Справа № 1711/582/12
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2012-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Малков В.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"26" червня 2012 р. Справа № 1711/582/12

Житомирський апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від "02" квітня 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02.04.2012 р. позовні вимоги представника позивача ОСОБА_3 про зобовязання здійснити перерахунок та виплату державної та додаткової пенсії, за період з 21.05.2004 р. по 19.10.2010 р. та з 21.05.2004 р. по 03.05.2010 р. відповідно до вимог ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а також зобовязання відповідача відшкодувати позивачу інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми пенсії залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_5 просить ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначає, ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також, без урахування положень Віденської конвенції, Закону України "Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку" тощо.

Представники сторін в судове засідання не зявились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. З урахуванням приписів ч.4 ст.196 та п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд апеляційної скарги колегією суддів здійснюється за відсутності сторін та в порядку письмового провадження. Представник позивачки та позивачка не повідомляли про зміну свого місця перебування, а тому суд вважає врученою їм судову повістку, незважаючи на те, що конверт повернувся "за закінченням терміну зберігання". Тим більше в апеляційній скарзі представник позивачки просив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Залишаючи адміністративний позов без розгляду , суд першої інстанції виходив з того, що позивачка звернулась до суду з позовом у вказаній частині поза межами шестимісячного строку, який визначений ч.2 ст. 99 КАС України, і доказів про поважність причин пропуску строку звернення до суду не надала.

З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка отримує державну та додаткову пенсії передбачені ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року, однак з позовними вимогами звернулася лише в березні 2012 року. Питання про поновлення пропущеного строку звернення до суду не ставила, оскільки вважає, що до спірних правовідносин має бути застосовано Закон України "Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку", Віденську конвенцію про цивільну відповідальність за ядерну шкоду та ст.268 ЦК України.

Однак, такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Під словосполученням "іншими законами" не можуть розумітися положення глави 19 ЦК України, оскільки позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Виходячи зі змісту статті 99 КАС України, інші закони - це закони, які встановлюють строки звернення до адміністративного суду з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов'язані між собою. Вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Зважаючи на те, що позовна заява в адміністративній справі може містити цивільно-правову вимогу, позовна давність в адміністративних справах застосовується виключно до цивільно-правових вимог, які об'єднані в одне провадження з публічно-правовим спором.

Спір про нарахування суб'єктом владних повноважень та проведення встановлених статтями 50,54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплат є публічно-правовим, а не цивільно-правовою вимогою, заявленою в адміністративній справі. У зв'язку з цим до таких вимог правила позовної давності, встановлені главою 19 ЦК України, не застосовуються.

Також, є безпідставними посилання апелянта на те, що вказані виплати є відшкодуванням шкоди та до спірних правовідносин має бути застосовано Закон України "Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку", Віденську конвенцію про цивільну відповідальність за ядерну шкоду, оскільки дані виплати є соціальною гарантією осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не виплатами на відшкодування ядерної шкоди в контексті зазначених правових норм.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини, також виходить з того, що реалізуючі п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Керуючись ст.ст.197, 199, 204, 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від "02" квітня 2012 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: ОСОБА_6

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано (рекомендованим з повідомленням):

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,34400

3 - представнику позивача ОСОБА_5, ПП "Юридичне Бюро Довіра", вул.Енергетиків, 13, офіс 2-й поверх, м.Кузнецовськ, Рівненська обл., 3440

4- відповідачу ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області м-н Вараш, 25А,м.Кузнецовськ,Рівненська область,34400