Справа № 811/2293/13-а
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" квітня 2015 р. м. Київ К/800/33638/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Урожай» на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2014 року у справі №811/2293/13-а за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Урожай» до Державної інспекції сільського господарства у Кіровоградській області про скасування припису,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Урожай» (далі - СТОВ «Урожай») звернулось з позовом до Державної інспекції сільського господарства у Кіровоградській області, в якому з урахуванням доповнень до позовних вимог, просило визнати протиправним та скасувати припис від 20.06.2013 р. № 253, визнати незаконними дії по складанню розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, винесені головним спеціалістом відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Управління контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Кіровоградській області - державним інспектором сільського господарства Кіровоградської області Наконечним Р.В.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2013 року позов задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2014 року скасовано постанову суду першої інстанції, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2014 року, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Урожай» звернулось з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що посадовою особою Державної інспекції сільського господарства у Кіровоградській області проведено планову перевірку СТОВ «Урожай» з питань дотримання вимог земельного законодавства, про що складено акт перевірки від 20.06.2013 року.

Проведеною перевіркою встановлено, що СТОВ «Урожай» самовільно використовує 24,78 га земельних ділянок (проектні польові догори) із земель сільськогосподарського призначення на території Молдовської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, чим порушено вимоги ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України. Вказаний факт також підтверджено актом обстеження земельної ділянки №58 від 20.06.2013 року.

За результатами перевірки відповідачем складено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, який визначений згідно довідки відділу Держземагентства у Голованівському районі від 07.02.20313р. №0223.

На підставі акту перевірки, відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення №190 від 20.06.2013 р. та припис №253 від 20.06.2013 р. про усунення порушень земельного законодавства.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за відсутності вчинення будь-яких дій щодо обстеження (обміру) земельних ділянок та встановлення меж в натурі, неможливо достовірно визначити розрахунок розміру шкоди, так само як і стверджувати про самовільне зайняття вказаних земельних ділянок та використання їх не за цільовим призначенням.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції зазначив про необґрунтованість позовних вимог, оскільки факт самовільного зайняття позивачем під товарне сільгоспвиробництво польових доріг СТОВ «Урожай» не оскаржується, а допущені відповідачем певні процесуальні порушення при встановленні такого факту самі по собі не можуть бути підставою для звільнення позивача від відшкодування шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття під товарне сільгоспвиробництво польових доріг. Відповідач, складаючи акти обстеження, перевірки, припису та розрахунку розміру шкоди, діяв у відповідності до вимог чинного законодавства.

Однак, колегія суддів вважає такі висновки суду апеляційної інстанції передчасними, враховуючи наступне.

Так, відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В порушення вимог цієї статті, розглядаючи справу, суд апеляційної інстанції лише зазначив про правомірність дій відповідача щодо складання припису, акту перевірки та протоколу, оскільки позивачем не оскаржується факт самовільного зайняття польових доріг.

Проте, такі обставини не звільняють суд від обов'язку повного та всебічного з'ясування обставин справи. Суд апеляційної інстанції повинен надати оцінку припису Державної інспекції сільського господарства в Кіровоградській області від 20.06.2013 р. № 253 та перевірити його на відповідність чинному на той час законодавству.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд апеляційної інстанції фактично усунувся від перегляду справи в апеляційному порядку, у зв'язку з чим рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий апеляційний розгляд.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги дають підстави для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Урожай» задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2014 року скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для нового апеляційного розгляду.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: