Справа № 2а/1770/4924/2011
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2012-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Друзенко Н.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"03" липня 2012 р. Справа № 2а/1770/4924/2011

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегіі:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Євпак В.В.

ОСОБА_2,

при секретарі Соморовій В.А. ,

за участю сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Рівненської області Державної податкової служби на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "14" грудня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Вектр" до Державної податкової інспекції у м.Рівному Рівненської області Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

10 листопада 2011 року ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Вектр" (далі - ТОВ "Вектр") звернулося в суд з позовом до Державної податкової інспекції у м.Рівне (далі -ДПІ у м.Рівне) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 28.10.2011 року.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2011 року позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Рівне № від 28.10.2011 року, згідно з яким ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Вектр" зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток в розмірі 265,00 грн.

Крім того, присуджено на користь ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Вектр" із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 28,23 грн.

Не погоджуючись з прийнятою постановою ДПІ ум. Рівне звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою повністю відмовити у задоволенні позову.

Сторони не скористалися своїм правом на участь в судовому засіданні: повноважних представників в засідання суду не направили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідач подав письмове клопотання про відкладення розгляду справи на більш пізніший строк.

Колегія суддів враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та положення частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе розглядати справу за відсутності представників сторін та відмовляє відповідачу у задоволенні клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів ухвалила замінити відповідача у справі - ОСОБА_4 податкову інспекцію у м. Рівне на належного - ОСОБА_4 податкову інспекцію у м. Рівному Рівненської області Державної податкової служби.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ТОВ "Вектр" з 12.12.2001 року є зареєстрованою юридичною особою і з 20.12.2001 року перебуває на обліку як платник податків в ДПІ у м.Рівне (а.с.18-20).

Відповідно до абзацу другого пункту 22.4 статті 22 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" №334/94-ВР від 28.12.1994 року, що був чинним до 01.04.2011 року, у 2011 році сума від'ємного значення, яка відповідно до абзацу першого цього пункту не була врахована у складі валових витрат, та від'ємне значення об'єкта оподаткування, яке виникло у 2010 році, підлягають включенню до складу валових витрат у порядку, встановленому статтею 6 цього Закону, без обмежень, встановлених цим пунктом.

В свою чергу пунктом 6.1 статті 6 вказаного Закону передбачалось: "якщо об'єкт оподаткування платника податку з числа резидентів за результатами податкового року має від'ємне значення об'єкта оподаткування (з урахуванням суми амортизаційних відрахувань), сума такого від'ємного значення підлягає включенню до складу валових витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього року у складі валових витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення".

Враховуючи зазначене, ТОВ "Вектр", подаючи декларацію за I квартал 2011 року, задекларувало в рядку 04.9 "від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього податкового року" 265,00 грн.(а.с.11-13). Вказана декларація була прийнята ДПІ у м.Рівне без жодних зауважень

В силу вимог пункту 3.1 статті 3 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" №334/94-ВР від 28.12.1994 року, об'єкт оподаткування податком на прибуток визначається шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу звітного періоду, визначеного згідно з пунктом 4.3 цього Закону на суму валових витрат платника податку, визначених статтею 5 цього Закону та на суму амортизаційних відрахувань, нарахованих згідно із статтями 8 і 9 цього Закону.

На підставі зазначеної норми, ТОВ "Вектр" в декларації з податку на прибуток за I квартал 2011 року розрахувало об'єкт оподаткування вказаного податкового періоду шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу (рядок 03 декларації) на суму скоригованих валових витрат (рядок 06 декларації, до якого, як зазначалося вище, цілком правомірно увійшло і від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього податкового року) та на суму амортизаційних відрахувань (рядок 07 декларації). Такий розрахунок в повній мірі відповідав Порядку складання декларації з податку на прибуток підприємства, що був затверджений наказом Державної податкової адміністрації України №143 від 29.03.2003 року і зареєстрований в Міністерстві юстиції України 08.04.2003 року за №271/7592, який діяв до 11.04.2011 року, тобто у I кварталі 2011 року. Рядок 08 декларації, що має назву "об'єкт оподаткування" передбачав розрахунок за формулою: рядок 03 - рядок 06 - рядок 07 = рядок 08. Відповідно до цього, позивачем цілком законно і обґрунтовано визначено об'єкт оподаткування за підсумками I кварталу 2011 року на рівні : 260,00 грн. - 3584,00 грн. - 0,00 грн. = 3324,00 грн. Відповідач правомірність формування позивачем від'ємного значення об'єкту оподаткування на рівні 3324,00 грн. за підсумками 1 кварталу 2011 року не оспорює.

