Справа № 2а-7573/11/1370
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2015 року м. Київ К/800/41039/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.
провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України (правонаступник Державної інспекції з енергозбереження) на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2014 року у справі №2а-7573/11/1370 за позовом Державного підприємства «Львівський бронетанковий ремонтний завод» (правонаступник - Державне підприємство «Львівський бронетанковий завод») до Державної інспекції з енергозбереження в особі Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Львівській області про скасування постанови, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2011 року Державне підприємство «Львівський бронетанковий ремонтний завод» звернулось з позовом до Державної інспекції з енергозбереження в особі Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Львівській області про скасування постанови від 30.05.2011 року № 15-13/08 про застосування економічних санкцій в розмірі 22038,64 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що розрахунок перевитрат ПЕР проведено на підставі Методики визначення неефективного використання паливно-енергетичних ресурсів, затвердженої наказом Національного агентства України з питань забезпечення ефективного використання енергетичних ресурсів від 13 грудня 2006 року № 89, яка не підлягає застосуванню, оскільки не зареєстрована в Міністерстві юстиції України і не опублікована в установленому порядку, тому не є нормативно-правовим актом.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2010 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2014 року скасовано постанову суду першої інстанції, позов задоволено. Скасовано постанову Державної інспекції з енергозбереження в особі Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Львівській області (Державне агентство з енергоефективності та енергозбереження України) від 30.05.2011 року №15-13/08 про застосування економічних санкцій в розмірі 22038,64 грн.

Не погоджуючись з постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2014 року, Державне агентство з енергоефективності та енергозбереження України звернулось з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 30.05.2011 року Територіальним управлінням Державної інспекції з енергозбереження по Львівській області за наслідками проведеної перевірки використання паливно-енергетичних ресурсів ДП «Львівський бронетанковий ремонтний завод» встановлено нераціональне використання ПЕР в розмірі 13901 кВт/год, про що складено акт № 15-13/3. Розрахунок обсягів нераціонального використання ПЕР складений на підставі Методики визначення нераціонального використання паливно-енергетичних ресурсів, затвердженої наказом Держкоменергозбереження № 113 від 26.10.2001 року та № 123 від 27.11.2001 року.

На підставі акту перевірки, 30.05.2011 року відповідачем винесено припис, яким позивача зобов'язано виконати ряд заходів для забезпечення економії електроенергії та природного газу.

Також, 30.05.2011 року відповідачем було винесено постанову № 15-13/08 про застосування економічних санкцій (підвищеної плати або енергетичного збору за нераціональне (неефективне) використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів), якою до позивача застосовано економічні санкції в розмірі 22038,64 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що при складенні розрахунку обсягів нераціонального використання ПЕР відповідач правомірно використовував Методику, затверджену наказом Держкоменергозбереження № 113 від 26.10.2001 року, без попередньої реєстрації в Міністерстві юстиції України.

Натомість, суд апеляційної інстанції зазначив, що зазначена Методика не підлягає застосуванню, оскільки вона не зареєстрована в Міністерстві юстиції України і не опублікована в установленому порядку. Крім того, Методика скасована відповідно до наказу Національного агентства України з питань забезпечення ефективного використання енергетичних ресурсів від 03.02.2010 №13, а тому у відповідача не було підстав для застосування Методики під час прийняття постанови від 30.05.2011 р.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції, враховуючи наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що розрахунок неефективного використання енергетичних ресурсів проведений Управлінням у відповідності до Методики визначення неефективного використання паливно-енергетичних ресурсів, перезатвердженої наказом Національного агентства України з питань забезпечення ефективного використання енергетичних ресурсів від 13.12.2006 №89.

Указом Президента України від 3 жовтня 1992 року №493/92 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» установлено, що з 1 січня 1993 року нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації. Також установлено, що державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю здійснює Міністерство юстиції України.

На виконання цього Указу постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року №731 затверджено Положення.

Підпунктом "б" пункту 4 Положення встановлено, що державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти будь-якого виду (постанови, накази, інструкції тощо), якщо в них є одна або більше норм, що мають міжвідомчий характер, тобто є обов'язковими для інших міністерств, органів виконавчої влади, а також органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, що не входять до сфери управління органу, який видав нормативно-правовий акт.

