Справа № 2а-3219/09/0870
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2015-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

10 березня 2015 року м. Київ В/800/1151/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого-судді Заїки М.М.,

суддів Стародуба О.П.,

Кочана В.М.,

Черпака Ю.К.,

Штульман І.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 08 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України через Вищий адміністративний суд України із заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 08 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2012 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08 липня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2011 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - без змін.

Так, в ухвалі від 08 липня 2014 року, яку просить переглянути заявник, Вищий адміністративний суд України, залишаючи без змін рішення судів першої і апеляційної інстанцій про відмову у задоволені позову, виходив з правомірності винесення Міністром юстиції України 05 грудня 2002 року наказу № 1172/к про звільнення позивача за прогул 14 жовтня 2002 року, оскільки відповідачем доведено факт відсутності ОСОБА_4 на робочому місці 14 жовтня 2002 року без поважних причин. Позивачем не надано документів на підтвердження поважності причини своєї відсутності та будь-яких письмових або усних пояснень з цього приводу керівництву Запорізького обласного управління юстиції або Міністерству юстиції України. Крім того, факт відсутності позивача на роботі 14 жовтня 2002 року підтверджується книгою реєстрації виходу на роботу та табелем обліку робочого часу працівників Запорізького обласного управління юстиції.

В заяві про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 08 липня 2014 року заявник порушує питання про її скасування, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

В ухвалах Вищого адміністративного суду України від 27 листопада 2014 року №К/800/4440/14, від 02 грудня 2014 року №К/9991/67597/11, на які посилається заявник як на підставу неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, суди касаційної інстанції, залишаючи без змін судові рішення судів попередніх інстанцій про часткове задоволення позову про скасування наказів про звільнення та поновлення на роботі, виходили з того, що позивачів звільнено у період тимчасової непрацездатності, тобто з порушенням ч. 3 ст. 40 КЗпП України.

Також заявник посилається на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 27 листопада 2014 року №К/9991/50321/12, в якій суд касаційної інстанції, залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій про задоволення позову, виходив з того, що відповідачем не доведено правомірність прийняття наказу про звільнення і не наведено обґрунтувань щодо застосування до позивача найбільш суворого покарання у вигляді звільнення з посади.

Як вбачається зі змісту ухвали Вищого адміністративного суду України від 08 липня 2014 року, про перегляд якої ставиться питання, ухвал Вищого адміністративного суду України від 27 листопада 2014 року №К/800/4440/14, від 02 грудня 2014 року №К/9991/67597/11, від 27 листопада 2014 року №К/9991/50321/12, на які скаржник посилається як на підставу перегляду справи, - вони постановлені за результатами вирішення подібних правовідносин.

Разом з тим, як вбачається зі змісту заяви та приєднаних до неї додатків, обставини справи, що розглядаються, відмінні від тих, на які посилається заявник в обґрунтування наявності підстав для перегляду справи, що не дає можливості дійти висновку щодо неоднаковості застосування судом касаційної інстанції однієї й тієї самої норми права.

З огляду на зазначене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що зазначена справа не може бути допущена до перегляду Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 236 - 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Відмовити в допуску до провадження Верховного Суду України адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в порядку перегляду по цій справі ухвали Вищого адміністративного суду України від 08 липня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.М. Заїка

Судді О.П. Стародуб

В.М. Кочан

Ю.К. Черпак

І.В. Штульман