Справа № 824/76/15-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/76/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Лелюк О.П.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

28 квітня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Білоуса О.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представників позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представників відповідача: Ручак О.В., Бежана Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної фіскальної служби на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні представники позивача заперечували проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2015 року - без змін.

Представники відповідача підтримали доводи апеляційної скарги та просили суд задовольнити її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 15 грудня 2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_6 подав до митного оформлення митну декларацію №408040001/2014/018547 з пакетом товаросупровідних документів (облікова картка, акт огляду товару, товаротранспортна накладна №260 від 11 грудня 2014 року, коносамент №GHSZ1410137 GHSZ0000552 від 31 жовтня 2014 року, інвойс, контракт №4 від 18 травня 2013 року) для здійснення митного оформлення товару «Папки зшивачі з картону»: папка-реєстратор на кільцях, з ПВХ покриттям з зовнішнього боку, торгова марка Leader, розфасовані по 50 штук в коробці: Артикул 87612 - формат А4-7см-285000 шт.; Артикул 87622 - формат А4-5см-16200 шт.; папка-реєстратор на кільцях, з ПВХ покриттям з зовнішнього та внутрішнього боку, торгова марка Leader, розфасовані по 50 штук в коробці: Артикул 99612 - формат А4-7см-5950 шт.; Артикул 99622 - формат А4-5см-5450 шт. Всього 56100 шт.

Заявлена митна вартість товару згідно декларації митної вартості товару становить 41054,00 дол. США, що складає 644987,12 грн. (0,68 S/шт. та 0,72 S/шт.).

Митну вартість було визначено декларантом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Так, між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 (покупець) та китайською компанією «TAISHAN JINRI STATIONERY PLASTIC CO.LTD» (продавець) було укладено контракт №4 від 18 травня 2013 року, відповідно до пункту 1 якого продавець прийняв на себе зобов'язання виготовляти та поставляти товар, а покупець - приймати та оплачувати ці товари в порядку та на умовах, вказаних у контракті. Поставка товарів здійснюється протягом всього періоду дії цього контракту у відповідності до інвойсів продавці. Найменування та кількість товарів по даному контракту визначається згідно інвойсу кожної окремої партії. Загальна вартість товарів, які поставляються по даному контракту складає 200000 доларів США.

Відповідно до пункту 2 указаного контракту ціна на товари визначається для кожної партії та зазначається в інвойсах на конкретну поставку.

Згідно поданого декларантом інвойсу від 31 жовтня 2014 року UVG14-01 ціна товару - двосторонні та односторонні ПВХ папки-реєстратори становить 0,68 S/шт. та 0,72 S/шт відповідно.

В ході здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару митним органом встановлено, що документи, подані до митного оформлення, які підтверджують митну вартість, містять розбіжності, а саме:

- згідно пункту 3 зовнішньоекономічного контракту від 18 травня 2013 року №4 постачальник зобов'язаний здійснити та організувати завантаження товару протягом 90 календарних днів з дати здійснення авансового платежу, при цьому згідно пункту 5.2 зовнішньоекономічного контракту оплата здійснюється покупцем шляхом передоплати або з відстрочкою платежів в кількості 180 календарних днів згідно базису поставки згідно інвойсу, виставленого на партію товару;

- згідно пункту 5.2 зовнішньоекономічного контракту оплата здійснюється покупцем шляхом передоплати або з відстрочкою платежів в кількості 180 календарних днів згідно базису поставки згідно інвойсу, виставленого на партію товару, при цьому у інвойсі поданому до митного оформлення від 31 жовтня 2014 року UVG14-01 відсутня будь-яка інформація щодо умов оплати за товар;

- згідно поданої до митного оформлення цінової пропозиції, папки з артикулами 87612 та 87622 мають двошарове покриття ПВХ, а артикули 99612 та 99622 - одношарове покриття, при цьому згідно інвойсу від 31 жовтня 2014 року UVG14-01 та пакувального листа від 31.10.2014 б/н папки з артикулами 87612 та 87622 мають одношарове покриття ПВХ, а артикули 99612 та 99622 - двошарове покриття.

У зв'язку з цим, 15 грудня 2014 року посадовою особою митного органу запропоновано декларанту надати додаткові документи, про що зазначено на зворотному боці декларації митної вартості.

Було запропоновано надати:

1) висновки про якісні і вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару на широкий асортимент товарів для незалежного кола покупців, які можливо розповсюдити на імпортну партію товарів;

3) виписку з бухгалтерської документації щодо здійснення авансового платежу відповідно до пункту 3 зовнішньоекономічного контракту № 4 від 18 травня 2013 року;

4) інформацію біржових організацій про вартість сировини для виготовлення товару.

Також вказано, що відповідно до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження митної вартості товару.

На виконання указаних вимог позивачем надано:

1) прайс - лист б/н від 19 грудня 2014 року;

2) калькуляцію виробника товару б/н від 19 грудня 2014 року;

3) висновок ДП «Держзовнішінформ» від 19 грудня 2014 року №10/741;

4) цінові пропозиції на аналогічні товари з мережі Інтернет.

За результатами опрацювання зазначених документів митний орган дійшов таких висновків:

- прайс - лист виробника товару не може виступати в якості документа для підтвердження митної вартості, оскільки він не містить жодного посилання на термін дії, тобто неможливо визначити, чи вказана у ньому вартість товарів дійсна на момент здійснення поставки оцінюваного товару;

- калькуляція виробника товару не підтверджує числових складових заявленої митної вартості товару, оскільки при перерахунку всіх зазначених у ній витрат, загальна сума становить 644,69 $, при цьому наявна примітка, яка вказує, що зазначені витрати покривають до 1000 одиниць товару, усереднена вартість витрат (0,64469 $/шт.), тобто її неможливо співставити з числовими складовими заявленої декларантом митної вартості. У наданій калькуляції відсутні будь-які дані щодо товару, для якого дана калькуляція є дійсною, відсутні посилання на виставлений виробником товару інвойс чи прайс - лист, тобто інформацію, вказану у калькуляції, неможливо співставити із оцінюваною партією товарів. Крім того, не вказано також відсоток прибутку виробника, який зазвичай закладається у вартість товару;

- висновок ДП «Держзовнішінформ» від 19 грудня 2014 року №10/741 не може бути врахований, оскільки у ньому аналіз вартості товару проведено поверхнево, даний висновок ґрунтується тільки на підставі поданих до митного оформлення документах (зовнішньоекономічного контракту та інвойсі від 31 жовтня 2014 року UVG14-01), тобто при підготовці висновку не враховувалась залежність впливу якісних характеристик та інших чинників на кінцеву вартість продукції. Зокрема, у висновку зазначено суперечливі положення зовнішньоекономічного контракту щодо можливості здійснення передоплати або відтермінування платежу, але можливість збільшення вартості товару у разі відтермінування платежу не вивчено. Також не зазначено конкретних посилань на сайти з мережі Інтернет використаних в якості основи для порівняння. Отже, інформація надана у даному висновку не врахована, так як вона є підготовленою формально;

- цінові пропозиції на аналогічні товари з мережі Інтернет не можуть виступати в якості документа для підтвердження митної вартості, оскільки носять інформативний характер, проте жодним чином не підтверджують числових значень складових заявленої митної вартості.

Виписку з бухгалтерської документації щодо здійснення авансового платежу відповідно до пункту 3 зовнішньоекономічного контракту та інформацію біржових організацій про вартість сировини для виготовлення товару декларантом не було надано.

За результатами проведеного аналізу та опрацювання документів поданих до митного оформлення, а також додаткових документів, наданих декларантом, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №408000011/2014/000001/1 від 23 грудня 2014 року.

Відповідно до прийнятого рішення митну вартість товару скориговано до 75504,00 дол. США.

З метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості між митним органом та декларантом було проведено консультацію, за результатами якої обрано метод визначення митної вартості - резервний.

При цьому, як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів №408000011/2014/000001/1 від 23 грудня 2014 року, методи визначення митної вартості товару, що передували обраному (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість)), не були використані, оскільки в митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами та відсутня інформація щодо обчисленої вартості, наданої виробником товарів.

