дії в часі не мають, тому посилання відповідача на його право визначати платнику податків суму грошових зобовязань після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, безпідставні.

Згідно положень Міжнародної конвенції Гармонізованої системи опису та кодування товарів від 16.06.1983 року, до якої Україна приєдналась відповідно до Указу Президента України №466/2002 від 17.05.2002 року, остання включає в себе товарні позиції, субпозиції та віднесені до них цифрові коди. Статтею 3 Конвенції передбачено, що кожна договірна сторона зобов'язується використовувати всі товарні позиції та субпозиції Гармонізованої системи, а також віднесені до них цифрові коди без будь-яких доповнень та змін. Таким чином, митними органами мають без будь-яких зауважень прийматись коди товарів Гармонізованої системи до якої приєдналась Україна.

Враховуючи ту обставину, що позивачем до матеріалів справи долучено декларації постачальника - країни експортера на гемодіалізний концентрат бікарбонатний кислотний SW 95А, за даними яких, код товару визначено 90189030, встановлення ОСОБА_2 митницею іншого коду є порушенням Міжнародної системи опису та кодування товару.

Разом з тим класифікація приладдя за кодом 90189030 "обладнання гемодіалізне (штучні нирки, апарати штучної нирки та діалізатори)" можлива лише у випадку їх митного оформлення разом з самим апаратом, не ґрунтується на нормах Закону України "Про Митний тариф України" №2371-III від 05.04.2001 року.

Визначальним критерієм для класифікації товарів за кодом НОМЕР_1 за УКТЗЕД є підтвердження їх використання виключно або головним чином у апараті "штучна нирка". Без приладдя апарат не може функціонувати, а тому, не зважаючи на ту обставину, що по своїй суті це витратні матеріали, вони входять в комплектацію апарату. Відповідно до Державного стандарту України 4388:2005 "Вироби медичні. Класифікування залежно від потенційного ризику застосування. Загальні вимоги": приладдя це вироби, які самостійно не є медичними виробами, але які спеціально призначені для застосування разом з медичними виробами або в їх складі для того, щоб медичні вироби можна було використати відповідно з їх призначенням, а тому суд першої інстанції правильно вважав, що при митному оформленні такі товари вірно класифіковано позивачем за одним кодом згідно з УКТЗЕД НОМЕР_1, як "обладнання гемодіалізне (штучні нирки, апарати штучної нирки та діалізатори)".

Спірне податкове повідомлення-рішення винесене відповідачем також на підставі висновків про порушення позивачем вимог пп.5.1.7 п.5.1 ст.5 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997 року, оскільки при оформленні зазначених ВМД позивач вказав на наявність преференції "002" (рядок 36), тобто звільнення від сплати ПДВ. Норма пп.5.1.7 п.5.1 ст.5 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997 року, що був чинним на час митного оформлення позивачем товарів за спірними ВМД, визначала, що звільняються від оподаткування операції з поставки зареєстрованих та допущених до застосування в Україні лікарських засобів та виробів медичного призначення за переліком, що щорічно визначається Кабінетом Міністрів України до 1 вересня року, попередньо звітному. Якщо у такий строк перелік не встановлено, діє перелік минулого року. Згідно положень п.5.5. ст.5 того ж Закону, звільнення від оподаткування розповсюджується в тому числі і на операції з імпорту товарів.

Перелік виробів медичного призначення, операції з продажу яких звільняються від обкладення податком на додану вартість затверджено постановою Кабінету Міністрів України №1949 від 17.12.2003 року. В початковій редакції до такого Переліку з кодом НОМЕР_1 було включено лише "апарат штучної нирки". В редакції зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України №454 від 14.03.2007 року, що діє з 23.03.2007 року, до Переліку за кодом 90189030 включено "Нирки штучні (апарат штучної нирки, діалізатори та інші складові частини, приладдя штучної нирки)".

Згідно п.1. Порядку державної реєстрації виробів медичної техніки та медичного призначення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1497 від 09.11.2004 року, Державній реєстрації підлягають виготовлені в Україні та імпортовані медичні вироби за переліком, який визначається МОЗ. Наявність у позивача таких свідоцтв про державну реєстрацію зазначених медичних виробів, а саме на гемодіалізний концентрат бікарбонатний кислотний SW 95А, №5177/2006 на Duosol® з 2 моль/калія для проведення процедур гемо фільтрації, №4633/2005 на пірогенний фільтр для приготування надчистої діалізної рідини та №4704/2006 на Бікарбонат 10л, де у всіх випадках зазначено код за УКТЗЕД 90189030, була підставою відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1949 від 17.12.2003 року для звільнення такого імпортованого товару від обкладення податком на додану вартість

Відповідно до п.1.2 Порядку подання документів, які підтверджують право суб'єктів підприємницької діяльності на користування встановленими законодавством податковими пільгами під час митного оформлення товарів, що ввозяться на митну територію України або вивозяться з митної території України, затвердженого наказом Державної митної служби України №514 від 22.06.2006 року, митне оформлення товарів, щодо яких відповідно до законодавства України встановлено пільги в обкладенні ввізним/вивізним митом, податком на додану вартість або акцизним збором, здійснюється після подання всіх документів, необхідних для застосування пільг, або за умови сплати всіх належних податків і зборів, установлених законодавством України. Відповідно до пункту 2.1 Порядку, переліки документів, подання яких необхідне для здійснення митного оформлення товарів із застосуванням пільг в оподаткуванні відповідно до положень нормативно-правових актів, визначені в додатках 1-2 вищезазначеного Порядку. Пунктом 3 переліку документів, подання яких потрібне для застосування пільгового режиму оподаткування при митному оформленні товарів, що ввозяться на митну територію України, який є додатком №1 до Порядку, передбачено, що для звільнення від оподаткування ПДВ операцій із ввезення на митну територію України виробів медичного призначення (крім підакцизних товарів), зареєстро-ваних та допущених до застосування в Україні, подається оригінал реєстраційного посвідчення або його копія, або підтвердження державної реєстрації виробів медичного призначення, видане Міністерством охорони здоровя України, згідно з Переліком.

При митному оформленні товарів за ВМД позивачем було надано митному органу документи, подання яких необхідне для здійснення митного оформлення товарів із застосуванням пільг в оподаткуванні, що не заперечується відповідачем, тому жодних правових підстав для висновків про порушення ТОВ "Індекс" вимог Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997 року, як і Закону України "Про Митний тариф України" №2371-III від 05.04.2001 року та постанови Кабінету Міністрів України №1949 від 17.12.2003 року, у ОСОБА_2 митниці не було.

Враховуючи усе наведене вище, судова колегія дійшла висновку, що ОСОБА_2 митниця не мала правових підстав для прийняття податкового повідомлення-рішення №14 від 29.03.2011 року про визначення позивачу суми податкового зобовязання за платежем "податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб'єктами підприємницької діяльності" і з огляду на викладене вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що вказане податкове повідомлення-рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню в судовому порядку.

За таких обставин підстави для скасування постанови суду першої інстанції та для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 митниці Державної митної служби України залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 18 травня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: І.Ф.Бондарчук

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 з обмежегою відповідальністю "Індекс" вул.Орлова 47,м.Рівне,33009

3- відповідачу ОСОБА_2 митниця Державної митної служби України вул.Соборна, 104,м.Рівне,33028

4 - прокуратурі Рівненської області (рек. з пов.)