Справа № 2-а-1410
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2012-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гресько В.А.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"26" червня 2012 р. Справа № 2-а-1410

ОСОБА_2 апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Євпак В.В.

ОСОБА_3,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Ємільчинської райдержадміністрації Житомирської області та ОСОБА_2 обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на постанову Ємільчинського районного суду Житомирської області від "20" грудня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Ємільчинської районної державної адміністрації Житомирської області та ОСОБА_2 обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до Ємільчинського районного суду Житомирської області з адміністративним позовом до ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Ємільчинської районної державної адміністрації Житомирської області та ОСОБА_2 обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Ємільчинського районного суду Житомирської області від 20 грудня 2011 року позов було задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Ємільчинської районної державної адміністрації Житомирської області та ОСОБА_2 обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат звернулися до суду з апеляційними скаргами, в яких просять її скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити. В апеляційних скаргах відповідачі вказує, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам чинного законодавства та прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Позивач та відповідачі не скористалися своїм правом на участь в судовому засіданні: повноважних представників в засідання суду не направили, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

За таких підстав, з врахуванням приписів ч.4 ст.196 КАС України, п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд апеляційної скарги здійснюється судової колегією за відсутності позивача та представників відповідачів, в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з такого.

ОСОБА_5 має статус ветерана війни (посвідчення "АБ" №067036).

Згідно ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції згідно із Законом від 25.12.1998р. №367-ХІУ щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Згідно змін, внесених Законом України від 28.12.2007р. №.107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" частину сьому статті 12 викладено в такій редакції: "Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України."

Однак, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008р. №10-рп/2008, вказані зміни визнано неконституційними, а отже ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має застосовуватись у чинній редакції.

Також, згідно з ч.3 статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Тому, пенсії та інші види соціальних виплат, що є єдиним джерелом існування не можуть бути нижче від прожиткового мінімуму, який встановлюється законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999р. №966-14 для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком застосовується прожитковий мінімум.

Із вищезазначеного випливає, що прожитковий мінімум є основою для розрахунку мінімальної заробітної плати, мінімальної пенсії за віком, інших соціальних виплат виходячи

3 вимог Конституції України та законів України, та грунтується, зокрема, на частині 3 статті 46 Конституції, у відповідності до якої пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги не можуть бути нижчими ніж прожитковий мінімум, встановлений законом.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", згідно якої мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, положення частини 3 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не можуть бути взяті до уваги, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на підвищення пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого Самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2004 р. №177 "Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" Міністерство фінансів і Державне казначейство забезпечують щороку до 10 квітня виділення коштів Міністерству праці та соціальної політики для виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", для подальшого перерахування їх місцевим органам праці та соціального захисту населення.

Вказана постанова містить положення й щодо того, що Міністерство оборони, інші силові структури мають забезпечувати подання місцевим органам праці та соціального захисту населення щороку до 1 березня списків ветеранів війни, яким зазначена у пункті 1 цієї постанови виплата передбачається законом про Державний бюджет на відповідний рік.

Тобто, Головне управління праці та соціального захисту населення облдержадміністрації безпосередньо не здійснює соціальні виплати ветеранам війни й не має реєстраційних рахунків для обліку коштів та кошторисних призначень на здійснення зазначених виплат, воно, як головний розпорядник бюджетних коштів, здійснює розподіл бюджетних призначень між розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня відповідно до кошторисних призначень.

Одночасно, слід зазначити, що ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення, ОСОБА_4 Пенсійного фонду України тощо, в свою чергу, формують та подають ОСОБА_2 обласному центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат відповідні списки ветеранів війни.

Отже, Центр, здійснюючи надання соціальної допомоги ветеранам війни, отримавши списки ветеранів війни, має здійснювати їх перевірку та виплату грошової допомоги в розмірах, визначених Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Отже, відповідачі повинні діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та провести позивачу відповідні нарахування та виплати з врахуванням фактично виплачених сум щорічної соціальної допомоги до 5-го травня.

Відповідно до ч.2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, судова колегія приходить до висновку, що відповідач не довів правомірність своєї бездіяльності, яка полягає у невиплаті позивачу соціальної допомоги до 5-го травня у розмірі, встановленому ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

За наведеного, постанова суду першої інстанції у даній справі є обґрунтованою та законною, а тому її слід залишити без змін, доводи ж відповідача не є переконливими, спростовуються наведеним вище та не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції, а тому апеляційні скарги слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Ємільчинської райдержадміністрації Житомирської області та ОСОБА_2 обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат залишити без задоволення, а постанову Ємільчинського районного суду Житомирської області від "20" грудня 2011 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: ОСОБА_6

ОСОБА_3

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_5 с. Ополонівка,Ємільчинський район, Житомирська область

3- відповідачу ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Ємільчинської районної державної адміністрації Житомирської області вул.Шевченка, 2,Ємільчине,Ємільчинський район, Житомирська область,11200

4 - відповідачу ОСОБА_2 обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат вул.Черняховського, 105,м.Житомир,10025