Справа № 358/397/15-а
Суддя: Тітов М. Б.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

гСправа № 358/397/15-а
Провадження № 2-а/358/21/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року

Богуславський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді: Тітова М.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представників третьої особи ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представника третьої особи ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Богуславкомінвестсервіс» до Богуславської районної ради Київської області, за участю третіх осіб які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ освіти Богуславської районної державної адміністрації та Богуславська центральна районна лікарня, про визнання незаконним та скасування рішення Богуславської районної ради від 11 вересня 2014 року № 356-32-VI в частині скасування рішень Богуславської районної ради від 19.09.2012 року №185-16-УІ та від 20.11.2012 року №197-17-УІ, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, звернувшись до суду із даним позовом, просить визнати незаконним та скасувати рішення Богуславської районної ради від 11.09.2014 року №356-32-VI «Про скасування окремих рішень районної ради» в частині скасування рішень Богуславської районної ради від 19.09.2012 року № 185-16-VI «Про надання дозволу щодо передачі котелень навчальних закладів району на правах господарського відання TOB «Богуславкомінвестсервіс» та від 20.11.2012 року № 197-17-VI «Про надання дозволу щодо передачі котелень закладів охорони здоровя району на правах господарського відання ТОВ «Богуславкомінвестсервіс» як таке, що не відповідає вимогам законодавства та порушує права і охоронювані законом інтереси ТОВ «Богуславкомінвестсервіс».

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 19.09.2012 року відповідачем було прийнято рішення № 185-16-VI про надання дозволу відділу освіти Богуславської РДА передати котельні навчальних закладів району на правах господарського відання спеціалізованому підприємству ТОВ «Богуславкомінвестсервіс». 20.11.2012 року відповідачем було прийнято рішення № 197-17-VI про надання дозволу адміністрації ЦРЛ передати котельні закладів охорони здоров'я району на правах господарського відання спеціалізованому підприємству ТОВ «Богуславкомінвестсервіс». На підставі рішення Богуславської районної ради від 19.09.2012 року №185-16-VI між відділом освіти Богуславської РДА та позивачем був укладений договір від 01.12.2012 року про передачу у господарське відання позивачу котелень шістнадцяти навчальних закладів району, з метою організації якісних послуг з централізованого теплопостачання споживачів на основі раціонального ефективного управління переданим майном, строком на п'ять років. На підставі рішення Богуславської районної ради від 20.11.2012 № 197-17-VI між Богуславською ЦРЛ та позивачем було укладено договір від 03.12.2012 про передачу у господарське відання позивачу котелень чотирьох закладів охорони здоровя району, з метою організації якісних послуг з централізованого теплопостачання споживачів на основі раціонального ефективного управління переданим майном, строком на п'ять років. 11.09.2014 року рішенням Богуславської районної ради № 356-32-УІ були скасовані вищезазначені рішення.

На переконання позивача, рішення відповідача від 19.09.2012 року № 185-16-VI та від 20.11.2012 року № 197-17-VI є ненормативними актами, оскільки: передбачають конкретні приписи щодо передачі котелень відділом освіти райдержадміністрації та Богуславською центральною районною лікарнею; звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи - відділу освіти райдержадміністрації, Богуславської центральної районної лікарні та ТОВ «Богуславкомінвестсервіс»; застосовуються одноразово, адже передбачають одноразову передачу котелень, що було реалізовано в рамках укладених позивачем договорів: з відділом освіти Богуславської районної державної адміністрації від 01.12.2012 року та Богуславською Центральною районною лікарнею від 03.12.2012 року, і після реалізації вичерпують свою дію.

Тому вказані рішення, як ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування, не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Такий висновок слідує з розяснень, викладених в мотивувальній частині Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 р. N 7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування).

Враховуючи, що на підставі рішень Богуславської районної ради від 19.09.2012 року № 185- 16-VI та від 20.11.2012 року № 197-17-VI позивачем було укладено відповідні господарські договори та затверджена Інвестиційна програма, тобто, виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, органи місцевого самоврядування згідно ст. 74 ЗУ «Про місцеве самоврядування», ст. 18 ЗУ «Про інвестиційну діяльність» не мали права без згоди суб'єкту виниклих правовідносин скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни.

На час прийняття рішення від 11.09.2014 року № 356-32-УІ минуло майже два роки, протягом яких здійснювалась експлуатація вказаних котелень, проводились роботи по їх обслуговуванню та модернізації, здійснювалось надання комунальних послуг, фактично було завершено проведення робіт по підготовці вказаних котелень до опалювального періоду та відповідно були понесені витрати, відшкодування яких вказаним рішенням взагалі не передбачено.

Тому позивач не може погодитись з рішенням Богуславської районної ради від 11.09.2014 року № 356-32-УІ «Про скасування окремих рішень районної ради» в частині скасування рішень Богуславської районної ради від 19.09.2012 року № 185-16-VI та від 20.11.2012 року № 197-17-УІ, вважає його таким, що порушує норми чинного законодавства України, права і охоронювані законом інтереси позивача.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити позов в повному обсязі.

Представники відповідача ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що 22.04.2014 року від адміністрації Богуславської ЦРЛ до постійних комісій Богуславської районної ради з питань охорони здоровя, навколишнього середовища та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та з питань комунальної власності, надійшло звернення, в якому надано порівняльний аналіз із надання послуг з постачання теплової енергії ТОВ «Богуславкомінвестсервіс» та витратами на утримання котелень Богуславської ЦРЛ і Медвинської дільничної лікарні, та піднімалось клопотання перед сесією районної ради про розірвання договору «користування майном на правах господарського відання». Також представниками відповідача зазначено, що 19.11.2014 року теплопостачальною організацією TOB «Богуславкомінвестсервіс» без погодження з власниками було відрізано теплотрасу від газової котельні Саварського НВК, яка і на даний час є відключена від основної тепломережі, що може призвести до корозії, яка знищить труби та котли. А також не встановлено газовий лічильник, коректор газу, які було знято на повірку.

Зважаючи на те що TOB «Богуславкомінвестсервіс» не виконувало належним чином інвестиційні зобовязання та не враховувало вимог уповноважених органів щодо користування майном на праві господарського відання, представники відповідача просили відмовити в задоволені позову.

Представники третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в судовому засіданні висловили заперечення проти позову та повністю погодились з позицією представників відповідача.

Суд, заслухавши представників сторін, третіх осіб, повно дослідивши письмові докази по справі, з урахуванням ч. 1 ст. 11 КАС України згідно якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, та з урахуванням ч. 1 ст. 71 КАС України згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

19.09.2012 року та 20.11.2012 року відповідачем було прийнято відповідно рішення №185-16-VI та № 197-17-VI про надання дозволу відділу освіти Богуславської РДА та Богуславській ЦРЛ передати котельні навчальних закладів району та котельні закладів охорони здоров'я району на правах господарського відання позивачу. На підставі рішень Богуславської районної ради від 19.09.2012 № 185-16-VI та від 20.11.2012 № 197-17-VI між відділом освіти Богуславської РДА, Богуславською ЦРЛ та позивачем були укладені договори від 01.12.2012 року та від 03.12.2012 року про передачу у господарське відання позивачу котелень шістнадцяти навчальних закладів району та котелень чотирьох закладів охорони здоровя району, з метою організації якісних послуг з централізованого теплопостачання споживачів на основі раціонального ефективного управління переданим майном, строком на п'ять років.

11.09.2014 року рішенням Богуславської районної ради № 356-32-УІ вищезазначені рішення Богуславської районної ради від 19.09.2012 року № 185-16-УІ та від 20.11.2012 року №197-17-УІ були скасовані з посиланням на Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» та висновки і рекомендації постійної комісії районної ради з питань комунальної власності. Метою прийняття рішення було зменшення витрат на виробництво та постачання теплової енергії, враховуючи при цьому звернення адміністрації центральної районної лікарні та пропозицію депутата районної ради ОСОБА_7, про що вказано в мотивувальній частині рішення.

