Справа № 2а/1770/203/2011
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2011-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"17" серпня 2011 р. Справа № 2а/1770/203/2011

номер рядка статистичного звіту 8.2.1

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_1,

з участю секретаря с/з ОСОБА_2

за участю представників сторін:

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства - фірми "Євробудсервіс" м. Рівне на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "31" березня 2011 р. у справі № 2а/1770/203/2011 за позовом Приватного підприємства - фірми "Євробудсервіс" до Державної податкової інспекції у м. Рівне про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень та першої податкової вимоги

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2011 року ОСОБА_3 підприємство - фірма "Євробудсервіс" м. Рівне звернулося до адміністративного суду з вказаним позовом та просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення №/0 від 29 вересня 2010 року, №/1 від 15 листопада 2010 року, якими Приватному підприємству - фірмі "Євробудсервіс" визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 14102,02 грн., з яких 9401,35 грн. - основний платіж і 4700,67 грн. - штрафні (фінансові) санкції та першої податкової вимоги №1/952 від 20.12.2010 року.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 31 березня 2011 року відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 підприємство - фірма "Євробудсервіс" м. Рівне просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Зазначає, що суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи. Зокрема, апелянт посилається на те, що підприємством правомірно віднесено до податкового кредиту суми ПДВ по взаємовідносинах з ПП "Західлісбуд". На виконання умов договору укладеного між ППФ "Євробудсервіс" та ПП "Західлісбуд", останнім для позивача було поставлено будівельні матеріали, що підтверджується відповідними первинними бухгалтерськими документами. Однак, ОСОБА_4 податковою інспекцією у м. Рівне за результатами невиїзної документальної перевірки було зроблено висновок про нікчемність правочину, укладеного між позивачем та ПП "Західлісбуд". Вважають, що посилання відповідача в акті перевірки на вирок Рівненського міського суду від 25-26 травня 2010року по справі №1-386/10 некоректне, оскільки даним вироком не встановлено, що саме для ППФ "Євробудсервіс" у ПП "Західлісбуд" не було можливості поставити товари, також не встановлено фіктивності податкових накладних виписаних ПП "Західлісбуд" для ППФ "Євробудсервіс", на момент укладення договору з ПП "Західлісбуд" останнє було створене та зареєстроване в установленому порядку як юридична особа і як платник податку на додану вартість.

В судове засідання представник ППФ "Євробудсервіс" не зявився. Про день, час та місце розгляду справи позивач повідомлений у встановленому законом порядку. Про причини неявки позивач суд не повідомив, тому справу розглянуто у його відсутність.

Представник Державної податкової інспекції в м. Рівне (надалі ДПІ м. Рівне) в судовому засіданні доводи апеляційної скарги не визнав. Зазначив, що під час перевірки позивача було встановлено порушення п.п. 7.4.1, 7.4.5 п.7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" і завищено податковий кредит по взаємовідносинах з ПП "Західлісбуд" по декларації з податку на додану вартість за жовтень 2008 року на суму 9 401.35 грн.

Заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 підприємство - фірма "Євробудсервіс" зареєстроване юридичною особою та включене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, є платником податку на додану вартість, який зареєстрований відповідно до свідоцтва №24932780 від 23.01.2004 року.

З декларації по податку на додану вартість за жовтень 2008 року, а саме: розділу II "Податковий кредит" розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, вбачається, що ПП - фірмою "Євробудсервіс" було віднесено до податкового кредиту ПДВ кошти в розмірі 9401,35 грн., який був сплачений в ціні за поставлені ПП "Західлісбуд" будівельні матеріали.

