Справа № 804/3360/15
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2015-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2015 р. Справа № 804/3360/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Рябчук О.С. , розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -
27 лютого 2015 року Державна податкова інспекція у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач) про стягнення податкового боргу у розмірі 1568,14грн.
Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом. Копія ухвали суду від 02.03.2015 р. про відкриття скороченого провадження за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області направлена відповідачу на адресу, що зазначена в ЄДРПОУ. Проте, конверт з вмістом вказаного поштового відправлення повернувся на адресу судуз відміткою поштового відділення від 31.03.2015 р. про «за закінченням терміну зберігання».
Відповідач протягом десяти днів не надав до суду заперечень проти позову та позов не визнав.
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого для надання заперечень або заяви про визнання позову, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідач перебуває на податковому облікуу Державній податковій інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська з05.06.2008 рокуза №8845.
Відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 24.01.2012 р. №4429/10 ФОП ОСОБА_1 є платником єдиного податкупо ІІ групі (ставка єдиного податку - 20%).
З позовних вимог вбачається, що ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) має заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб в загальному розмірі 1568,14грн., з них:
-487,20грн. - недоїмки по єдиному податку,
-1080,94грн. - штрафних санкцій.
Заборгованість утворилась внаслідок:
- несвоєчасної сплати самостійно задекларованих зобов'язань згідно із заявою про застосування спрощеної системи оподаткуваннявід 24.01.2012 р. №4429/10 по строку сплати на 20.10.2014р. та 20.11.2014 р.; та
- не сплати по граничному строку сплати штрафних санкцій, нарахованих контролюючим органом за несвоєчасну сплату авансових внесків.
Так, матеріалами справи також встановлено, що 06.10.2014 р. фахівцем ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровськабуло проведенокамеральну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань своєчасності сплати авансових внесків єдиного податку.
За наслідками перевірки складено акт № 2531 від 06.10.2014 року.
В ході перевірки було встановлено порушення п.295.1 ст.295 Податкового кодексу України, а самесвоєчасну сплату авансових внесків єдиного податку.
Копію акту вручено відповідачу, що підтверджено матеріалами справи.
Сума штрафу за податковим повідомленням-рішенням зменшена за рахунок часткової сплати.
На виконання ст. 59 Податкового кодексу України відповідачу виставлена податкова вимога №35-22 від 16.10.2014 р. про сплату боргу на суму штрафу у розмірі 1080,94грн
Копія податкової вимоги надіслана платнику засобами поштового зв'язку. Проте, конверт з вмістом вказаного поштового відправлення повернувся на адресу відправника з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».
Згідно до ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до п.п. 36.1 - 36.3 ст. 36 Податкового кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до п. 291.2 ст. 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Відповідно до п. 294.3 ст. 294 Податкового кодексу України для суб'єктів господарювання, які перейшли на сплату єдиного податку із сплати інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом, перший податковий (звітний) період починається з першого числа місяця, що настає за наступним податковим (звітним) кварталом, у якому таким особа виписано свідоцтво платника єдиного податку, і закінчується останнім календарним днем останнього місяця такого періоду.
Відповідно до пп. 293.1 - 293.2 ст. 293 Податкового кодексу України ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).
Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: 1) для першої групи платників єдиного податку - у межах від 1 до 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати; 2) для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.
Відповідно до пп. 295.1-295.2 ст. 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.
У разі якщо сільська, селищна або міська рада приймає рішення щодо зміни раніше встановлених ставок єдиного податку, єдиний податок сплачується за такими ставками у порядку та строки, визначені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 цього Кодексу.
Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється органами державної податкової служби на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.
Згідно ст. 300 ПК України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.
Так, пунктом 122.1 ст. 122 ПК України визначено, що несплата (неперерахування) фізичною особою - платником єдиного податку, визначеною підпунктами 1 і 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, авансових внесків єдиного податку в порядку та у строки, визначені цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку відповідно до цього Кодексу.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до п. 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно до вимог ст. 58.3, 59.1 Податкового кодексу України податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.
Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України податковим боргом вважається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Відповідно до пункту 41.5. статті 41 Податкового Кодексу України органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких закінчився встановлений цим Кодексом строк оскарження.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд в порядку адміністративного судочинства може прийняти постанову про стягнення з відповідача коштів.
Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідач є платником єдиного податку з фізичних осіб.
Згідно із заявою про застосування спрощеної системи оподаткування від 24.01.2012 р. №4429/10 ФОП ОСОБА_1.є платником єдиного податку ІІ групи зі ставкою єдиного податку у розмірі 20% від розміру мінімальної заробітної плати у 2014 році, тобто 243,6грн. фіксованого розміру щомісячної плати податку.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем не сплачено фіксований розмір єдиного податку станом на 20.10.2014 р. та 20.11.2014 р.Окрім того, несвоєчасно сплачено авансові внески попередніх періодів, за що відповідачу нараховано 1182,5грн. штрафних санкцій, тобтоу розмірі 50% грошового зобов'язання, погашеного із затримкою.
Отже, податкове зобов'язання у розмірі 1568,14грн. (487,2грн.+1080,94грн.) є узгодженим, направлення відповідачу податкової вимоги від 16.10.2014 р. №35-22 на суму 1080,94грн. підтверджується матеріалами справи, докази оскарження вимоги відсутні.
За таких обставин, 1568,14грн. - є саме податковим боргом відповідача.
Отже, позивачем вжиті всі передбачені чинним законодавством заходи щодо стягнення з відповідача заборгованості з єдиного податку.
Враховуючи викладене, а також відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача щодо наявності боргу та відповідних проплат (в тому числі часткових), суд вважає позовні вимоги про стягнення з ФОП ОСОБА_1 податкового боргу по єдиному податку у розмірі 1568,14грн. обґрунтованими та такими, які підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 9, 11, 17, 69-72, 86, 94, 158-163, 167, 186, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС Дніпропетровській області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) суму податковогоборгу у загальному розмірі 1568,14грн. (одна тисяча п'ятсот шістдесят вісім гривень 14 копійок).
Постанова підлягає негайному виконанню відповідно до ч.6 ст.183-2 та ч.1 ст. 256 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя О.С. Рябчук