На підставі аналізу митної вартості товарів, раніше визнаних (визначених) митними органами, за основу для визначення митної вартості товару в даному випадку взято митну декларацію від 05 грудня 2014 року №508040000/2014/4115 за рівнем митної вартості 3,0$/кг (товар «Папка для зберігання документів, картона, форматом А4 з механізмом кріплення. Торговельна марка «DATUM». Виробник: ТОР SТАТІONERY СОМРАNY LLP. Країна виробництва СN», країна походження Китай).

Також при визначенні митної вартості товару митним органом було додатково враховано митне оформлення ідентичного товару «Папки зшивачі з картону» за кодом УКТЗЕД походженням з Китаю, здійснене ФОП ОСОБА_6 за тим же зовнішньоекономічним контрактом від 18 травня 2013 року №4 за митною декларацією від 09 жовтня 2013 року №408040000/2013/014526 за самостійно визначеним декларантом рівнем митної вартості 3,0$/кг.

На підставі рішення про коригування митної вартості товарів №408000011/2014/000001/1 від 23 грудня 2014 року м/п (митний пост) «Чернівці» надав позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №408040001/2014/00032, в якій причиною відмови вказано не підтвердження числових значень складових митної вартості декларантом, передбачених частиною 3 статті 53 Митного кодексу України.

Також роз'яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а саме: подання нової митної декларації із зазначенням рівня митної вартості товарів відповідно до рішення про корегування митної вартості №408000011/2014/000001/1 від 23 грудня 2014 року.

Не погоджуючись з такими рішеннями митного органу, ОСОБА_6 15 січня 2015 року звернувся до Чернівецької митниці ДФС з проханням винести рішення про визнання заявленої митної вартості товару та скасування прийнятого рішення. При цьому надав додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються, а саме:

- калькуляцію виробника товару під артикулом № 87612 (оригінал та переклад);

- калькуляцію виробника товару під артикулом № 87622 (оригінал та переклад);

- калькуляцію виробника товару під артикулом № 99612 (оригінал та переклад);

- калькуляцію виробника товару під артикулом № 99622 (оригінал та переклад);

- запит щодо терміну дії прайс - листа та умов оплати товару від 08 січня 2015 року (оригінал та переклад);

- відповідь на запит щодо терміну дії прайс - листа та умов оплати товару (оригінал та переклад);

- довідку Чернівецької ТПП №2 від 12 січня 2015 року щодо вартості сировини;

- довідку Чернівецької ТПП №3 від 12 січня 2015року щодо вартості сировини; цінові пропозиції світових виробників на аналогічні товари; завірену копію диплому перекладача та свідоцтва про шлюб.

Листом за №457/24-70-25-02-21 від 19 січня 2015 року Чернівецька митниця ДФС відмовила заявнику у скасуванні рішення про коригування митної вартості товару №408000011/2014/000001/1 від 23 грудня 2014 року.

Розглядаючи даний позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем, необґрунтовано з порушенням норм чинного законодавства прийнято рішення про коригування митної вартості товару №408000011/2014/000001/1 від 23 грудня 2014 року. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частин першої та другої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу, якою передбачені методи визначення митної вартості товарів.

Частиною першою та другою статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно положень статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

За змістом статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно положень статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ОАТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

При цьому, враховуючи фактичні обсяги партії товарів, для визначення митної вартості використовується найменша вартість із альтернативних, згідно наявної у митного органу інформації.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органи доходів і зборів (митні органи) мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Разом з тим дискреційні функції таких органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

Крім цього, суд враховує правову позицію в даних спірних правовідносинах Верховного Суду України, викладену, зокрема, у постанові від 29 травня 2012 року у справі №21-91а12: «За умови не наведення митним органом доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації; а також витребування цим органом всього переліку документів, передбачених пунктом 11 Порядку № 1766, без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, касаційний суд дійшов правильного висновку про протиправність рішення цього органу щодо застосування шостого (резервного) методу визначення митної вартості товару без послідовного застосування попередніх п'яти, як це встановлено частиною п'ятою статті 266 МК, та без обґрунтування неможливості їх застосування».

З оскаржуваного рішення про корегування митної вартості товарів вбачається, що при перевірці заявленої позивачем митної вартості товару відповідачем встановлено розбіжності в документах, які було подані декларантом до митного оформлення на підтвердження заявленої ним митної вартості.

