Справа № 809/1231/15
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2015-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2015 р. Справа № 809/1231/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Могили А.Б.

за участі:

секретаря судового засідання Житняк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Долинському районі до Товариства з обмеженою відповідальністю "Воля" про стягнення заборгованості в сумі 1085,05 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Долинському районі звернулося в суд із адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Воля" про стягнення заборгованості в сумі 2170,10 грн.

Позов мотивовано тим, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України виплачено пільгові пенсії ОСОБА_1, яка працювала у ТОВ "Воля". Фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій становлять загальну суму 2170,10 грн. Товариству вчасно направлено розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених згідно ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Позивачем подано клопотання про зменшення позовних вимог, за змістом якого вбачається, що відповідачем частково сплачено фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій. Несплаченою залишається сума 1085,05 грн. Клопотав розгляд справи проводити за відсутності його представника.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з тих підстав, що ОСОБА_1 пільгова пенсія призначена не за професійну роботу в шкідливих умовах праці, а як доярці. Вважає позовні вимоги безпідставними. Просив в їх задоволенні відмовити.

Заслухавши заперечення представника відповідача, дослідивши в сукупності письмові докази, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а відповідачем заперечуються, суд зазначає наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Воля" 10.03.1993 року зареєстроване юридичною особою, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 26.02.2015 року №20172243 (а.с.5-7). Крім того, відповідач взятий на облік управлінням Пенсійного фонду України в Долинському районі та є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

В Законі України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначені принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; перелік платників страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків; стягнення заборгованості за цими внесками. Статтею 5 вказаного Закону його дію поширено на регулювання відносин, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів на ці правовідносини може поширюватися лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить.

З 01.01.2011 року набрав чинності Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Згідно з Прикінцевих та Перехідних положень Закону з дня набрання чинності цим Законом платники страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, вважаються платниками єдиного внеску.

Частиною 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року за №21-1, встановлює обов'язок підприємств здійснювати відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідач був платником фіксованого сільськогосподарського податку.

Згідно ст. 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції станом на 01.04.2014 року) платників фіксованого сільськогосподарського податку було виключено з числа платників такого збору.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" (набрав чинності з 01.01.2015 року) виключено з Податкового кодексу України главу 2 "Фіксований сільськогосподарський податок".

Як вбачається з довідки відповідача №10 від 10.08.2011 року, яка надана суду позивачем, ОСОБА_1 була зайнята на постійній роботі в КСП "Воля" з 20.09.1977 року по 20.12.2004 року та працювала дояркою (а.с.65).

В довідці також зазначено право ОСОБА_1 на пільгову пенсію згідно пункту «д» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення"(а.с.8).

Загальний стаж роботи даної громадянки становив 25 років, 5 місяців та 17 днів.

Згідно протоколу, ОСОБА_1 призначено пенсію за пунктом «д» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с.64).

Позивачем направлено відповідачу розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної ОСОБА_1 відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених згідно ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 2015 року, який ним отримано 24.01.2015 року (а.с.9). Згідно цього розрахунку місячний розмір таких витрат склав 1085,05 грн., який слід відшкодовувати відповідачем з січня 2015 року.

За січень-лютий 2015 року позивач нарахував відповідачу заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної ОСОБА_1 на пільгових умовах у сумі 2170,10 грн. (а.с.8).

Проте, суд не погоджується з такою позицією управління Пенсійного фонду України в Долинському районі з врахуванням наступного.

Пунктом "д" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту "б" частини першої цієї статті.

В пункті 2 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

З врахуванням того, що з 27.09.2011 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «д» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" як жінці, яка зайнята на постійній роботі в сільськогосподарському виробництві, у відповідача відсутні зобов'язання щодо відшкодування коштів понесених Пенсійним фондом, як витрати на виплату і доставку пільгової пенсії ОСОБА_1, оскільки виплата такої пенсії здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення нею пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Воля" фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії ОСОБА_1, призначеної відповідно пункту «д» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в загальній сумі 1085,05 грн. задоволенню не підлягають.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.

Постанова складена в повному обсязі 29.04.2015 року.