Відповідно до підпункту "е" пункту 5 Положення на державну реєстрацію не подаються акти рекомендаційного, роз'яснювального та інформаційного характеру (методичні рекомендації, роз'яснення, у тому числі податкові, тощо), нормативно-технічні документи (національні та регіональні стандарти, технічні умови, будівельні норми і правила, тарифно-кваліфікаційні довідники, кодекси усталеної практики, форми звітності, у тому числі щодо державних статистичних спостережень, адміністративних даних та інші).

Пунктом 15 Положення передбачено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади направляють для виконання нормативно-правові акти лише після їх державної реєстрації та офіційного опублікування. У разі порушення зазначених вимог нормативно-правові акти вважаються такими, що не набрали чинності, і не можуть бути застосовані.

Методика була затверджена наказом Державного комітету України з енергозбереження від 26 жовтня 2001 року №113.

16 листопада 2001 року Міністерство юстиції України відмовило у державній реєстрації зазначеної Методики з посиланням на те, що вона має нормативно-технічний характер (встановлює механізм визначення обсягу неефективного використання ПЕР на промислових об'єктах, що виробляють і споживають електричну та теплову енергію.

Указом Президента України від 31 грудня 2005 року № 1900/2005 утворено Агентство.

Відповідно до статті 7 Положення про Національне агентство України з питань забезпечення ефективного використання енергетичних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 квітня 2006 року №412, нормативно-правові акти Агентства підлягають реєстрації в установленому законодавством порядку.

Наказом від 13 грудня 2006 року № 89 Агентство перезатвердило Методику, проте на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України в установленому законодавством порядку її не подало.

Як видно зі змісту Методики, нею встановлено порядок визначення обсягу неефективного використання ПЕР, наведено формули для виконання розрахунків їх перевитрат з метою забезпечення економічного механізму енергозбереження.

Проведені відповідно до Методики розрахунки обсягів нераціонального використання ПЕР використовуються при застосуванні економічних санкцій та нарахуванні енергетичного збору.

Ця Методика, відповідно до сфери її застосування, поширюється на всі підприємства і установи по отриманню, переробці, перетворенню, транспортуванню, зберіганню, обліку та використанню ПЕР, розміщених на території України, а також на окремі споруди та інженерні об'єкти інших підприємств і установ та їх філій незалежно від форм власності, що виробляють або споживають електричну та теплову енергію, а також інші ПЕР.

Метою застосування Методики є: виконання розрахунків перевитрат ПЕР; контроль за додержанням норм законодавства про енергозбереження на підприємстві; контроль за виконанням вимог нормативних документів щодо підтримання та підвищення технічного рівня енергоефективності обладнання та систем енергопостачання тощо.

Зважаючи на коло суб'єктів, на яких поширює свою дію Методика, а також те, що на підставі проведених відповідно до її вимог розрахунків обсягів нераціонального використання ПЕР застосовуються економічні санкції та нараховується енергетичний збір, колегія суддів вважає, що цей нормативно-правовий акт міг бути направлений на виконання лише після його державної реєстрації в установленому законодавством порядку.

Зазначена позиція суду касаційної інстанції узгоджується із позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 04 червня 2013 року у справі №21-140а13.

Крім того, судом апеляційної інстанції вірно встановлено, що на час винесення відповідачем постанови від 30.05.2011 року № 15-13/08 про застосування економічних санкцій, Методика була скасована наказом Національного агентства України з питань забезпечення ефективного використання енергетичних ресурсів від 03.02.2010 № 13, а відтак підстав для її застосування не було.

Посилання скаржника на наказ Національного агентства України з питань забезпечення ефективного використання енергетичних ресурсів видано наказ від 14.12.10 №163 «Про затвердження Методики визначення нераціонального (неефективного) використання паливно-енергетичних ресурсів» як на підставу правомірності застосування зазначеної Методики, колегія суддів вважає необґрунтованими, так як наказом Міністерства юстиції України від 10.01.2011 р. № 76/5 повернуто без державної реєстрації наказ НАЕР від 14.12.2010 №163 «Про затвердження Методики визначення нераціонального (неефективного) використання паливно-енергетичних ресурсів».

За таких обставин, судова колегія вважає, що судом першої та апеляційної інстанцій повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України відхилити, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: