Справа № 804/19608/14
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2015-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОСПЕЦІНВЕСТ" до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно дійшов висновку про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «РК-ТОРГ» та ТОВ «УКР-ІНКОМ» за період: липень 2014 року, оскільки факт виконання договорів підтверджується видатковими, податковими, товарно-транспортними накладними, актами здачі-приймання робіт (надання послуг). Позивач зазначає, що порушення ТОВ «РК-ТОРГ» та ТОВ «УКР-ІНКОМ» податкової дисципліни та не знаходження останніх за юридичною адресою не є підставою для відмови у праві на податковий кредит. Окрім того, позивач зазначає, що взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом. Також позивач наголошує на тому, що придбані у ТОВ «РК-ТОРГ» та ТОВ «УКР-ІНКОМ» товари та надані ТОВ «РК-ТОРГ» роботи (послуги) використанні у власній господарській діяльності позивача, а саме: передані третім особам - ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» та ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат».
Ухвалою суду від 28.11.2014 року відкрито провадження у справі.
Позивач у судовому засіданні подав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через відділ діловодства суду надав письмові заперечення на позовну заяву, у яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначаючи про нереальність правочинів укладених позивачем з ТОВ «РК-ТОРГ» та ТОВ «УКР-ІНКОМ», з наступних причин:
- правочини укладені ТОВ «РК-ТОРГ» та ТОВ «УКР-ІНКОМ» визнані недійсними податковим органом;
- ТОВ «РК-ТОРГ» та ТОВ «УКР-ІНКОМ» порушують податкову дисципліну та не знаходяться на податковою адресою;
- надані до перевірки видаткові накладні складено з порушенням вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме: останні не містять інформації щодо посади осіб або інших даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції;
- надані товарно-транспортні накладні не містять пункту навантаження товару, не містять відомості про вантаж, відсутня інформація про вантажно-розвантажувальні роботи;
- ТОВ «УКР-ІНКОМ» не виписало жодної податкової накладної на суму ПДВ більше 10 000,00 грн., хоча в один день було виписано по декілька податкових накладних для позивача. Отже, ТОВ «УКР-ІНКОМ» навмисно з метою приховування номенклатури товарів здійснило дріблення сум ПДВ.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд встановив наступне.
З 17.10.2014 року по 30.10.2014 року відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань взаємовідносин з ТОВ «РК-ТОРГ» та ТОВ «УКР-ІНКОМ» за липень 2014 року.
За наслідками вищевказаної перевірки складно Акт № 1023/22.01-34/33143184 від 06.11.2014 року.
У вищевказаному акті відповідачем зроблено висновок про не спрямованість правочинів позивача з ТОВ «РК-ТОРГ» та ТОВ «УКР-ІНКОМ» на настання правових наслідків.
Висновок відповідача щодо нікчемності правочинів обґрунтовується наступним:
- правочини укладені ТОВ «РК-ТОРГ» та ТОВ «УКР-ІНКОМ» визнані недійсними податковим органом;
- ТОВ «РК-ТОРГ» та ТОВ «УКР-ІНКОМ» порушують податкову дисципліну та не знаходяться на податковою адресою;
- надані до перевірки видаткові накладні складено з порушенням вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме: останні не містять інформації щодо посади осіб або інших даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції;
- надані товарно-транспортні накладні не містять пункту навантаження товару, не містять відомості про вантаж, відсутня інформація про вантажно-розвантажувальні роботи;
- ТОВ «УКР-ІНКОМ» не виписало жодної податкової накладної на суму ПДВ більше 10 000,00 грн., хоча в один день було виписано по декілька податкових накладних для позивача. Отже, ТОВ «УКР-ІНКОМ» навмисно з метою приховування номенклатури товарів здійснило дріблення сум ПДВ.
Суд не погоджується з висновками відповідача зробленим у Акті № 1023/22.01-34/33143184 від 06.11.2014 року щодо не спрямованості правочину, який укладено позивачем з ТОВ «РК-ТОРГ» та ТОВ «УКР-ІНКОМ» на настання правових наслідків, у зв'язку з наступним.