15 вересня 2010 року ДПІ у м. Рівне було проведено невиїзну документальну перевірку податкової декларації з податку на додану вартість Приватного підприємства - фірми "Євробудсевіс" за жовтень 2008 року, за результатами якої складено акт №1387/549/23-100/32745147 від 16.09.2010 р. На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення №/0 від 29.09.2010 року, яким Приватному підприємству - фірмі "Євробудсервіс" визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 14102,02 грн., з яких 9401,35 грн. - основний платіж і 4700,67 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Не погодившись з даним податковим повідомленням-рішенням, позивач 27.10.2010 року звернувся до ДПІ у м. Рівне із скаргою, якою просив скасувати податкове повідомлення - рішення від 29.09.2010 року. За результатами розгляду даної скарги ДПІ у м. Рівне рішенням №48781/25-09 від 10.11.2010 року, дане податкове повідомлення-рішення залишила без змін, а скаргу директора ППФ "Євробудсервіс" - без задоволення, внаслідок чого 15.11.2010 р. відповідачем прийнято рішення з дробом "1" на аналогічну суму з новим граничним терміном узгодження. 23 листопада 2010 року позивач звернувся з повторною скаргою до ДПА в Рівненській області про скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 29.09.2010 р. (№/1 від 15.11.2010 р.). За результатами розгляду даної скарги ДПА в Рівненській області рішенням №24932/25-16/454 від 07.12.2010 року скаргу директора ППФ "Євробудсервіс" залишила без розгляду по суті, у зв'язку з порушенням строків, визначених Законом України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21 грудня 2000 року №2181 та Положенням про порядок подання та розгляду скарг платників податків органами державної податкової служби, затвердженим наказом Державної податкової адміністрації України від 11 грудня 1996 року №29 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 грудня 1996 р. за №723/1748. Дане рішення позивачем отримано 11 січня 2011 року.

20.12.2010 року ДПІ у м. Рівне для ППФ "Євробудсервіс" було сформовано першу податкову вимогу №1/952 . В основу оскаржуваних податкових повідомлень - рішень податковим органом покладено висновки про порушення ОСОБА_3 підприємством - фірмою "Євробудсервіс" вимог п.п.7.4.1, п.п 7.4.5 п.7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997року, в результаті чого, позивачем завищено податковий кредит по взаємовідносинах з ПП "Західлісбуд" на суму 9401,35 грн.

Згідно з пп. 7.4.1. п.7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість"№168/97-ВР від 03.04.1997 року (далі - Закон №168/97-ВР) (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п.п. 7.4.4. п.7.4 ст. 7 Закону №168/97-ВР (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту.

Підпунктом. 7.4.5. пункту 7.4 статті 7 Закону №168/97-ВР (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Дані норми закону дозволяють платнику податку формувати податковий кредит при наявності таких двох умов:

- підтвердження належним чином оформленими первинними документами, які містять відомості про господарську операцію та посвідчують факт її здійснення;

- спрямування результату таких операцій на подальше використання у господарській діяльності платника податків.

Податкові повідомлення-рішення №/0 від 29 вересня 2010 року та №/1 від 15 листопада 2010 року, якими позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 14102,02 грн., з яких 9401,35 грн. - основний платіж і 4700,67 грн. - штрафні (фінансові) санкції, базуються на висновках податкового органу про завищення ППФ "Євробудсервіс" податкового кредиту на суму ПДВ, нарахованого в ціні придбання будівельних матеріалів на загальну суму 9401,35 грн.

Вказані висновки зроблені податковим органом на підставі аналізу господарських операцій позивача по отриманню будівельних матеріалів від ПП "Західлісбуд" та ґрунтуються на порушеннях ОСОБА_3 підприємством - фірмою "Євробудсервіс" вимог п.п.7.4.1, п.п 7.4.5 п.7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997 року.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-ХГУ встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З метою повного та всебічного з'ясування обставин справи, судом першої інстанції у представника позивача витребовувалися видаткові накладні, податкові накладні, реєстри отриманих податкових накладних, акти виконаних робіт та інші первинні документи, які були складені на виконання договору поставки з ПП "Західлісбуд". Даних документів суду не надано. В протоколі виїмки, в рамках кримінальної справи щодо здійснення посадовими особами ПП "Західлісбуд" фіктивної господарської діяльності, зазначені документи не відображені, оскільки були без підписів і не завірені печатками. Із заявою до Рівненського міського суду про повернення первинних документів ППФ "Євробудсервіс" не зверталася, а тому у позивача не має можливості надати суду первинні документи, які складені на виконання договору поставки з ПП "Західлісбуд". Протоколу виїмки документів суду також не надано.

Відповідно до п. 5.2.4. ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-111 від 21.12.2000 року (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №2181-111) процедура адміністративного оскарження закінчується останнім днем строку, передбаченого підпунктом 5.2.2 цього пункту для подання заяви про перегляд рішення контролюючого органу, у разі коли така заява не була подана у зазначений строк. День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження податкового зобов'язання платника податків.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивач 27.10.2010 року звернувся до ДПІ у м. Рівне із скаргою, якою просив скасувати податкове повідомлення-рішення №/0 від 29.09.2010 р. Рішенням ДПІ у м. Рівне про результати розгляду первинної скарги №48781/25-09 від 10.11.2010 року дане податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарга директора ППФ "Євробудсервіс" без задоволення, цього ж дня дане рішення було надіслано на адресу ППФ "Євробудсервіс" рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з копії поштового конверту, вищевказане рішення позивачем отримано 12.11.2010 року.

