Справа № 826/6352/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/6352/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

27 квітня 2015 року №826/6352/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія»

до

відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві

про

визнання протиправними дій та скасування постанов від 18.03.2015 у виконавчому провадженні ВП№43191311,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві про визнання протиправними дій, скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 18.03.2015 ВП№43191311 та постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 18.03.2015 ВП№43191311.

Позовні вимоги мотивовано тим, що виконавчий лист Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.04.2014 по справі №442/1120/13-ц позивачем виконано у добровільному порядку, а тому постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 18.03.2015 є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідач явку свого представника в судове засідання 23.04.2015 не забезпечив, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Через відділ документообігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян Окружного адміністративного суду міста Києва подав заперечення, якими просив в задоволенні позову відмовити з підстав його необґрунтованості.

Розгляд справи здійснено в письмовому провадженні згідно із приписами частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві від 07.05.2014 ВП№43191311 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.04.2014 по справі №442/1120/13-ц, боржнику у виконавчому провадженні (приватному акціонерному товариству «Українська пожежно-страхова компанія») встановлено строк для добровільного виконання виконавчого документу.

Як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, вказану постанову про відкриття виконавчого провадження від 07.05.2014 ВП№43191311 отримано приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» 30.05.2015.

На підставі поданої позивачем заяви про зупинення виконавчого провадження від 06.06.2014, у зв’язку з касаційним розглядом справи №442/1120/13-ц, державним виконавцем 06.06.2014 винесено постанову про зупинення виконавчого провадження В№43191311.

Після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, (ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.08.2014, відповідно до якої, касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» відхилено), державним виконавцем 18.03.2015 винесено постанову про поновлення виконавчого провадження №43191311.

Одночасно, в рамках вказаного виконавчого провадження, відповідачем винесено оскаржувані постанови від 18.03.2015 про стягнення з боржника виконавчого збору та постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Враховуючи добровільне виконання виконавчого листа Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.04.2014 по справі №442/1120/13-ц, не погоджуючись із діями відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві з винесення постанов та з постановами від 18.03.2015 ВП№43191311 про стягнення виконавчого збору та про стягнення витрат на проведення виконавчих дій, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Частиною першою статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що на державного виконавця покладено обов'язок вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно з частиною другою статті 25 Закону України “Про виконавче провадження”, державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно з частинами першою та третьою статті 27 зазначеного Закону у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення. У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Частиною першою статті 28 Закону України “Про виконавче провадження” встановлено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до статті 41 зазначеного Закону, витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, які використовуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Кошти виконавчого провадження складаються з: авансового внеску стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; стягнутих з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій; інших надходжень, що не суперечать законодавству. До витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату: перевезення, зберігання і реалізації майна боржника; послуг експертів, суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до провадження виконавчих дій; поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум; проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини; розміщення оголошення в засобах масової інформації; виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень; інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби. Про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Зазначена постанова надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ними до суду у десятиденний строк.

Отже, у випадку невиконання боржником рішення майнового характеру у встановлений державним виконавцем строк, який не має перевищувати семи днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню та витрати пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій. При цьому у випадку отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій не стягуються.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавче провадження в рамках якого було прийнято постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій від 18.03.2015 ВП№43191311 було відкрито постановою від 07.05.2014 та зупинено 06.06.2014 постановою відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві у зв'язку касаційним розглядом справи №442/1120/13-ц.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.08.2014 по справі №442/1120/13-ц, касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» відхилено.

Так, у зв’язку з відсутністю обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, відповідачем 18.03.2015 винесено постанову про поновлення виконавчого провадження.

Як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, постанову про поновлення виконавчого провадження від 18.03.2015 ВП№43191311 отримано приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» 25.03.2015.

Судом встановлено, що з дня отримання позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження, а саме з 30.05.2014 до строку наданого для добровільного виконання виконавчого листа, коли було зупинено виконавче провадження, строк для добровільного виконання позивачем виконавчого листа Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.04.2014 по справі №442/1120/13-ц не закінчився, а на момент, коли відпали обставини, які були підставою для зупинення зазначеного виконавчого провадження позивачем рішення за яким було відкрито виконавче провадження ВП№43191311 було виконано в добровільному порядку в семиденний строк, відтак, у суду відсутні підстави для висновку про наявність у відповідача правових підстав для стягнення з позивача витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Суд наголошує на тому, що Законом України "Про виконавче провадження" передбачена можливість для боржника добровільного виконання виконавчого документа у строк до семи днів після відкриття виконавчого провадження, проте за умови доведення до боржника відповідної постанови державного виконавця.

Надані відповідачем копії матеріалів виконавчого провадження не містять жодних доказів доведення до боржника постанов державного виконавця у встановленому Законом України "Про виконавче провадження" порядку. А відтак відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, жодним чином не спростовано доводи позивача щодо строків отримання відповідних документів виконавчого провадження та обчислення строків для добровільного виконання виконавчого документу.

Крім того, частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що відповідачем не надано суду жодного доказу, який би свідчив про правомірність винесення (прийняття) оскаржуваних рішень, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати дії відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві щодо винесення постанов від 18.03.2015 про стягнення з боржника виконавчого збору та постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій по виконавчому провадженні ВП№43191311 протиправними.

Скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві від 18.03.2015 ВП№43191311 про стягнення з боржника виконавчого збору.

Скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві від 18.03.2015 ВП№43191311 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.