З 01.01.2011 року набрав чинності Податковий кодекс України, крім, зокрема, розділу III цього Кодексу "Податок на прибуток підприємств", який набрав чинності з 01.04.2011 року. Відповідно до цього, згідно з пунктом 2 розділу XIX Податкового кодексу України з 01.04.2011 року визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про оподаткування прибутку підприємств" №334/94-ВР від 28.12.1994 року, крім пункту 1.20 статті 1 цього Закону, який діє до 01.01.2013 року.

В силу вимог підпункту 134.1.1. пункту 134 статті 134 розділу III Податкового кодексу України, об'єкт оподаткування визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

А відповідно до пункту 151.1 статті 151 цього ж розділу, якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від'ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Таким чином, норма пункту 6.1 статті 6 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" №334/94-ВР від 28.12.1994 року, що був чинним до 01.04.2011 року і норма пункту 151.1 статті 151 розділу III Податкового кодексу України, що набрала чинності з 01.04.2011 року є тотожними.

Однак з врахуванням того, що розділ III Податкового кодексу України набрав чинності не з початку податкового року, законодавець в підрозділі 4 розділу XX Податкового кодексу України визначив необхідні у зв'язку з цим перехідні положення. А саме, в пункті 1 вказаного підрозділу прямо визначив, що розділ III цього Кодексу застосовується під час розрахунків з бюджетом починаючи з доходів і витрат, що отримані і проведені з 01.04.2011 року, якщо інше не встановлено цим підрозділом. Відповідно до цього у пункті 2 вказаного підрозділу визначив, що з дати набрання чинності розділом III цього Кодексу платники податку на прибуток підприємств складають наростаючим підсумком та подають декларацію з податку на прибуток за такі звітні податкові періоди: II квартал, II і III квартали, II і IV квартали 2011 року. Наведене зумовлене тим, що податок на прибуток за загальними правилами обраховується наростаючим підсумком з початку податкового року, а I квартал 2011 року під дію Податкового кодексу України не підпадає.

Саме для того, щоб врегулювати порядок розрахунку платниками податку об'єкта оподаткування у тому році, I квартал якого випадає з-під регулювання Податкового кодексу України, законодавець в пункті 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України визначив, що пункт 150.1 статті 150 Кодексу застосовується у 2011 році з урахуванням такого: "якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками I кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат II календарного кварталу 2011 року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками II, II-III кварталів, II-IV кварталів 2011 року здійснюється з урахуванням від'ємного значення, отриманого платником податку за перший квартал 2011 року, у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення".

Враховуючи ту обставину, що результатом розрахунку об'єкта оподаткування за підсумками I кварталу 2011 року у позивача було від'ємне значення на рівні 3324,00 грн., сума такого від'ємного значення була включена ТОВ "Вектр" до складу витрат II кварталу 2011 року (а.с.14-17). Такі дії позивача в повній мірі відповідають вимогам пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України. Крім цього, таке відображення показників у декларації повністю відповідає вимогам наказу Державної податкової служби України №114 від 28.02.2011 року, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.03.2011 року за №397/19135, яким була затверджена форма Податкової декларації з податку на прибуток підприємства, чинна на II квартал 2011 року (наказ втратив чинність на підставі наказу Міністерства фінансів України №1213 від 28.09.2011 року). Так, відповідно до зазначеної форми, значення рядка 04 "витрати, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування" обраховуються за формулою: рядок 05 + рядок 06 = рядок 04. В свою чергу, до складу рядка 06 входить рядок 06.6, в якому платник податків має право відобразити: "від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду (від'ємне значення рядка 07 Податкової декларації за попередній звітний (податковий) період - відповідно до статті 150 розділу III Податкового кодексу України, або від'ємне значення об'єкта оподаткування за І квартал 2011 року).