Директором ППФ "Євробудсервіс" до Державної податкової адміністрації в Рівненській області було подано повторну скаргу (вхідний ДПА в Рівненській області №349/10/с від 23.11.2010 року) на податкове повідомлення - рішення ДШ у м Рівне від 29.09.2010 року №/0 (від 15.11.2010 року №/1). Рішенням ДПА в Рівненській області за №24932/25-16/454 від 07.12.2010 року скаргу директора ППФ "Євробудсервіс" залишено без розгляду по суті, у зв'язку з порушенням строків, визначених Законом України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21 грудня 2000 року №2181 та Положенням про порядок подання та розгляду скарг платників податків органами державної податкової служби, затвердженим наказом Державної податкової адміністрації України від 11 грудня 1996 року №29 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 грудня 1996 р. за №723/1748 . Дане рішення позивачем отримано 11 січня 2011 року, що підтверджується копією поштового конверту. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що днем закінчення процедури адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень №/0 від 29.09.2010 р. і №/1 від 15.11.2010 р. та днем узгодження податкових зобов'язань ППФ "Євробудсервіс", визначених цими податковими повідомленнями-рішеннями, є 22.11.2010 р., а не 11.01.2011 року, як помилково вважає позивач.

Згідно з п.п.5.3.2. п. 5.3 ст. 5 Закону №2181-111 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) у випадках апеляційного узгодження суми податкового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити її узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом десяти календарних днів, наступних за днем такого узгодження. Відповідно до п.п. 5.4.1. п.5.4 ст. 5 Закону №2181-111 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків. Підпунктом 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону № 2181 -III (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги. У відповідності до пп. 6.2.3 п. 6.2 ст. 6 Закону № 2181 -III (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) перша податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків, обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк.

У зв'язку з тим, що ППФ "Євробудсервіс" не сплатило податкове зобов'язання визначене податковими повідомленнями-рішеннями №/0 від 29.09.2010 р. та №/1 від 15.11.2010 р., протягом 10 календарних днів, наступних за днем їх узгодження, то дане податкове зобов'язання набуло статусу податкового боргу. Судом першої інстанції правильно встановлено, що з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень ДПІ у м. Рівне №/0 від 29.09.2010 р. та №/1 від 15.11.2010 р. ППФ "Євробудсервіс" звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду 18.01.2011 року, тобто після закінчення граничного строку сплати узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість, визначеного даними податковими повідомленнями - рішеннями. Таким чином, в період з 03.12.2011 року (першого дня після спливу 10 календарних днів, наступних за днем узгодження суми податкового зобов'язання визначених податковими повідомленнями-рішеннями №/0 від 29.09.2010 р. та №/1 від 15.11.2010 р.) до 17.01.2011 року (дня, що передує дню звернення позивача до суду з позовом до ДПІ у м. Рівне про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №/0 від 29.09.2010 р. та №/1 від 15.11.2010 р.) податкове зобов'язання визначене даними податковими повідомленнями-рішеннями мало статус податкового боргу та вважалося узгодженим, тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що 20 грудня 2010 року при винесенні ППФ "Євробудсервіс" податкової вимоги №1/952 (в період, коли податкове зобов'язання визначене податковими повідомленнями-рішеннями №/0 від 29.09.2010 р. та №/1 від 15.11.2010 р. мало статус податкового боргу і дані рішення не були оскаржені в судовому порядку) ДПІ у м. Рівне діяла на підставі, в межах повноважень та в спосіб визначений Законом України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-111 від 21.12.2000 року (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), а тому дана перша податкова вимога є правомірною і підстави для її скасування відсутні. Обставини та правові підстави, за яких ДПІ у м. Рівне не повинна була б 20.12.2010 року формувати та надсилати позивачу податкову вимогу №1/952, відсутні.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив позивачу в задоволенні позову визнавши, що відповідач при прийнятті спірних рішень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160,195,196,200,206,212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства - фірми "Євробудсервіс" м. Рівне залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 31 березня 2011 року без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 підприємство - фірма "Євробудмервіс" вул.Київська,11/32,м.Рівне,33000 (рек. з пов.)

3- відповідачу ОСОБА_4 податкова інспекція у м.Рівне вул. Відінська, 8,м.Рівне,33023