Справа № 808/5294/14
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 квітня 2015 рокусправа № 808/5294/14
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Юхименка О.В. Нагорної Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області
на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2014 року у справі №808/5294/14
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургійна компанія «Союз»
до про Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Металургійна компанія «Союз» (далі по тексту - Позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області (далі по тексту - Відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 11.07.2014р.. ( а.с. 3-13)

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2014 року відкрито провадження в адміністративній справі №808/5294/14. (а.с.1)

В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач зазначає, що надав до перевірки всі первинні та бухгалтерські документи, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій з придбання товарів у ТОВ «Дніпропетровський завод промислових матеріалів», тому у контролюючого органу відсутні підстави для винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2014 року у справі №808/5294/14 адміністративний позов задоволено. (суддя - Максименко Л.Я.) (а.с.153-158)

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2014 року у справі № 808/5294/14 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. (а.с. 162-164)

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Відповідач зазначає, що за результатами перевірки податковий орган дійшов вірного висновку щодо порушення Позивачем податкового законодавства при здійсненні господарських відносин по придбанню товарів у ТОВ «Дніпропетровський завод промислових матеріалів». Крім того, вважає, що Позивачем не підтверджено реальність проведених господарських операцій із його контрагентом, як таких, що спричиняють реального настання правових наслідків.

Позивач, у письмових запереченнях на апеляційну скаргу, заперечував проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи було з'ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та постановлено рішення без порушень норм чинного законодавства.

Позивач та Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому порядку, своїх представників для участі у її розгляді не направили.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представників сторін по справі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Металургійна компанія «Союз», зареєстровано 05.02.2013р. Запорізьким міським управлінням юстиції за адресою: 69097, м.Запоріжжя, буд.34, кв.26, перебуває на обліку в ДПІ у Хортицькому районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області з 05.02.2013 року, що підтверджується копією виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та копією свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ. (а.с. 27,28).

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що фахівцями Відповідача проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Металургійна компанія «Союз» з питань правильного обчислення, повноти і своєчасності сплати до бюджету ПДВ по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ «Дніпропетровський завод промислових матеріалів» за період з 01.02.2014 року по 28.02.2014 року, за результатами якої складено акт № 423/08-31-22/38563239 від 27.05.2014р. (далі по тексту - акт перевірки) (а.с. 33-45)

Згідно наданої суду ксерокопії зазначеного акту, перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п. п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.3 ст. 198 ПК України, що призвело до завищення податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 183 307 грн. за період з 01.02.2014 по 28.02.2014. (а.с.33-45).

На підставі вищезазначеного акту перевірки, податковим органом винесено податкове повідомлення - рішення № від 11.07.2014 року за яким Позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 229133,75 грн., у тому числі за основним платежем 183307,00 грн. та штрафними санкціями - 45826,75 грн. (а.с. 30)

Визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 11.07.2014 року є предметом судового розгляду.

Задовольняючи позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургійна компанія «Союз», суд першої інстанції виходив з того, що надані до суду первинні документи в повній мірі підтвердили факт реальності здійснення господарських операцій між Позивачем та його контрагентом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Пунктом 14.1.181 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 138.1 статті 138 Податкового Кодексу України передбачено, що витрати, які враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності та інших витрат.

Приписи пунктів п. 138.1, 138.6, 138.8 статті 138 Податкового Кодексу України регламентують , що включають у себе витрати операційної діяльності, що включається до складу прямих матеріальних витрат та загальновиробничих витрат, з чого складається собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Пунктом 138.2 статті 138 Податкового Кодексу України встановлено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, а пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 цього Кодексу визначає, що не включаються до складу витрат, а саме - витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Таким чином, наведеними нормами матеріального права, визначено підстави для формування платником податків податкового кредиту з податку на додану вартість і до таких підстав віднесено: наявність господарської операції, сплата податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними податковими накладними, використанням придбаних товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 2.4 Положення визначено, що первинні документи (на паперових і машино зчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи від імені яких складений документ, назва документа (форма), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складення первинного документа.

Згідно з Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом визнається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Згідно зі ст.9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складений документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

В силу викладеного будь-які документи (у тому числі договори, видаткові накладні, податкові накладні тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Необхідною умовою для цього є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

За відсутності факту придбання товарів відповідні суми не можуть включатися до складу валових витрат та податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів. Визначальною має бути подія, підтверджена документально. При цьому, документи мають бути складені особою, яку можливо ідентифікувати, відповідальною за здійснення господарської операції.

