Справа № 823/30/15
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/30/15 Головуючий у 1-й інстанції: Трофімова Л.В. Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
У Х В А Л А

Іменем України

28 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді суддів при секретаріБорисюк Л.П., Петрика І.Й., Собківа Я.М. Приходько К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 16 березня 2015 року у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, а також податкових вимог, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2015 року ФОП ОСОБА_5 звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду із позовом до Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.05.2014 № про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що належить до сплати за результатами річного декларування у сумі 7 497 грн. 30 коп. за основним платежем та 1 874 грн. 33 коп. за штрафними фінансовими санкціями;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.05.2014 № про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 123 356 грн. за основним платежем та 30 839 грн. за штрафними фінансовими санкціями;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.05.2014 № про збільшення грошового зобов'язання зі сплати збору єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 18 069 грн. 34 коп. за основним платежем та 1 806 грн. 94 коп. за штрафними фінансовими санкціями;

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 10.06.2014 №1786-25;

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 29.12.2014 № 8591-25.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 16 березня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 08.05.2014 № про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 9 371,63 грн., у тому числі 7 497,30 грн. за основним платежем та 1 874,33 грн. за штрафними фінансовими санкціями.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 12.05.2014 № про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 154 195 грн., у тому числі 123 356 грн. за основним платежем та 30 839 грн. за штрафними фінансовими санкціями.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 12.05.2014 № про збільшення грошового зобов'язання зі сплати збору єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 19 876 грн. 28 коп., у тому числі 18 069 грн. 34 коп. за основним платежем та 1 806 грн. 94 коп. за штрафними фінансовими санкціями.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовити.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 195 КАС України, колегія суддів вважає за можливе переглянути постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_5, оскільки останньою апеляційна скарга в частині відмови в задоволенні позовних вимог не подавалася.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, в період з 28.03.2014 до 11.04.2014 посадовими особами ДПІ у м. Черкасах було проведено планову документальну перевірку фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_5 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2011 до 31.12.2013, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 до 31.12.2013.

В ході проведення перевірки податковим органом встановлено порушення позивачем вимог:

- пп. 178.3 ст. 178 Податкового кодексу України, в результаті чого, позивачу донараховано податок з доходів фізичних осіб за 2011 рік у сумі 7 497 грн. 30 коп.;

- п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1 ст. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого, позивачу додатково донараховано податок на додану вартість за 2012 рік у сумі 123 356 грн.;

- п. 10 та пп. 11.3 п. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у результаті чого, позивачу донараховано збору ЄСВ у сумі 18 069 грн. 34 коп.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено Акт перевірки від 24.04.2014 № 99/23-01-17-01/НОМЕР_4 на підставі якого прийняті податкові повідомлення-рішення:

- від 08.05.2014 № , яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 9 371,63 грн. в т.ч.: 7 497,30 грн. основного платежу та 1 874,33 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- від 12.05.2014 № , яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 154 195,00 грн. в т.ч.: 123 356,00 грн. основного платежу та 30 839,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- від 12.05.2014 № , яким позивачу донараховано збору єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 19 876,28 грн. в т.ч.: 18 069,34 грн. основного платежу та 1 806,94 штрафних (фінансових) санкцій.

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Черкасах протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, а також права та обов'язки платників податків і зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України, який вступив в силу з 01.01.2011 року.

Згідно п. 17.1.6 п. 17.1 ПК України, платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до положень п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України, у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Такі заперечення розглядаються контролюючим органом протягом п'яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному ст. 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податку (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень, про що такий платник податку зазначає у запереченнях.

У разі якщо платник податку виявив бажання взяти участь у розгляді його заперечень до акта перевірки, контролюючий орган зобов'язаний повідомити такого платника податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень, але не пізніше ніж за два робочих дні до дня їх розгляду.

Участь керівника відповідного контролюючого органу (або уповноваженого ним представника) у розгляді заперечень платника податків до акта перевірки є обов'язковою. Такі заперечення є невід'ємною частиною акта (довідки) перевірки.