Як уже зазначалось вище, наявність розбіжності у поданих декларантом до митного оформлення документах є однією з підстав, визначених частиною третьої статті 53 МК України, для органу доходів і зборів вимагати від декларанта додаткових документів.

Розбіжності в документах, на думку контролюючого органу, полягали у суперечливості пунктів 3 та 5.2 зовнішньоекономічного контракту від 18 травня 2013 року №4, а також у помилці в описі товару в інвойсі та в пакувальному листі на партію товару, який ввозився на митну територію України.

Відповідач стверджував, що надання відстрочки платежів по контракту (пункт 5.2 контракту) суперечить умові про обов'язкове завантаження товару протягом 90 календарних днів з дати здійснення авансового платежу (пункт 3 контракту). При цьому у інвойсі поданому до митного оформлення від 31 жовтня 2014 року UVG14-01 відсутня будь-яка інформація щодо умов оплати за товар.

Також в судовому засіданні відповідач вказував про те, що будь-яких змін чи доповнень до контракту в письмовому вигляді, у т.ч. і щодо умов оплати, як це передбачено пунктом 9.3 зовнішньоекономічного контракту від 18 травня 2013 року №4, позивачем надано не було.

Водночас суд, дослідивши зовнішньоекономічний контракт від 18 травня 2013 року №4, вважає, що наведені пункти контракту не є суперечливими.

Так, пунктом 5.2 передбачено два шляхи опалити товару: шляхом передоплати або з відстрочкою платежів в кількості 180 календарних днів згідно базису поставки на підставі інвойсу, виставленого на партію товару.

В даному випадку позивачем було обрано оплату товару з відстрочкою платежів в кількості 180 календарних днів (до 28 квітня 2015 року) згідно базису поставки на підставі інвойсу, виставленого на партію товару.

Пунктом же 3 контракту передбачено обов'язок постачальника організувати завантаження товару протягом 90 календарних днів з дати здійснення авансового платежу.

При цьому, як пояснили представники позивача, який згідно зовнішньоекономічного контракту від 18 травня 2013 року №4 є покупцем, даний пункт визначений за ініціативою самого покупця для недопущення несвоєчасної поставки вже оплаченого ним товару, а в разі здійснення оплати з відстрочкою платежу, продавець не несе вказаного обов'язку.

Крім цього, в ході судового розгляду справи, позивачем на підтвердження здіснення ним оплати за канцелярські товари згідно зовнішньоекономічного контракту від 18 травня 2013 року №4 на підставі інвойсу від 31 жовтня 2014 року UVG14-01 було надано платіжне доручення №1 від 11 лютого 2015 року, відповідно до якого позивачем оплачено 38604 дол. США.

Таким чином, висновок органу доходів і зборів про наявність розбіжностей в зовнішньоекономічному контракті від 18 травня 2013 року №4 щодо умов оплати за товар є помилковим.

Також в рішенні про корегування митної вартості товарів зазначено, що згідно поданої до митного оформлення цінової пропозиції, папки з артикулами 87612 та 87622 мають двошарове покриття ПВХ, а артикули 99612 та 99622 - одношарове покриття, при цьому згідно інвойсу від 31 жовтня 2014 року UVG14-01 та пакувального листа від 31.10.2014 б/н папки з артикулами 87612 та 87622 мають одношарове покриття ПВХ, а артикули 99612 та 99622 - двошарове покриття.

Тобто, на думку відповідача, мала місце помилка в описі товару, в інвойсі та в пакувальному листі на партію товару, який ввозився на митну територію України.

Поряд з цим, як пояснили в судовому засіданні представники позивача, така помилка є суто технічною.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що при митному оформленні товару на підтвердження заявленої митної вартості позивач, крім інших документів, подав лист продавця-виробника із зауваженнями, в якому зазначено про помилки та виправлено їх.

Отже, технічна помилка щодо опису товару в ціновій пропозиції та в інвойсі й пакувальному листі була фактично усунена декларантом під час митного оформлення товару.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про помилковість тверджень органу доходів і зборів щодо наявності обґрунтованого сумніву у достовірності поданих декларантом відомостей на підтвердження правильності визначення ним митної вартості товарів за ціною договору.