Перевіряючи законність оскаржуваного позивачем рішення органу місцевого самоврядування, суд враховує наступні положення чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень тау спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналогічна правова норма закріплена і у ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 р. № 280/97-ВР.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада

в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Вказаним правовим нормам дано офіційне розяснення в Рішенні Конституційного Суду України від 16.04.2009 р. N 7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування).

Зокрема, в мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (ст. 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (ст. 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є гарантією стабільності суспільних відносин між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абз. 2 п. 5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.05.1997 року №1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Рішення відповідача від 19.09.2012 року № 185-16-VI та від 20.11.2012 року № 197-17-VI є ненормативними актами, оскільки: передбачають конкретні приписи щодо передачі позивачу котелень відділом освіти райдержадміністрації та Богуславською центральною районною лікарнею; звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи - відділу освіти райдержадміністрації, Богуславської центральної районної лікарні та ТОВ «Богуславкомінвестсервіс»; застосовуються одноразово, оскільки передбачають одноразову передачу котелень, що було реалізовано в рамках укладених позивачем договорів з відділом освіти Богуславської районної державної адміністрації від 01.12.2012 року та Богуславською Центральною районною лікарнею від 03.12.2012 року, і після реалізації вичерпують свою дію.

Тому вказані рішення, як ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування, не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Крім того, враховуючи, що на підставі рішень Богуславської районної ради від 19.09.2012 року № 185- 16-VI та від 20.11.2012 року № 197-17-VI позивачем було укладено відповідні господарські договори та затверджена Інвестиційна програма, тобто, виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, орган місцевого самоврядування, яким є відповідач по справі, згідно ст. 74 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст. 18 Закону України «Про інвестиційну діяльність» не мав права без згоди суб'єкта виниклих правовідносин скасовувати свої попередні рішення, оскільки цим порушені основоположні засади договірного права, яке базується на принципах законності, справедливості, добросовісності і свободі волевиявлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представники відповідача не довели в судовому засіданні обґрунтованість прийнятого рішення Богуславської районної ради від 11 вересня 2014 року № 356-32-VI «Про скасування окремих рішень районної ради» в частині скасування рішень Богуславської районної ради від 19.09.2012 року №185-16-УІ «Про надання дозволу щодо передачі котелень навчальних закладів району на правах господарського відання ТОВ «Богуславкомінвестсервіс» та від 20.11.2012 року №197-17-УІ «Про надання дозволу щодо передачі котелень закладів охорони здоровя району на правах господарського відання ТОВ «Богуславкомінвестсервіс».

Зокрема, ними не наведено правове обґрунтування, яке слугувало для прийняття оскаржуваного рішення, не вказані конкретні норми закону, на які було посилання в мотивувальній частині рішення. Крім того відсутні обєктивні докази, які б підтверджували факт порушення позивачем своїх інвестиційних зобовязань.

Натомість, представник позивача в судовому засіданні надав достатні докази та навів правове обґрунтування щодо неправомірності дій відповідача при прийнятті оскаржуваного рішення, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 17, 18, 71, 159-163 КАС України, ст.ст. 19, 140, 143, 144, 146 Конституції України, ст.ст. 21, 651 ЦК України, ст.ст. 179, 188 ГК України, ст. 18 Закону України «Про інвестиційну діяльність», ст.ст. 24, 59, 74, 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рішенням Конституційного суду України від 16.04.2009 року №7-рп/2009, рішенням Конституційного суду України від 01.12.2004 року №18-рп/2004, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ТОВ «Богуславкомінвестсервіс» задовольнити.

Визнати незаконними та скасувати рішення Богуславської районної ради від 11 вересня 2014 року № 356-32-VI «Про скасування окремих рішень районної ради» в частині скасування рішень Богуславської районної ради від 19.09.2012 року №185-16-УІ «Про надання дозволу щодо передачі котелень навчальних закладів району на правах господарського відання ТОВ «Богуславкомінвестсервіс» та від 20.11.2012 року №197-17-УІ «Про надання дозволу щодо передачі котелень закладів охорони здоровя району на правах господарського відання ТОВ «Богуславкомінвестсервіс».

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а в разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Мотивувальна частина постанови виготовлена 28 квітня 2015 року.

Головуючий: суддя ОСОБА_8