У відповідності до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 20.07.2010 року № 1112/11/13-10 «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби» процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість повинна включати такі етапи:
1. встановлення факту здійснення господарської операції. При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.
2. встановлення спеціальної правосуб'єктності учасників господарської операції. Особа, яка видає податкову накладну , повинна бути зареєстрована як платник податку на додану вартість на момент вчинення відповідної господарської операції.
3. встановлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
4. встановлення дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість
5. встановлення факту надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.
Аналогічна позиція викладена також у листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11.
Також у вищевказаному листі Вищого адміністративного суду України зазначено, що не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючим органом грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі і нікчемними) право чинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Оцінуватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
Таким чином, судом відхиляються доводи відповідача про те, що правочини укладені позивачем з ТОВ «РК-ТОРГ» та ТОВ «УКР-ІНКОМ» є нікчемним через те, що за ланцюгом між попередніми контрагентами ТОВ «РК-ТОРГ» та ТОВ «УКР-ІНКОМ» правочини визнані податковим органом нікчемними, оскільки відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Крім того, відповідач не надав суду беззаперечних доказів того, що не виконання контрагентами ТОВ «РК-ТОРГ» та ТОВ «УКР-ІНКОМ» своїх договірних зобов'язань, мало наслідком безтоварність операцій між позивачем та ТОВ «РК-ТОРГ» та ТОВ «УКР-ІНКОМ».
Суд також зазначає, що не є підставою для відмови у праві на податковий кредит порушення податкової дисципліни, вчинені ТОВ «РК-ТОРГ» та ТОВ «УКР-ІНКОМ» (аналогічну позицію займає Верховний Суд України у постанові від 13.01.2009 року, номер судового рішення в ЄДРСР - 3060678) та не знаходження ТОВ «РК-ТОРГ» та ТОВ «УКР-ІНКОМ» за юридичною адресою.
Отже, судом підлягає дослідженню факт реальності господарської операції між позивачем та ТОВ «РК-ТОРГ» та ТОВ «УКР-ІНКОМ».
Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «РК-ТОРГ» та ТОВ «УКР-ІНКОМ» укладено два договори поставки № 22/2014 від 05.05.2014 року та № 35/2014 від 01.07.2014 року, у відповідності до умов яких ТОВ «РК-ТОРГ» та ТОВ «УКР-ІНКОМ» зобов'язувались поставити .
Факт поставки ТОВ «РК-ТОРГ» та ТОВ «УКР-ІНКОМ» позивачу товарів підтверджується видатковими накладними та актами приймання - передачі, копії яких знаходяться у матеріалах справи.
Видаткові накладні, містять відомості про осіб, які їх підписали, та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Судом під час розгляду справи встановлено, що вказані документи відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Судом встановлено, що ТОВ «РК-ТОРГ» та ТОВ «УКР-ІНКОМ» виписали позивачу податкові накладні, копії яких знаходяться у матеріалах справи, та які оформлена у відповідності до норм Податкового кодексу України.
У відповідності до відомостей з офіційного сайту Державної фіскальної служби України свідоцтво платників ПДВ ТОВ «РК-ТОРГ» та ТОВ «УКР-ІНКОМ» видані 07.06.2010 року та 01.05.2014 року відповідно.
Тобто станом на день здійснення господарських операцій з позивачем ТОВ «РК-ТОРГ» та ТОВ «УКР-ІНКОМ» були платниками ПДВ та вправі були виписувати податкові накладні.
Судом на підставі спеціального витягу з ЄДРПОУ встановлено, що ТОВ «РК-ТОРГ» та ТОВ «УКР-ІНКОМ» зареєстровані як юридичні особи.
Тобто на момент здійснення з позивачем господарських операцій ТОВ «РК-ТОРГ» та ТОВ «УКР-ІНКОМ» були юридичними особами.
Факт транспортування товару від ТОВ «РК-ТОРГ» та ТОВ «УКР-ІНКОМ» до позивача підтверджується копіями товарно-транспортних накладних, які знаходяться у матеріалах справи.
