Справа № 2а-1891/11
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2011-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"21" червня 2011 р. Справа № 2а-1891/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "02" березня 2011 р. у справі № 2а-1891/11 за позовом ОСОБА_3 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнння бездіяльності протиправної та зобов'язання вченити дії

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2010року позивач звернувся з адміністративним позовом про визнання неправомірними дій Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та стягнення з останнього грошових коштів в сумі 15751,50 грн., передбачених ст.39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.01.2010 року по 01.10.2010 року.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09.02.2011 року позовні вимоги ОСОБА_3 за період з 01.01.2010 року по 01.04.2010 року залишено без розгляду.

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.03.2011 року позов задоволено.

Визнано неправомірними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо виплати ОСОБА_3 не в повному обсязі коштів, передбачених ст.39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобов'язано відповідача провести перерахунок та виплату позивачу доплату до пенсії у розмірах, визначених ст. 39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.04.2010 року по 01.10.2010року.

Вважаючи, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду від 02.03.2011р. скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні вимог позивача. Зокрема, апелянт зазначає, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи здійснюється за рахунок Державного бюджету, а кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України, а тому управління Пенсійного фонду не є належним відповідачем по справі.

Частиною 1 ст.195 КАС України встановлено, зокрема, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, і стипендії студентам, які там навчаються, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першої ст.39 вказаного закону. Як свідчать матеріали справи, позивач є непрацюючим пенсіонером, перебуває на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду в Житомирської області, проживає на території, яка віднесена до зони гарантованого добровільного відселення (м.Коростень Житомирської області), а тому відповідно до ст. 39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи має право на доплату до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення.

Частиною 1 ст. 39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, зокрема, що громадянам , які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах:

- у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати.

Вирішуючи вказаний спір, суд першої інстанції, з огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними нормативними актами обґрунтовано визнав, що при визначенні розміру згаданої виплати застосуванню підлягає саме ст. 39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не постанова Кабінету Міністрів України „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка істотно звужує обсяг установлених законом прав позивача.

За таких підстав, правильним є висновок суду щодо неправомірності дій відповідача по виплаті доплати до пенсії в розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836.

Доводи апеляційної скарги про те, що Пенсійний фонд не є належним відповідачем по справі, не може проводити виплату спірних сум, оскільки такі кошти є бюджетними, а кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України, є необґрунтованими.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 року №121/2001, Пенсійний фонд є центральним органом виконавчої влади.

За змістом п.2.1. Положення основними завданнями Управління є: забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, а тому управління Пенсійного фонду України є належним відповідачем у справах щодо виплати пенсій, доплат до них.

Вказана норма узгоджується зі ст.72 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, яка відносить до джерел формування коштів Пенсійного фонду кошти державного бюджету та цільових фондів, що перераховуються до Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом. Зазначені кошти становлять бюджет Пенсійного фонду (ст.71 цього Закону).

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстави для скасування постанови суду відсутні.

Керуючись ч.10 ст.183-2, ст.ст. 197,198, 200, 205, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "02" березня 2011 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу Cтужук Григорій Іванович вул. Красна, б. 4, кв. 78,м. Коростень,Коростенський район, Житомирська область,11500

3- відповідачу ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Ольжича,7,м.Житомир,10003