У рядку 06.6. декларації з податку на прибуток за II квартал 2011 року ТОВ "Вектр" відобразило від'ємне значення на рівні 3324,00 грн., що є від'ємним значенням об'єкта оподаткування за І квартал 2011 року (рядок 08 декларації за І квартал 2011 року), тобто в повній мірі дотрималось вимог чинного законодавства.

За даними такої декларації, позивачем задекларовано доходи на рівні 0,00 грн., а витрати на рівні 6774,00 грн., до яких включено і від'ємне значення 1 кварталу 2011 року на рівні 3324,00 грн., а відтак результат розрахунку об'єкта оподаткування платника податку (рядок 01 рядок 04 = рядок 07) визначено з від'ємним значенням: 6774,00 грн.

19.10.2011 року ДПІ у м.Рівне провела камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток ТОВ "Вектр", а саме податкової декларації з податку на прибуток за II квартал 2011 року. Результати перевірки відображені в акті №26 від 19.10.2011 року (а.с.6-8). За змістом такого акту, податковий орган вказав, що платником податку зайво включено до рядка 06.6. від'ємне значення об'єкта оподаткування 2010 року на рівні 265,00 грн. Відповідно до цього, відповідачем здійснено перерахунок витрат: 3450,00 грн. + 3059,00 грн. = 6509 грн. І як наслідок перерахунок об'єкта оподаткування вказаного періоду (рядок 01 рядок 04 (зменшений на 265,00 грн.) = рядок 07): 0,00 грн. - 6509,00 грн. = - 6509,00 грн. На підставі того, що зазначений перерахунок дав від'ємне значення об'єкта оподаткування, податковим органом за результатами камеральної перевірки зроблено висновок про завищення позивачем від'ємного значення об'єкту оподаткування з податку на прибуток на 265,00 грн. На підставі таких висновків, ДПІ у м.Рівне 28.10.2011 року винесено податкове повідомлення-рішення №, згідно з яким ТОВ "Вектр" зменшено суму від'ємного значення оподаткування з податку на прибуток на 265,00 грн., в тому числі 265,00 грн. за основним платежем та 0,00 грн. за штрафними санкціями (а.с.9).

Так, в основу вказаного податкового повідомлення-рішення, про що прямо зазначено в його мотивувальній частині, покладено висновки податкового органу про порушення позивачем вимог абзацу другого пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України. Разом з тим, наведеними вище та дослідженими судом доказами в повній мірі підтверджено ту обставину, що позивач діяв у повній відповідності до вимог підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України і жодної його норми не порушив.

В акті перевірки наведена позиція юридичного управління Департаменту правової роботи Державної податкової служи України, зазначена у службовій записці №10-2018/3582 від 12.09.2001 року (а.с.35-36) за змістом якої, дослівне тлумачення положень пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України дає підстави вважати, що: "до складу II кварталу 2011 року включається виключно від'ємне значення об'єкта оподаткування, отримане суб'єктами господарювання за результатами здійсненої господарської діяльності за I квартал 2011 року без врахування від'ємного значення, що увійшло до складу I кварталу 2011 року з 2010 року"; а тлумачення положень абзацу другого пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України дає підстави вважати, що: "розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками II, II-III кварталів, II-IV кварталів 2011 року здійснюється з урахуванням від'ємного значення, отриманого платником податку саме за I квартал 2011 року без врахування будь-яких інших звітних періодів."

Разом з тим, таке розуміння не є текстуальним (буквальним) тлумаченням зазначених норм. Фактично, ні в першому, ні в другому абзаці пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України, жодного обмеження, у вигляді неврахування платником податків від'ємного значення об'єкта оподаткування, яке увійшло до складу I кварталу 2011 року з 2010 року, немає. Навпроти, законодавець чітко визначив: "якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками I кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат II кварталу 2011 року". Оскільки від'ємне значення об'єкта оподаткування за 2010 рік приймає участь у розрахунку об'єкта оподаткування за I квартал 2011 року у складі валових витрат (через рядок 04.9, який входить до складу рядка 04), то, поза всяким сумнівом, воно має впив і на показники декларації за II квартал 2011 року, однак вже не як від'ємне значення об'єкта оподаткування за 2010 рік, а як від'ємне значення об'єкта оподаткування за I квартал 2011 року. Доводи податкового органу про те, що законодавець дозволив платнику податків врахувати при визначенні об'єкта оподаткування I кварталу 2011 року від'ємне значення 2010 року, одночасно зобов'язавши його нормою пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України, в подальшому виключити таку суму від'ємного значення 2010 року зі складу витрат при визначенні об'єкта оподаткування II кварталу 2011 року, ґрунтуються на такому тлумаченні норми права, яке безпідставно звужує, як її зміст, так і права платника податків.

Фактично таке тлумачення зроблене за рахунок перекручування буквального змісту цієї норми. Так, податковий орган констатує, що від'ємне значення, яке увійшло до складу I кварталу 2011 року з 2010 року не повинно враховуватись у II кварталі 2011 року, позаяк воно отримане не за результатами здійсненої платником податків у I кварталі 2011 року господарської діяльності. В той же час, пункт 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України говорить не про результати господарської діяльності платника податків за I квартал 2011 року, а про результати розрахунку об'єкта оподаткування платника податків за I квартал 2011 року! Підміна одного поняття іншим, повністю змінює введений законодавцем на перехідний етап механізм врахування від'ємного значення, позаяк валові витрати 2010 року беруть участь у розрахунку об'єкта оподаткування за I квартал 2011 року, і не можуть брати такої участі при підсумку результатів господарської діяльності платника за такий окремо взятий період.

Комітет Верховної Ради України з питань фінансів, банківської діяльності, податкової та митної політики у своєму листі №04-39/10-1160 від 10.11.2011 року також дав роз'яснення, що застереження, яке міститься в пункті 3 підрозділу 4 Розділу XX Податкового кодексу України, базувалося на тому, що розрахунок I кварталу 2011 року є кінцевим результатом розрахунку об'єкта оподаткування (аналогічно як річний розрахунок) за законом, який втрачав чинність, а тому зазначена норма не містить заборони на врахування у 2011 та 2012 роках збитків, які виникли до 01.01.2011 року, а отже, такі збитки повинні враховуватись у складі витрат поточних податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення від'ємного значення.

Відповідно до пункту 7.3. статті 7 Податкового кодексу України, будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

В силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки наведені в акті камеральної перевірки позивача обставини щодо порушення ним вимог підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, рішення суб'єкта владних повноважень, в основу якого покладено ці висновки, є незаконним.

Враховуючи сукупність наведених обставин наряду із правовою специфікою податкових повідомлень-рішень, як актів органів державної податкової служби України, яка полягає у тому, що владний припис таких правових актів індивідуальної дії міститься безпосередньо в самому податковому повідомленні-рішенні, а мотиви його винесення, тобто обставини, яким керувався суб'єкт владних повноважень, у відповідному акті перевірки, на підставі якого і приймався такий правовий акт індивідуальної дії, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 28.10.2011 року, є протиправним та правомірно скасував його.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги Державної податкової інспекції у м. Рівному Рівненської області Державної податкової служби відсутні.

Керуючись ст.ст.160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Рівненської області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "14" грудня 2011 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: ОСОБА_5

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Вектр" вул.Кавказька, 2,м.Рівне,33000

3- відповідачу ОСОБА_4 податкова інспекція у м.Рівному Рівненської області Державної податкової служби вул.Відінська , 8,м.Рівне,33023