Справа № 2а-1783/11
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2011-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"12" вересня 2011 р. Справа № 2а-1783/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "14" березня 2011 р. у справі № 2а-1783/11 за позовом ОСОБА_2 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2010р. позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання стягнути з останнього коштів, передбачених ст.39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив розмірі 47338,00 грн. за період з 01.11.2007р. по 01.11.2010р.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31.12.2010р. позовні вимоги за період з 01.11.2007р. по 24.04.2010р. залишено без розгляду.

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14.03.2011р. позовні вимоги задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Зобовязано Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області перерахувати та виплатити ОСОБА_2 відповідно до вимог ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"доплату до пенсії починаючи з 25.04.2010р. по 01.11.2010р.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить постанову скасувати та відмовити у задоволенні позову. Зокрема, апелянт зазначив, що суд не врахував, що кошти виплачувалися відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996р.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відповідно до постанови КМУ №106 від 23.06.1991р. віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Матеріали справи свідчать, що позивач отримує виплати згідно зі ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, але у меншому розмірі, ніж визначено Законом.

Частиною 1 статті 39 цього Закону встановлено, що працюючим громадянам провадиться доплата, розмір якої у зоні гарантованого добровільного відселення становить дві мінімальні заробітні плати.

У відповідності до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру виплат застосуванню підлягає саме ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

В 2010 році розмір виплат за вказаними статтями не зменшувався, а тому виплати необхідно проводити в межах визначених законом.

Доводи апелянта щодо правомірності його дій у звязку з відсутністю джерел фінансування на вказані виплати та необхідність їх встановлення бюджетним законодавством, є безпідставними, оскільки реалізація встановленого законом права не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 195,197, 200, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "14" березня 2011 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: І.Ф.Бондарчук

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1,11509

3- відповідачу ОСОБА_3 Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Ольжича, 7,м.Житомир,10003