Рішення про визначення грошових зобов'язань приймається керівником контролюючого органу (або його заступником) з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності).

Як вбачається з матеріалів справи, копію акту від 24.04.2014 № 99/23-01-17-01/НОМЕР_4 було отримано ФОП ОСОБА_5 28.04.2014, що підтверджується її підписом (а.с.127 - зворотна сторона аркуша).

06.05.2014 позивачем на адресу ДПІ у м. Черкасах подано заперечення до акту планової документальної перевірки від 24.04.2014 № 99/23-01-17-01/НОМЕР_4, які цього ж дня були отримані відповідачем, що підтверджується відповідною відміткою про їх отримання (а.с.65).

Однак, матеріали справи не містять доказів того, що подані позивачем заперечення до акту планової документальної перевірки від 24.04.2014 № 99/23-01-17-01/НОМЕР_4 були розглянуті відповідачем, у т.ч. станом на день розгляду справи в суді першої інстанції, відповіді по суті заперечень позивачем не отримано.

Оскільки право платника (п. 17.1.6 ст. 17 ПК України) бути присутнім під час розгляду у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів за поданими контролюючому органу письмовими запереченнями було порушено (запрошення про час і дату розгляду та/або відповідь на заперечення відсутні), то невиконання вимог спеціального закону призводить до відсутності правових наслідків за податковим контролем.

Що стосується порушень позивачем вимог податкового законодавства виявлених в ході проведення перевірки відповідачем, колегія суддів зважає на наступне.

Згідно пп.«а» п. 176.2 ст. 176 ПК України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Відповідно до п. 178.3 ст. 178 ПК України, оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, необхідними для провадження певного виду незалежної професійної діяльності.

У разі неотримання довідки про взяття на облік особою, яка провадить незалежну професійну діяльність, об'єктом оподаткування є доходи, отримані від такої діяльності без урахування витрат.

Як вбачається з матеріалів справи у податковому повідомленні-рішенні від 08.05.2014 № про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 9 371,63 грн., у тому числі 7 497,30 грн. за основним платежем та 1 874,33 грн. за штрафними фінансовими санкціями, у рядку «встановлено порушення» (посилання на пункт та статтю законодавчого акта, порушення якого встановлено та відповідно до якого зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань) будь-які записи відсутні.

Крім цього, за результатами перевірки встановлено розбіжності щодо визначення оподаткованого доходу між даними декларації про доходи позивача і даними встановленими перевіркою: за 2011 рік валовий дохід визначено позивачем у деклараціях у сумі 192 885 грн. (а.с.207), за результатами перевірки - у сумі 737 247 грн. (а.с.7 - зворотна сторона аркуша); витрати визначені позивачем у деклараціях у сумі 191 867 грн., за даними перевірки - у сумі 737 247 грн.; оподатковуваний дохід визначений позивачем у деклараціях у сумі 1 018 грн., за даними перевірки - у сумі 49 982 грн.; податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб визначено у декларації у сумі 152,70 грн., за даними перевірки - у сумі 7 650 грн. Різниця між сумою податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб визначеною позивачем та сумою за даними перевірки становить 7 497,30 грн.

Згідно п. 187.1 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб'єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до пп. 14.1.266 п. 14.1 ст. 14 ПК України.

Відповідно до п. 188.1 ст. 188 ПК України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Положеннями п. 198.1 ст. 198 ПК України визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 Кодексу, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Вивченням матеріалів справи колегією суддів встановлено, що в акті перевірки відповідача зазначено, що за результатами перевірки встановлені порушення: п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1 п. 198.6 ст. 198 ПК України внаслідок чого, позивачу додатково донараховано податку на додану вартість за 2012 рік у сумі 123 356 грн., а у ППР зазначено: п. 1 ст. 187 ПК України.