Таким чином, проаналізувавши наведені вище норми, колегія суддів зауважує, що підставами для формування податкового кредиту та податкових зобов'язань, витрат та доходів є наявність у платника податків належним чином оформлених первинних бухгалтерських документів, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій. При цьому, підставою для формування податкового кредиту є податкова накладна, яка зареєстрована у встановленому законодавством порядку у Єдиному реєстрі податкових накладних і лише відсутність такої накладної або оформлення її з порушенням ст. 201 ПК України позбавляє платника податку права на формування податкового кредиту та податкових зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів справи, в акті перевірки від 27.05.2014р. податковою інспекцією зазначено, що у ході перевірки не виявлено фактів відсутності у Позивача первинних бухгалтерських документів та фактів відсутності податкових накладних або оформлення їх з порушенням ст. 201 ПК України.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що видами діяльності позивача за КВЕД-2010 є: дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природних і технічних наук, відновлення відсортованих відходів, виробництво інших готових металевих виробів н.в.і.у., лиття сталі, лиття чавуну. (а.с.29).

З матеріалів справи вбачається, що Позивач протягом періоду, що перевірявся, мав взаємовідносини з ТОВ "Дніпропетровський завод промислових матеріалів" з приводу купівлі-продажу товару (робіт, послуг).

Між ТОВ «Металургійна компанія «Союз» (покупцем) та ТОВ "Дніпропетровський завод промислових матеріалів" (продавець) було укладено договори купівлі - продажу №2014/0302-1 від 03.02.2014 року та №2014/1802-1 від 18.02.2014р. за умовами якого продавець зобов'язаний поставити покупцю чавунні заготовки, матеріали, комплектуючі, технологічну оснастку (далі по тексту - товар) в асортименті, кількості та за ціною, що обумовлюється додатково, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар згідно умов договору - (а.с.40- 41, 42-43).

На підтвердження виконання умов договору купівлі-продажу № 2014/0302-1 від 03.02.2014 продавцем 04 лютого 2014 року було передано Позивачу чавунну заготівку у кількості 10 900,00 кг за видатковою накладною № 0204/05 загальною вартістю 31 522,80 грн. (ПДВ 5 253,80 грн.). ТОВ "Дніпропетровський завод промислових матеріалів" було виставлено позивачеві рахунок-фактуру № 0402.1 від 04 лютого 2014 року на суму 31 522,80 грн. (ПДВ 5 253,80 грн.), а також видано податкову накладну № 197 від 04 лютого 2014 року, яку включено до реєстру отриманих податкових накладних ТОВ "МК "Союз".(а.с.46,47,48)

Доставка товару на підприємство Позивача здійснювалася перевізником ФОП ОСОБА_1 на підставі договору перевезення вантажу № 0204/1 від 02.04.2013, що засвідчується товарно-транспортною накладною форми № 1-ТН від 04 лютого 2014 року.(а.с.44-45, 49)

11 лютого 2014 року ТОВ "Дніпропетровський завод промислових матеріалів" було передано позивачу чавунну заготівку у кількості 10 800,00 кг за видатковою накладною № 0211/04 загальною вартістю 31 233,60 грн. (ПДВ 5 205,60 грн.). ТОВ "Дніпропетровський завод промислових матеріалів" було виставлено позивачу рахунок-фактуру № 1102.1 від 11 лютого 2014 року на суму 31 233,60 грн. (ПДВ 5 205,60 грн.), а також видано податкову накладну № 198 від 11 лютого 2014 року, яку включено до реєстру отриманих податкових накладних ТОВ "МК "Союз".(а.с.50,51,52)

Доставка товару на підприємство Позивача здійснювалася перевізником ФОП ОСОБА_1 на підставі договору перевезення вантажу № 0204/1 від 02.04.2013, що засвідчується товарно-транспортною накладною форми № 1-ТН від 11 лютого 2014 року.(а.с.53)

12 лютого 2014 року ТОВ "Дніпропетровський завод промислових матеріалів" було передано позивачу чавунну заготівку у кількості 11 800,00 кг за видатковою накладною № 0212/09 загальною вартістю 34 125,60 грн. (ПДВ 5687,60 грн.). ТОВ "Дніпропетровський завод промислових матеріалів" було виставлено позивачу рахунок-фактуру № 1202.2 від 12 лютого 2014 року на суму 34 125,60 грн. (ПДВ 5687,60 грн.), а також видано податкову накладну № 199 від 12 лютого 2014 року, яку включено до реєстру отриманих податкових накладних ТОВ "МК "Союз".(а.с.54,55,56)