Позивачем відповідно до частини першої та другої статті 53 МК України одночасно з митною декларацією №408040001/2014/018547 від 15 грудня 2015 року було подано органу доходів і зборів необхідні документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: облікову картку, акт огляду товару, товаротранспортну накладну №260 від 11 грудня 2014 року, коносамент №GHSZ1410137 GHSZ0000552 від 31 жовтня 2014 року, інвойс від 31 жовтня 2014 року UVG14-01, контракт №4 від 18 травня 2013 року, експертну декларацію від 31 жовтня 2014 року, лист продавця-виробника із зауваженнями.

Відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що при прийнятті оскаржуваних рішень на стадії перевірки поданих позивачем документів на підтвердження заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів діяв без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); упереджено, недобросовісно й нерозсудливо.

Також, суд звертає увагу на те, що прийшовши до висновку про наявність розбіжностей у документах, поданих позивачем до митного оформлення, та вказавши у митній декларації на документи, які потрібно додатково надати позивачу на підтвердження заявленої ним митної вартості товару, контролюючий орган не зазначив обставини, які ці документи повинні підтвердити.

Викладене дає підстави дійти висновку про протиправність оскаржуваного позивачем рішення про корегування митної вартості товарів.

До того ж, в судовому засіданні відповідач не довів те, що витребувані митним органом у декларанта документи, зокрема, такі як: висновки про якісні і вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару на широкий асортимент товарів для незалежного кола покупців, які можливо розповсюдити на імпортну партію товарів; інформація біржових організацій про вартість сировини для виготовлення товару, є документами, необхідними для усунення (спростування) саме тих розбіжностей, які мали місце, на думку митного органу, в документах, поданих позивачем до митного оформлення товару й полягали у суперечливості пунктів 3 та 5.2 зовнішньоекономічного контракту від 18 травня 2013 року №4 (щодо умов оплати товару), а також у помилці в описі товару в інвойсі та в пакувальному листі на партію товару, який ввозився на митну територію України.

Поряд з цим позивачем на вимогу органу доходів і зборів було надано: прайс-лист б/н від 19 грудня 2014 року; калькуляцію виробника товару б/н від 19 грудня 2014 року; висновок ДП «Держзовнішінформ» від 19 грудня 2014 року №10/741; цінові пропозиції на аналогічні товари з мережі Інтернет, за результатами опрацювання яких митний орган дійшов висновку, що вони не підтверджують заявлену позивачем митну вартість товару.

В ході дослідження судом наявних у справі письмових доказів відповідачем, всупереч положенням частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, не було аргументовано доведено, що надані позивачем на вимогу органу доходів і зборів документи, в сукупності із наданими 15 грудня 2014 року до митного оформлення документами, не підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару за основним методом.

Не доведено відповідачем на підставі належних доказів і те, що визначити митну вартість товару за другим-п'ятим методом було неможливим. Тобто не доведено правомірність незастосування кожного наступного методу і обґрунтованих причин незастосування попереднього методу визначення митної вартості товарів.

Судом встановлено, що обравши резервний метод визначення митної вартості товару, відповідачем за основу було взято декларацію від 05 грудня 2014 року №508040000/2014/4115 за рівнем митної вартості 3,0$/кг (товар «Папка для зберігання документів, картона, форматом А4 з механізмом кріплення. Торговельна марка «DATUM». Виробник: ТОР SТАТІONERY СОМРАNY LLP. Країна виробництва СN», країна походження Китай).

Водночас з указаної декларації вбачається, що задекларований у ній товар ввезено товариством з обмеженою відповідальністю «Будпостач-Інвест» у значно меншій кількості, ніж фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 та на інших комерційних умовах.

Митним органом не доведено те, що митна вартість 3,0$/кг, вказана у декларації від 05 грудня 2014 року №508040000/2014/4115, була найменшою вартістю із альтернативних згідно наявної у митного органу інформації станом на час прийняття оскаржуваного рішення про корегування митної вартості товару.

Наданий відповідачем витяг з центральної бази даних ЄАІС міністерства доходів і зборів від 14 лютого 2015 року не доводить тверджень митного органу про те, що митна декларація від 05 грудня 2014 року №508040000/2014/4115 була єдиним випадком по Україні розмитнення товару за аналогічним кодом УКТЗЕД.

Також згідно рішення Чернівецької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №408000011/2014/000001/1 від 23 грудня 2014 року при визначенні митної вартості товару митним органом було додатково враховано митне оформлення ідентичного товару «Папки зшивачі з картону» за кодом УКТЗЕД походженням з Китаю, здійснене ФОП ОСОБА_6 за тим же зовнішньоекономічним контрактом від 18 травня 2013 року №4 за митною декларацією від 09 жовтня 2013 року №408040000/2013/014526 за самостійно визначеним декларантом рівнем митної вартості 3,0$/кг.

З приводу вказаної декларації представники позивача пояснили, що заявлена ОСОБА_6 митна вартість аналогічного товару з урахуванням доставки з Китаю до Одеси скорегована декларантом під незаконним впливом митного органу до 606956,45 грн., що за курсом 7.993 становить 75936 долари США, що майже вдвічі більше її реальної вартості. Тому вартість за 1 кг аналогічного товару, визнана митним органом в жовті 2013 року становить 75936/25312 та дорівнює 3,00 долари США.

Крім цього, судом встановлено, що на підтвердження заявленої митної вартості товару за основним методом та з метою скасування рішення Чернівецької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №408000011/2014/000001/1 від 23 грудня 2014 року ОСОБА_6 було подано 15 січня 2015 року до Чернівецької митниці ДФС ряд додаткових документів: калькуляцію виробника товару під артикулом № 87612 (оригінал та переклад); калькуляцію виробника товару під артикулом № 87622 (оригінал та переклад); калькуляцію виробника товару під артикулом № 99612 (оригінал та переклад); калькуляцію виробника товару під артикулом № 99622 (оригінал та переклад); запит щодо терміну дії прайс - листа та умов оплати товару від 08 січня 2015 року (оригінал та переклад); відповідь на запит щодо терміну дії прайс - листа та умов оплати товару (оригінал та переклад); довідку Чернівецької ТПП № 2 від 12 січня 2015 року щодо вартості сировини; довідку Чернівецької ТПП № 3 від 12 січня 2015року щодо вартості сировини; цінові пропозиції світових виробників на аналогічні товари; завірену копію диплому перекладача та свідоцтва про шлюб.

Розглянувши вказані документи, Чернівецька митниця ДФС відмовила заявнику у скасуванні рішення про коригування митної вартості товару №408000011/2014/000001/1 від 23 грудня 2014 року.

Вказуючи, що надані ОСОБА_6 калькуляції виробника товару не можуть слугувати додатковим документом для підтвердження митної вартості товару, відповідач виходив з невідповідності ваги однієї папки, що зазначена у калькуляціях, вазі в упаковочному листі від 31 жовтня 2014 року б/н, поданого при митному оформленні, та дійшов висновку, що надані калькуляції не стосуються імпортованого товару, який оцінюється.

Поряд з цим в судовому засіданні представники позивача пояснили та надали лист китайської компанії «TAISHAN JINRI STATIONERY PLASTIC CO.LTD» від 27 січня 2015 року з інформацією про те, що вагу папок в указаних вище калькуляціях зазначено з урахуванням відходів виробництва. Згідно калькуляції компанії «TAISHAN JINRI STATIONERY PLASTIC CO.LTD» від 31 жовтня 2014 року вартість витрат для виготовлення товарів під артикулами №87612 та №87622 складає 0,64469 $/шт., а під артикулами №99612 та №99622 - 0,68232 $/шт., що є собівартістю продукції. Ціна, по якій товар реалізується ФОП ОСОБА_6, становить 0,68$ та 0,72$. Заробіток компанії від реалізації складає орієнтовно 5% та включений у ціну товару.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв'язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем при митному оформленні товару, а потім і на вимогу митного органу та при зверненні 15 січня 2015 року до Чернівецької митниці ДФС було надано достатньо необхідних та можливих документів на підтвердження заявленої митної вартості товару.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Білоус О.В.

Курко О. П.