Справа № 813/812/15
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2015-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2015 року справа № 813/812/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Кухар Н.А.

суддів: Хоми О.П.

Костецького Н.В.

секретаря судового засідання Єдинак Г.Б.

за участю:

представника позивача - Савчина В.З.

представника відповідача - Павлишина Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофуд» до Державної виконавчої служби України про визнання протиправними дій та скасування постанови,

встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофуд» до Державної виконавчої служби України та, після уточнення позовних вимог, просить:

- визнати протиправними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо винесення постанови про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофуд» виконавчого збору від 16.06.2014 р. № ВП №39527654;

- скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Державної Виконавчої служби України про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофуд» виконавчого збору від 16.06.2014 р. № ВП №39527654;

- визнати протиправними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної Виконавчої служби України щодо виділення постанови про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофуд» виконавчого збору від 16.06.2014 р. № ВП №39527654 у окреме провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.06.2014 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №39527654. Підставою для винесення вказаної постанови слугувало те, що боржник в добровільному порядку у наданий державним виконавцем строк не виконав наказ господарського суду Львівської області №5015/3233/12 виданий 12.11.2012 року. Позивач вважає таку постанову протиправною, так як згідно договору застави він є майновий поручителем лише на суму 241314,00 грн., а не всієї суми боргу. Крім того, державним виконавцем неправомірно виділено оскаржувану постанову в окреме провадження, так як законодавством не передбачено таке у випадку повернення стягувачу виконавчого документа на підставі п.6 ч.1 ст.47 Закону.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що оскаржувана постанова прийнята державним виконавцем у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження». Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи в їх сукупності, суд встановив наступні факти та правовідносини.

27.08.2013 року постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України відкрито виконавче провадження з виконання наказу №5015/3233/12 виданого 12.11.2012 р. господарським судом Львівської області.

Рішенням господарського суду Львівської області від 03.10.2012 року позов Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроекспорт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроторг», Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофуд» про стягнення 10 226 892 грн. 01 коп. задоволено повністю. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0009/08/10-КLМVІ від 28.03.2008 року звернуто стягнення на предмет застави, а саме: трактор колісний САЗЕ 8940, 2001 р. в., двигун № НОМЕР_1, реєстраційний НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофуд» (81634, Львівська обл., Миколаївський район, с. Розвадів, вул. Сагайдачного, 72, код ЄДР 30061167). Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки для задоволення грошових вимог Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» шляхом проведення прилюдних торгів.

12.11.2012 року видано наказ № 5015/3233/12 про примусове виконання рішення від 03.10.2012 року.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 27.05.2013 року виправлено допущені в резолютивній частині вищевказаного рішення описки: «У рахунок погашення заборгованості у розмірі 10 154 825 грн. 05 коп. за кредитним договором № 0009/08/10-КLMVI від 28.03.2008 року звернути стягнення на предмет застави на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (02100, м. Київ, бульвар Верховної Ради, 7, код ЄДР 21574573), а саме: трактор колісний САЗЕ 8940, 2001 р. в., двигун № НОМЕР_1, реєстраційний НОМЕР_2, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофуд» (81634, Львівська обл., Миколаївський район, с. Розвадів, вул. Сагайдачного, 72, код ЄДР 30061167)».

Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» подало до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України заяву про відкриття виконавчого провадження та 27.08.2013 року постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України відкрито виконавче провадження з виконання наказу №5015/3233/12 виданого 12.11.2012 р. господарським судом Львівської області про звернення стягнення на предмет застави, а саме: трактор колісний САЗЕ 8940, 2001 р. в., двигун № НОМЕР_1, реєстраційний НОМЕР_2, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофуд». Боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофуд», надано 7-денний строк з моменту винесення (отримання) постанови для самостійного виконання вимог виконавчого документа.

Згідно повідомлення про вручення позивач дану постанову отримав 10.09.2013 року.

16.06.2014 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №39527654.

Підставою для винесення вказаної постанови слугувало те, що боржник в добровільному порядку у наданий державним виконавцем строк не виконав наказ №5015/3233/12 виданий 12.11.2012 року.

Постановою про повернення виконавчого документа ВП №39527654 від 19.12.2014 року наказ №5015/3233/12 від 12.11.2012 року повернуто стягувану на підставі п.6 ч.1 ст.47 Закону.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 вищевказаного Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Статтею 27 Закону встановлено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення (ч. 1).

У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються (ч. 3 ст. 27 Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.30 Закону державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону. Державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Статтею 32 Закону визначено заходи примусового виконання рішень: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Як вбачається із виконавчого провадження №354/14-14 державним виконавцем після відкриття провадження - 27.08.2013 року до 16.06.2014 року, дня винесення постанови про стягнення виконавчого збору, не вчинялось жодних дій щодо виконання виконавчого документа. Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов»язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, які в цьому випадку не вчинялись.

У постанові Верховного Суду України від 28.01.2015 року міститься аналогічний висновок щодо застосування норм права.

Відповідно до п.7 ст.28 Закону у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру та в разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтею 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Згідно з 3.7. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802, стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 28 Закону.

Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону. Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону (п.3.7.1).

Якщо рішення про стягнення коштів було виконано боржником частково до початку його примусового виконання, виконавчий збір стягується з суми, яка не була сплачена боржником самостійно (п. 3.7.2).

При наступних пред'явленнях до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута при попередньому виконанні (п.3.7.3).

У разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 5, 8, 9, 11 - 13 частини першої статті 49 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа) зазначає про виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження та не пізніше наступного робочого дня після завершення такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору, про що виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Строк для самостійного виконання боржнику в такому випадку не надається. До виконання постанови про стягнення виконавчого збору не застосовуються положення статті 21 Закону (п. 3.7.4).

Як вбачається із постанови про повернення виконавчого документа ВП №39527654 від 19.12.2014 року наказ №5015/3233/12 від 12.11.2012 року повернутий стягувачу на підставі п.6 ч.1 ст.47 Закону.

Згідно з п.6 ч.1 ст.47 Закону виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, або майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Так як, п.3.7.4 Інструкції передбачено виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 5, 8, 9, 11 - 13 частини першої статті 49 Закону, а відповідачем повернуто виконавчий документ на підставі п.6 ч.1 ст.47 Закону, дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної Виконавчої служби України щодо виділення постанови про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофуд» виконавчого збору від 16.06.2014 р. № ВП №39527654 у окреме провадження суд вважає протиправними.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд вважає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятих ним рішень.

Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи, суд приходить до висновку, що суб'єкт владних повноважень не дотримався принципу верховенства права, вимог чинного законодавства та передбачених ст.2 КАС України принципів, що дає суду підстави задовольнити позовні вимоги повністю.

Щодо судових витрат, то у відповідності до ст.94 КАС України слід стягнути з Державного бюджету України на користь позивача 487,20 судового збору.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо винесення постанови про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофуд» виконавчого збору від 16.06.2014 р. № ВП №39527654.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Державної Виконавчої служби України про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофуд» виконавчого збору від 16.06.2014 р. № ВП №39527654.

Визнати протиправними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної Виконавчої служби України щодо виділення постанови про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофуд» виконавчого збору від 16.06.2014 р. № ВП №39527654 у окреме провадження.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофуд» 487,20 грн судового збору.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної карги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий Кухар Н.А.

Суддя Хома О.П.

Суддя Костецький Н.В.

Повний текст постанови виготовлено 28.04.2015 року.