Справа № 2-а-16/11
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2011-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"31" травня 2011 р. Справа № 2-а-16/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.1

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Євпак В.В.

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Андрушівському районі Житомирської області на постанову Андрушівського району Житомирської області від "17" січня 2011 р. справу № 2-а-16/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Андрушівському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИЛА:

23 листопада 2010 року ОСОБА_4 звернувся до Андрушівського районного суду Житомирської області з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Андрушівському районі Житомирської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Андрушівського районного суду Житомирської області від 17 січня 2011 року позов задоволено частково: визнано відмову ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Андрушівському районі у виплаті ОСОБА_4 надбавки до пенсії як "дитині війни" за 2009 рік згідно рішення суду, неправомірною, зобов'язано ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Андрушівському районі виплатити надбавку до пенсії ОСОБА_4, як "дитині війни" за 2009 рік у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, згідно ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з урахуванням здійснених виплат.

Не погоджуючись прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необєктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 має статус дитини війни.

Таким чином ОСОБА_4 є особою, що належить до соціальної категорії громадян "діти війни" в розумінні статті 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а відтак, на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені зазначеним вище Законом України.

Згідно статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" особам, що належать до соціальної категорії громадян "діти війни", з 01.01.2006 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений статтею 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058, згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік.

На момент звернення позивача до суду, нарахування доплати до його пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень статті 6 вищезазначеного Закону відповідачем не здійснено, у звязку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всупереч статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивачу щомісячне підвищення до пенсії виплачувалась відповідно до пункту 8 Постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" від 28.05.2008 року №530, якою встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у твердих розмірах.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має вищу юридичну силу в порівнянні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530. Отже, відповідач неправомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії в меншому розмірі ніж це передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Крім того, відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Згідно постанови Андрушівського районного суду від 10.03.2010 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Андрушівському районі задоволено. Рішенням суду, яке набрало законної сили зобов'язано ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Андрушівському районі провести перерахунок доплати до пенсії ОСОБА_5, як дитині війни за 2009 рік відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з врахуванням здійснених виплат (а.с.12)

Як вбачається, з розпорядження ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Андрушівському районі, позивачу дійсно нарахована в складі пенсії надбавка дітям війни за рішенням суду (а.с.10).

Згідно листа ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Андрушівському районі Житомирської області виплата не проводилася, оскільки в постанові суду про виплату допомоги не вказано. Цим самим підтверджується відмова відповідача виплатити кошти належні позивачу та йому нараховані і позивач вважає цю відмову неправомірною, оскільки кошти, нараховані конкретній особі призначені та повинні бути виплачені саме цій особі.

Але так як в постанові Андрушівського районного суду від 10.03.2010 року не зазначено конкретних сум, а лише зобов'язано відповідача нарахувати доплату за 2009 рік, тому висновок суду першої інстанції про задоволення позову в частині зобов'язання виплатити нараховані за постановою суду кошти без зазначення конкретних сум та проведення розрахунків є правомірним.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Андрушівському районі Житомирської області відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Андрушівському районі Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Андрушівського району Житмоисрької області від "17" січня 2011 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: В.В. Євпак

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 вул.Чехова,6, м.Андрушівка, Андрушівський район, Житомирська область,13401

3- відповідачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Андрушівському районі Житомирської області вул. Вобяна, 15, м.Андрушівка, Андрушівський район, Житомирська область,13401