У ППР від 12.05.2014 № про збільшення грошового зобов'язання з ПДВ у сумі 154 195 грн., у тому числі 123 356 грн. за основним платежем та 30 839 грн. за штрафними фінансовими санкціями, у рядку «встановлено порушення» (посилання на пункт та статтю законодавчого акта, порушення якого встановлено та відповідно до якого зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань) будь-які записи відсутні.

Крім цього, за результатами перевірки встановлено розбіжності щодо сум податкового кредиту між даними декларацій з ПДВ та даними перевірки: ПДВ, що належить до сплати згідно декларації від 21.02.2011 за січень 2011 року визначено у сумі - 920 грн. (від'ємне значення) (а.с.172-173), за даними перевірки - 1 171 грн. (а.с.61). Різниця становить 251 грн.; ПДВ, що належить до сплати згідно декларації від 19.03.2011 за лютий 2011 року визначено у сумі - 4 291 грн. (від'ємне значення) (а.с.174-175), за даними перевірки - 5 057 грн. (а.с.61). Різниця становить 766 грн.; ПДВ, що належить до сплати згідно декларації від 19.04.2011 за березень 2011 року визначено у сумі 13 грн. (а.с.177-178), за даними перевірки - 2 299 грн. (а.с.61). Різниця становить 2 286 грн.; ПДВ, що належить до сплати згідно декларації від 19.05.2011 за квітень 2011 року визначено у сумі 3 576 грн. (а.с.180-181), за даними перевірки - 12 007 грн. (а.с.61). Різниця становить 8 431 грн.; ПДВ, що належить до сплати згідно декларації від 20.06.2011 за травень 2011 року визначено у сумі 0 грн. (а.с.183-184), за даними перевірки - 6 389 грн. Різниця становить 6 389 грн.; ПДВ, що належить до сплати згідно декларації від 20.07.2011 за червень 2011 року (а.с.190-191) та уточнюючого розрахунку від 22.11.2011 (а.с.186-188) визначено у сумі 9 844 грн. (від'ємне значення), за даними перевірки - 22 004 грн. Різниця становить 12 160 грн.; ПДВ, що належить до сплати згідно декларації від 19.08.2011 за липень 2011 року визначено у сумі 2 885 грн. (а.с.192-193), за даними перевірки - 5 764 грн. Різниця становить 2 879 грн.; ПДВ, що належить до сплати згідно декларації від 20.09.2011 за серпень 2011 року визначено у сумі 8 640 грн. (а.с.194-195), за даними перевірки - 13 421 грн. Різниця становить 4 781 грн.; ПДВ, що належить до сплати згідно декларації від 20.10.2011 за вересень 2011 року визначено у сумі 207 грн. (від'ємне значення) (а.с.196-197), за даними перевірки - 24 862 грн. Різниця становить 24 655 грн.; ПДВ, що належить до сплати згідно декларації від 19.11.2011 за жовтень 2011 року визначено у сумі 596 грн. (від'ємне значення) (а.с.198-199), за даними перевірки - 13 104 грн. Різниця становить 12 508 грн.; ПДВ, що належить до сплати згідно декларації від 20.12.2011 за листопад 2011 року визначено у сумі 467 грн. (а.с.200-201), за даними перевірки - 29 332 грн. Різниця становить 28 865 грн.; ПДВ, що належить до сплати згідно декларації від 19.01.2012 за грудень 2011 року визначено у сумі 0 грн. (а.с.202-203), за даними перевірки - 19 388 грн. Різниця становить 19 385 грн. Загальна сума розбіжностей між даними декларацій та даними перевірки становить 123 356 грн.

В акті зазначено, що за результатами перевірки встановлені порушення: п. 10 та пп. 11.3 п. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.10.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464) в результаті чого донараховано збору ЄСВ в сумі 18 069,34 грн.

