Справа № 617-775/12
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2012-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гришковець А.Л.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"17" жовтня 2012 р. Справа № 617-775/12

Житомирський апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні у м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від "26" березня 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася з позовом до відповідача ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі та просить визнати незаконною відмову відповідача з приводу призначення та виплати їй, як особі, що має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) і яка постійно проживала та постійно працювала в зоні гарантованого добровільного відселення з моменту аварії по 1993 рік, пенсії по віку зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов'язати відповідача призначити їй, як особі, що має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) і яка постійно проживала та постійно працювала в зоні гарантованого добровільного відселення з моменту аварії.

Постановою Овруцького районного суду від 26 березня 2012 року в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права він просить скасувати зазначену постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Розглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах, передбачених статті 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема до третьої категорії потерпілих від Чорнобильської катастрофи ( зони гарантованого добровільного відселення) відносяться не тільки громадяни, що постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років, але також і громадяни, які станом на 01 січня 1993 року прожили на території зони гарантованого добровільного відселення не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій та особи, які постійно проживали на територіях зони гарантованого добровільного відселення на день аварії.

Судом встановлено , що ОСОБА_3 проживала та працювала в с.Рози Люксембург, Єльського району Гомельської області, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, з моменту аварії 26.04.1986 року по 17.09.1986 року та з 26.12.1986 року 14.05.1989 року, що становить 2 роки 9 місяців 10 днів.

Зазначена обставина підтверджується копією трудової книжки (а.с.7-11), довідкою Єльського райвиконкому від 8.08.2010 року (а.с.12).

ОСОБА_3 відноситься до третьої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії Б №444743С (а.с.13).

Відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (надалі Закон №796) особам, які працювали чи проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій потерпілим від Чорнобильської катастрофи, а саме особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантовано добровільного відселення за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 року проживали або відпрацювали у цій зоні не менше трьох років пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 3 роки (початкова величина) та додатково 1 рік за два роки проживання , роботи , але не більше 6 років.

В даному випадку вищевказана стаття передбачає початкову величину зниження пенсійного віку на три роки (згідно передбаченого застереження), де зазначено, що початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії до 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період ( такі застереження стосуються лише певної категорії потерпілих).

При цьому законодавець, розмежовуючи застосування початкової величини зменшення пенсійного віку на 3 роки для до осіб , які прожили в зоні гарантованого добровільного відселення з моменту аварії до 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період, надає право таким особам, якщо вони продовжували працювати в зоні гарантованого добровільного відселення після 31 липня 1986 року до 1.01.1993 року , на додаткове зменшення пенсійного віку на один рік за два роки проживання, роботи в цій зоні , але не більше 6 років з урахуванням початкової величини.

В тому разі коли такі особи не проживали і не працювали після 31 липня 1986 року на території зоні гарантованого добровільного відселення вони мають право лише на початкову величини зменшення пенсійного віку 3 роки. Додаткова величина зменшення пенсійного віку в даному випадку є соціальною пільгою для осіб , які продовжували проживати чи працювати на забрудненій території.

Позивачка має право на зниження пенсійного віку на три роки (початкова величина), так як вона проживала у зоні гарантованого добровільного відселення з моменту аварії до 31 липня 1986 року, та додатково на 1(один) рік, так як вона проживала і працювала на вказаній території більше двух років (2 роки 6 міс. 7 днів) , а саме : з 31 липня 1986 року по 17.09.1986 року та з 26.12.1986 року по 14.05.1989 року.

Відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування"( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше п'яти років.

ОСОБА_3 народилась 13 вересня 1960 року, що підтверджується копією паспорта (а.с. 4), а тому вона має право на призначення пенсії у віці 51 рік, а саме з 13 вересня 2011 року із зниженням пенсійного віку на три роки , як особа, що проживала у зоні гарантованого добровільного відселення з моменту аварії до 31 липня 1986 року, та додатково на 1(один) рік, так як вона проживала і працювала на вказаній території до 1.01.1993 року більше двух років.

Розгляд питань щодо призначення і виплати пенсій громадянам віднесено до компетенції органів Пенсійного Фонду України.

Так як відповідач своїм листом від 13.10.2011 року №2381/С-11 відмовив ОСОБА_3 у призначені пенсії з 13.09.2011 року , то колегія судів прийшла до висновку про необхідність зобов"язати його призначити позивачці пенсію по віку зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позовні вимоги щодо задоволення позову в частині призначення пенсії із зниженням пенсійного віку на 6 років задоволенню не підлягають , так як позивачка з 13.06.1989 року по 6.12.2002 року проживала на території зони посиленого радіологічного контролю, а сумування періодів проживання , роботи в різних зонах радіоактивного забруднення при визначенні права на призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та іншими нормативними актами не передбачено.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 206,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Овруцького районного суду від "26" березня 2012 р. скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Зобов"язати ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області призначити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 13 вересня 2011 року.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: ОСОБА_5

ОСОБА_2

З оригіналом згідно: суддя ________________________________ С.М.Хаюк

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 с.Коптівщина,Овруцький район, Житомирська область,11120

3- відповідачу ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області вул.Леніна, 12,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11100