Товар отриманий позивачем від ТОВ «РК-ТОРГ» та ТОВ «УКР-ІНКОМ» був використаний позивачем у власній господарській діяльності, а саме: використаний під час підрядних робіт для ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» та ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат». Даний факт підтверджується копіями договорів, актами виконаних підрядних робіт, що знаходяться у матеріалах справи, а також відображено на сторінці 19 акту перевірки.
У відповідності до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України № 1936/11/13-11 від 01.11.2011 року «Щодо підтвердження даних податкового обліку» документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.
При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.
Згідно листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11 «Щодо однакового застосування адміністративними судами окремих приписів Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України» судам слід ураховувати, що для підтвердження права платника податку на формування витрат та/або податкового кредиту з податку на додану вартість достатньо наявності мети використання товарів та послуг, що ним придбані, незалежно від фактичних результатів такого використання.
На підставі викладеного судом відхиляються доводи відповідача про те, що недоліки у оформленні товарно-транспортних накладних можуть слугувати підставою для позбавлення позивача права на податковий кредит.
На підставі викладеного судом встановлено рух активів від ТОВ «РК-ТОРГ» та ТОВ «УКР-ІНКОМ» до позивача за договорами поставки.
Також судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «РК-ТОРГ» укладено договір підряду № 36/2014 від 03.07.2014 року, у відповідності до умов якого ТОВ «РК-ТОРГ» зобов'язувалось виконати для позивача роботи (профілактична чистка обладнання, хлорування ємкостей, очистка трубопроводів тощо), а позивач зобов'язувався оплатити виконані роботи.
Факт виконання робіт ТОВ «РК-ТОРГ» для позивача підтверджується актами приймання - передачі, копії яких знаходяться у матеріалах справи.
Акти приймання-передачі робіт, містять відомості про осіб, які їх підписали, та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Судом під час розгляду справи встановлено, що вказані документи відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Судом встановлено, що ТОВ «РК-ТОРГ» виписало позивачу податкові накладні, копії яких знаходяться у матеріалах справи, та які оформлена у відповідності до норм Податкового кодексу України.
У відповідності до відомостей з офіційного сайту Державної фіскальної служби України свідоцтво платників ПДВ ТОВ «РК-ТОРГ» видано 07.06.2010 року.
Тобто станом на день здійснення господарських операцій з позивачем ТОВ «РК-ТОРГ» було платником ПДВ та вправі було виписувати податкові накладні.
Судом на підставі спеціального витягу з ЄДРПОУ встановлено, що ТОВ «РК-ТОРГ» є зареєстрованою юридичною особою.
Тобто на момент здійснення з позивачем господарських операцій ТОВ «РК-ТОРГ» було юридичною особою.
Роботи виконані ТОВ «РК-ТОРГ» передані позивачем ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» та ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат». Даний факт підтверджується копіями договорів, актами виконаних підрядних робіт, що знаходяться у матеріалах справи, а також відображено на сторінці 19 акту перевірки.
У відповідності до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України № 1936/11/13-11 від 01.11.2011 року «Щодо підтвердження даних податкового обліку» документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.
При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.
Згідно листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11 «Щодо однакового застосування адміністративними судами окремих приписів Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України» судам слід ураховувати, що для підтвердження права платника податку на формування витрат та/або податкового кредиту з податку на додану вартість достатньо наявності мети використання товарів та послуг, що ним придбані, незалежно від фактичних результатів такого використання.
На підставі викладеного судом встановлено рух активів від ТОВ «РК-ТОРГ» та до позивача за договором підряду.
У зв'язку з викладеним оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
Керуючись статтями 11, 50, 70, 71, 72, 86, 159-163 КАС України, суд, -
Адміністративний позов - задовольнити повністю.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Екоспецінвест» судовий збір у розмірі 487,20 грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 29.01.2015 року Суддя З оригіналом згідно Помічник судді С.В. Златін С.В. Златін Р.Ю. Ричка