У ППР від 12.05.2014 № про збільшення грошового зобов'язання зі сплати збору єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 19 876,28 грн., у тому числі 18 069,34 грн. за основним платежем та 1 806,94 грн. за штрафними фінансовими санкціями у рядку «встановлено порушення» (посилання на пункт та статтю законодавчого акта, порушення якого встановлено та відповідно до якого зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань) будь-які записи відсутні.

У рядку (посилання на пункт та статтю законодавчого акта, відповідно до якого зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань) зазначено п. 2 ч. ст. 11 ст. 25 Закону № 2464, що є не тільки дефектом форми спірного рішення, але й не визначає конкретний зміст норми закону.

Крім цього, зазначає, що у Законі № 2464 відсутня норма п. 2 ч. ст. 11 ст. 25, оскільки є окремо ст. 25 у якій є 17 частин, ст. 11 у якій є 3 частини, а п. 2 є у ч. 2 ст. 11 та у ч. 11 і ч. 12 ст. 25.

Згідно п. 10 ст. 25 Закону № 2464, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до пп. 11.3 п. 11 ст. 25 Закону, орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

За результатами перевірки встановлено розбіжності щодо сум єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу між даними звітів та даними перевірки (а.с.60): за 2011 рік за даними звітів - 0 грн., за даними перевірки 17 697,02 грн. (у сумі 1 608,82 грн. за кожен місяць 2011 року з лютого до грудня включно); за грудень 2012 року за даними звітів - 0 грн., за даними перевірки - 372 грн. 34 коп. Загальна сума розбіжностей становить 18 069 грн. 36 коп.

В оскаржуваному ППР від 12.05.2014 № про збільшення грошового зобов'язання зі сплати збору єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування визначено основний платіж у сумі 18 069,34 грн., тобто визначено арифметично неправильно (17 697 грн. 02 коп. + 372,34 грн. = 18 069,36 грн.).

Згідно акту перевірки, у період стосовно якого виникли розбіжності, позивач мав наступні відкриті рахунки: НОМЕР_5 в філії АТ «Імексбанк» у м. Києві; НОМЕР_6 в ПАТ «Банк «Київська Русь» в м. Черкаси; НОМЕР_7 в ПАТ «Банк «Київська Русь» в м. Черкаси; НОМЕР_8 в філії ПАТ ПІБ в м. Черкаси; НОМЕР_9 в філії ПАТ ПІБ в м. Черкаси (а.с.58).

Однак, на підтвердження своїх позовних вимог позивачем до матеріалів справи надано лише дублікат виписки з рахунку НОМЕР_6 в ПАТ «Банк «Київська Русь» в м. Черкаси (а.с.72-88, а.с.136-150), а відповідачем не надано доказів на підтвердження виявлених розбіжностей, зокрема у контексті п. 20.1.2 ст. 20 ПК України та/або копій книги обліку доходів і витрат.

Згідно з відомостями виписки за рахунком НОМЕР_6 в ПАТ «Банк «Київська Русь» в м. Черкаси за період з 01.01.2011 до 31.12.2011 загальна сума у рядку «дебет» становить 981 012,63 грн., загальна сума у рядку «кредит» становить 984 097,72 грн., залишок на кінець 2011 року складає 3 826,33 грн. (а.с.150). Доказів щодо перевірки суми виявлених відхилень за наслідками податкового контролю відповідачем до суду надано не було.

Згідно зі статтею 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім розгляду справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкту владних повноважень.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На виконання цих вимог, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано належних і допустимих доказів на підтвердження висновків акту перевірки щодо зазначеної розбіжності згідно даних податкового обліку.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 08.05.2014 № , від 12.05.2014 № та від 12.05.2014 № , що прийнято без розгляду заперечень і без надання відповіді на заперечення з наведенням мотивів відхилення аргументів позивача у порушення правил адміністрування податків і порядку, визначеного ПК України, а відтак, зазначені податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 16 березня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 16 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Л.П. Борисюк І.Й. Петрик Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та підписано - 30.04.2015

Головуючий суддя Борисюк Л.П.

Судді: Петрик І.Й.

Собків Я.М.