Справа № 0602/1341/2012
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2012-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Ковалик Ю.А.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"01" листопада 2012 р. Справа № 0602/1341/2012

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Баранівського районного суду Житомирської області від "23" липня 2012 р. про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Баранівському районі Житомирської області про визнання рішення протиправним , повернення безпідставно утриманих коштів та про зобовязання не утримувати решту переплати в сумі 104,10 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Баранівського районного суду від 23.07.2012 р. адміністративний позов ОСОБА_3 залишено без розгляду з мотивів пропуску строку звернення до суду, клопотання позивача про поновлення цього строку залишено без задоволення.

Не погоджуючись з цією ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм процесуального права, просив ухвалу скасувати, а справу направити для продовження її розгляду по суті до суду першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст.195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач про порушення свого права (зокрема про наявність рішення №463 від 30.08.2010 р.) дізнався у травні та липні 2011 року, однак до суду звернувся з позовом лише в липні 2012 року.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи, оскільки сам позивач до позовної заяви додав копії відповідей ОСОБА_4 Пенсійного фонду України №113 від 01.04.2011 р., №1064/0-11 від 18.05.2011 р., №2910/02 від 18.05.2011 р., №4342/02 від 28.07.2011 р. та інші (а.с.5-19).

З цих відповідей вбачається, що позивача у зазначені дати було повідомлено про існування спірного рішення, а тому саме з цього моменту він дізнався про порушення свого права та мав звернутися до суду з позовом про його захист.

Твердження позивача у апеляційній скарзі про те, що зверненню до суду перешкоджав той факт, що він не був ознайомлений зі змістом спірного рішення, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки це не перешкоджало йому звернутися до суду з позовом, тим більше позивач був повідомлений про номер, дату прийнятого рішення та відсоток відрахувань.

За змістом ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову, субєкт владних повноважень зобовязаний подати суду всі наявні в нього документи та матеріали.

Тобто, при зверненні до суду позивач не був зобовязаний надавати спірне рішення і доводити правомірність його прийняття.

Адміністративний суд з метою оперативного розгляду справи, відповідно до ст.110 КАС України, виходячи з принципу офіційного зясування всіх обставин у справі, визначеного ст.ст.7, 11 КАС України також міг витребувати необхідні докази за власною ініціативою.

Крім того, позивач мав можливість для захисту свої прав звернутися з клопотанням про забезпечення доказів до відкриття провадження у справі в порядку ст.ст.73-75 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правомірно залишив без розгляду позовну заяву в частині позовних вимог про визнання протиправним рішення відповідача №463 від 30.08.2010 р., хоча і помилково вважав, що для звернення до суду з таким позовом встановлюється місячний строк. Оскаржуване рішення не є таким, на підставі якого субєктом владних повноважень може бути заявлено вимогу про стягнення коштів, а було самостійною підставою для відрахування коштів з позивача.

За змістом ст.200 КАС України правильне по суті судове рішення не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань, а тому ухвала в цій частині скасуванню не підлягає.

Разом з тим, при винесені оскаржуваної ухвали суд першої інстанції не врахував, що позивачем також заявлено вимоги про повернення безпідставно утриманих коштів та про зобовязання не утримувати решту переплати в сумі 104,10 грн.

Утримання коштів з пенсії позивача продовжувалось на момент звернення його до суду. Відтак суд першої інстанції мав зясувати, протягом якого періоду проводилось утримання цих коштів та визначитися, чи предявлені ці вимоги в межах строку звернення до суду, чи були підстави для поновлення строку звернення до суду щодо цих вимог.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає ухвалу в частині залишення без розгляду позовних вимог позивача про повернення безпідставно утриманих коштів та про зобовязання не утримувати решту переплати в сумі 104,10 грн. такою, що винесена передчасно, без зясування всіх необхідних обставин справи.

За змістом ст.204 КАС України, скасовуючи ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, суд апеляційної інстанції повинен направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, ухвалу Баранівського районного суду Житомирської області від "23" липня 2012 р. про залишення позову без розгляду скасувати в частині залишення без розгляду позовних вимог позивача про повернення безпідставно утриманих коштів та про зобовязання не утримувати решту переплати в сумі 104,10 грн. Справу в частині позовних вимог про повернення безпідставно утриманих коштів та про зобовязання не утримувати решту переплати в сумі 104,10 грн. направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі. В частині скасування рішення суду першої інстанції щодо залишення без розгляду позовних вимог позивача про повернення безпідставно утриманих коштів та про зобовязання не утримувати решту переплати в сумі 104,10 грн. є остаточною і оскраженню не підлягає.

В іншій частині ухвала може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: ОСОБА_5

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано: р.л.п.

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 вул. Кірова, 79,м. Баранівка,Баранівський район, Житомирська область,12700

3- відповідачу ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Баранівському районі Житомирської області вул.Леніна,10,м. Баранівка,Баранівський район, Житомирська область,12700