Доставка товару на підприємство Позивача здійснювалася перевізником ФОП ОСОБА_1 на підставі договору перевезення вантажу № 0204/1 від 02.04.2013, що засвідчується товарно-транспортною накладною форми № 1-ТН від 12 лютого 2014 року.(а.с.57)

На підтвердження виконання договору купівлі-продажу № 2014/1802-1 від 18.02.2014 продавцем 20 лютого 2014 року було передано Позивачу ливарну оснастку у кількості 1 шт. за видатковою накладною № 0220/05 загальною вартістю 900,00 грн. (ПДВ 150,00 грн.). ТОВ "Дніпропетровський завод промислових матеріалів" було виставлено позивачу рахунок-фактуру № 2002.1 від 20 лютого 2014 року на суму 900,00 грн. (ПДВ 150,00 грн.), а також видано податкову накладну № 63 від 20 лютого 2014 року, яку включено до реєстру отриманих податкових накладних ТОВ "МК "Союз".(а.с. 58,59,60)

Доставка товару на підприємство позивача здійснювалася перевізником ФОП ОСОБА_1 на підставі договору перевезення вантажу № 0204/1 від 02.04.2013, що засвідчується товарно-транспортною накладною форми № 1-ТН від 20 лютого 2014 року.(а.с.61)

24 лютого 2014 року ТОВ "Дніпропетровський завод промислових матеріалів" було передано позивачу пруток сталі 20 д. 80 у кількості 29 т. за видатковою накладною № 0224/02 загальною вартістю 495 900,00 грн. (ПДВ: 82 650,00 грн.). ТОВ "Дніпропетровський завод промислових матеріалів" було виставлено позивачеві рахунок-фактуру № 2402.1 від 24 лютого 2014 року на суму 495 900,00 грн. (ПДВ 82 650,00 грн.), а також видано податкову накладну № 64 від 24 лютого 2014 року, яку включено до реєстру отриманих податкових накладних ТОВ "МК "Союз".(а.с.62,63)

Доставка товару на підприємство Позивача здійснювалася перевізником ФОП ОСОБА_1 на підставі договору перевезення вантажу № 0204/1 від 02.04.2013 р., що засвідчується товарно-транспортною накладною форми № 1-ТН від 24 лютого 2014 року. (а.с.64)

25 лютого 2014 року ТОВ "Дніпропетровський завод промислових матеріалів" було поставлено позивачеві пруток сталі 20 д. 80 у кількості 11 т. та феромарганець у кількості 1 т. за видатковою накладною № 0225/02 загальною вартістю 216 372,00 грн. (ПДВ 36 062,00 грн.). ТОВ "Дніпропетровський завод промислових матеріалів" було виставлено позивачеві рахунок-фактуру № 2502.1 від 25 лютого 2014 року на суму 216 372,00 грн. (ПДВ 36 062,00 грн.), а також видано податкову накладну № 65 від 25 лютого 2014 року, яку включено до реєстру отриманих податкових накладних ТОВ "МК "Союз".(а.с.65,66,67)

Доставка товару на підприємство позивача здійснювалася перевізником ФОП ОСОБА_1 на підставі договору перевезення вантажу № 0204/1 від 02.04.2013, що засвідчується товарно-транспортною накладною форми № 1-ТН від 25 лютого 2014 року.(а.с.68)

27 лютого 2014 року ТОВ "Дніпропетровський завод промислових матеріалів" було передано позивачу нікель у кількості 1,550 т. за видатковою накладною № 0227/02 загальною вартістю 289 788,00 грн. (ПДВ 48298,00 грн.). ТОВ "Дніпропетровський завод промислових матеріалів" було виставлено позивачеві рахунок-фактуру № 2702.1 від 27 лютого 2014 року на суму 289 788,00 грн. (ПДВ 48 298,00 грн.), а також видано податкову накладну № 66 від 27 лютого 2014 року, яку включено до реєстру отриманих податкових накладних ТОВ "МК "Союз".(а.с.69,70,71)

Доставка товару на підприємство позивача здійснювалася перевізником ФОП ОСОБА_1 на підставі договору перевезення вантажу № 0204/1 від 02.04.2013, що засвідчується товарно-транспортною накладною форми № 1-ТН від 27 лютого 2014 року.(а.с.72)

Факт перевезення товару ФОП ОСОБА_1 також підтвердив листом від 02.10.2014, в якому зазначив, що у лютому 2014 року згідно договору № 0204/1 від 02.04.2013 він здійснював вантажні перевезення для позивача, використовуючи автомобілі, які знаходяться у його власності та на правах використання за генеральним дорученням.

Наявність у ФОП ОСОБА_1 автомобілів підтверджується також відповіддю УДАІ в Запорізькій області ГУ МВС України від 21.05.2014 № 10/13-1576. (а.с.114)

Оплата позивачем вартості придбаного у контрагента товару здійснена безготівковим розрахунком, що підтверджується належним чином засвідченими копіями банківських виписок, долучених до справи.(а.с.73-82)

В бухгалтерському обліку господарська операція між позивачем та ТОВ "Дніпропетровський завод промислових матеріалів" відображена відповідними проводками, що не заперечується контролюючим органом та зазначено в самому акті перевірки.

Колегією суддів встановлено, матеріалами справи підтверджено, що придбаний позивачем товар в подальшому був реалізований іншим суб'єктам господарювання, про що свідчить договір №0104 від 01.04.2013 року з ТОВ «Твінс-Сервіс ЛТД», котрому було реалізовано чавунні заготовки, придбані Позивачем за договором №2014/0302-1 від 03.02.2014 року. (а.с. 123-125)

Придбані позивачем у ТОВ "Дніпропетровський завод промислових матеріалів" у лютому 2014 року чавунні заготовки були передані ТОВ "Твінс-Сервіс ЛТД" за накладною № 1 від 04.02.2014 р., накладною № 2 від 11.02.2014 та накладною № 3 від 12.02.2014 з метою виготовлення з них літейної продукції.(а.с. 126-127)

Придбану у ТОВ "Дніпропетровський завод промислових матеріалів" на підставі договору купівлі-продажу № 2014/1802-1 від 18.02.2014 р. продукцію (нікель, пруток сталі, феромарганець) позивач поставив ТОВ "Твінс- Сервіс ЛТД" на підставі договору поставки № 1904/13-1 від 19.04.2013.(а.с.128-129)

Факт поставки товару засвідчується також видатковими накладними № МК-018 від 24.02.2014, № МК-019 від 25.02.2014 та № МК-020 від 27.02.2014 рахунками-фактурами № МК-024 від 24.02.2014, № МК-025 від 25.02.2014 та № МК-027 від 27.02.2014, довіреностями на отримання матеріальних цінностей від 24.02.2014 № 65/1, від 25.02.2014 № 67/1 та від 27.02.2014 № 70/1, а також податковими накладними від 24.02.2014 № 19, від 25.02.2014 № 20 та від 27.02.2014 № 24.(а.с.130-138)

Приймаючи рішення по суті заявлених апеляційних вимог, колегія суддів зважує на те, що перелічені вище первинні бухгалтерські документи, у тому числі і товарно-транспортні накладні відповідають вимогам ст.ст.1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а тому є належними доказами виконання господарських операцій за вищенаведеними договорами.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно пунктів 36.1, 36.5 статті 36, пункту 38.1 статті 38, пункту 44.1 статті 44, пункту 47.1 статті 47, пункту 49.2 статті 49 Податкового кодексу України, обчислення, декларування та/або сплата суми податку та збору є персональним податковим обов'язком кожного окремого платника податків, який і несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку. Тобто, платник податку несе самостійну відповідальність за порушення ним правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватись на третіх осіб, в тому числі і на його контрагентів.

Щодо посилань Заявника апеляційної скарги на вчинення позивачем правочинів, які не спрямовані на настання реальних наслідків, колегія суддів вважає за необхідне зазначити що, законом не передбачена можливість визначення податковим органом правочину нікчемним під час проведення перевірки суб'єкта господарювання на підставі припущень, що відповідні господарські операції проведені з певними контрагентами було здійснено без наміру створення правових наслідків. Факт недійсності правочину може бути встановлено рішенням суду. Крім того, відповідно до ст. 234 Цивільного кодексу України, фіктивний правочин визнається судом недійсним. При цьому фіктивним правочином є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлюються цим правочином. Натомість відповідачем не були надані відповідні судові рішення щодо визнання, укладених правочинів недійсними.

За даних обставин суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому постанову суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 13 жовтня 2014 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 160, ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2014 року у справі № 808/5294/14 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складання рішення в повному обсязі відповідно до ст. 160 зазначеного кодексу - з дня складання рішення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено - 20 квітня 2015 року.

Головуючий: В.В. Мельник

Суддя: О.В. Юхименко

Суддя: Л.М. Нагорна