Справа № 242/615/15-а
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Черков В.Г.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року справа № 242/615/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Сіваченка І.В.

суддів Гаврищук Т.Г., Чебанова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 11 березня 2015 року у справі № 242/615/15-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області. третя особа - Державне підприємство "Селидіввугілля" в особі відокремленого підрозділу "Шахта "Україна" про перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області (далі - Управління) про перерахунок пенсії. У позові вказав, що 01.09.2014 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії, як шахтарю, який відпрацював більш ніж 15 років в підземних умовах. Відповідно до заяви йому було призначено пільгову пенсію за віком. У лютому 2015 року йому було роз'яснено, що під час призначення пенсії не були враховані до спеціального пільгового стажу за Списком № 1 періоди його роботи в ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Україна» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.03.2014 року по 31.08.2014 року Також не було зараховано до спеціального пільгового страхового стажу за Списком № 1 наступні періоди роботи: з 15.12.1997 року по 13.01.1998 р. в ЗАТ Старательській артелі «Север» у якості гірничого робітника очисного вибою 5 розряду з повним робочим днем під землею; з 18.11.1999 року по 01.12.2003 року в Старательській артелі «Полярна» в якості гірничого робітника очисного вибою на шахті «Кувет» з повним робочим днем під землею. Причиною є не сплата страхових внесків ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Україна», а також відсутність наказів про атестацію робочих місць під час роботи в артелі старателів, відсутністю довідок про спуски під землю, витягів з Державного реєстру про ліквідацію підприємства та її причину. Вважає дії відповідача незаконними, та просив визнати неправомірними дії відповідача щодо не зарахування до його пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи в ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Україна» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.03.2014 року по 31.08.2014 року; визнати неправомірними дії відповідача щодо не зарахування до його пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 15.12.1997 року по 13.01.1998 року в ЗАТ Старательській артелі «Север» у якості гірничого робітника очисного вибою 5 розряду з повним робочим днем під землею; визнати неправомірними дії відповідача щодо не зарахування до його пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 18.11.1999 року по 01.12.2003 року в ЗАТ Старательська артіль «Полярна» в якості гірничого робітника очисного вибою на шахті «Кувет» з повним робочим днем під землею; зобов'язати відповідача зарахувати до стажу його роботи у важких і небезпечних умовах за Списком № 1 періодів роботи в ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Україна» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.03.2014 року по 31.08.2014 року; зобов'язати відповідача зарахувати до стажу його роботи у важких та небезпечних умовах за Списком № 1 період роботи з 15.12.1997 року по 13.01.1998 року в ЗАТ Старательській артелі «Север» у якості гірничого робітника очисного вибою 5 розряду з повним робочим днем під землею; зобов'язати відповідача зарахувати до стажу його роботи у важких і небезпечних умовах за Списком № 1 період роботи з 18.11.1999 року по 01.12.2003 року в Старательській артелі «Полярная» в якості гірничого робітника очисного вибою на шахті «Кувет» з повним робочим днем під землею; зобов'язати відповідача зробити перерахунок розміру пенсії з 09.06.2014 року з урахуванням раніше сплачених сум.

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 11 березня 2015 року у справі № 242/615/15-а позовні вимоги задоволені повністю, а саме:

визнано неправомірними дії Управління щодо не зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи ОСОБА_2 в ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Україна» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.03.2014 року по 31.08.2014 року;

визнано неправомірними дії Управління щодо не зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 ОСОБА_2 періоду роботи з 15.12.1997 року по 13.01.1998 року в ЗАТ Старательській артелі «Север» у якості гірничого робітника очисного вибою 5 розряду з повним робочим днем під землею;

визнано неправомірними дії Управління щодо не зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 ОСОБА_2 періоду роботи з 18.11.1999 року по 01.12.2003 року в ЗАТ Старательська артіль «Полярна» в якості гірничого робітника очисного вибою на шахті «Кувет» з повним робочим днем під землею;

зобов'язано Управління зарахувати до стажу роботи у важких і небезпечних умовах за Списком № 1 ОСОБА_2 періодів роботи в ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Україна» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.03.2014 року по 31.08.2014 року;

зобов'язано Управління зарахувати до стажу роботи у важких та небезпечних умовах за Списком № 1 ОСОБА_2 період роботи з 15.12.1997 року по 13.01.1998 року в ЗАТ Старательській артелі «Север» у якості гірничого робітника очисного вибою 5 розряду з повним робочим днем під землею;

зобов'язано Управління зарахувати до стажу роботи у важких і небезпечних умовах за Списком № 1 ОСОБА_2 період роботи з 18.11.1999 року по 01.12.2003 року в Старательській артелі «Полярная» в якості гірничого робітника очисного вибою на шахті «Кувет» з повним робочим днем під землею;

зобов'язано Управління зробити перерахунок розміру пенсії ОСОБА_2 з 09.06.2014 року з урахуванням раніше сплачених сум.

Суд першої інстанції визначив, що довідки старательних артелій, якими уточнюється особливий характер роботи позивача на підприємствах, є повними, законними й належним чином оформленими документами. При цьому місцевий суд виходив з того, що відповідно до статті 1 «Соглашения о гарантиях прав граждан государств-участников Содружества Независимых Государств в области пенсионного обеспечения от 13.03.1992 года» (далі - Угода від 13.03.1992 року) пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць Угоди та членів їх сімей здійснюються за законодавством держави, на території якого вони проживають. Статтею 11 Угоди від 13.03.1992 року визначено: «Необходимые для пенсионного обеспечения документы, выданные в надлежащем порядке на територии государств - участников Содружества Независимых Государств и государств, входивших в состав СССР до 1 декабря 1991 г., принимаются на територии государств-участников Содружества без легализации».

Щодо стажу роботи на підприємстві, що є третьою особою в справі, місцевий суд зазначив, що посилання представника відповідача на те, що підприємством, на якому працює позивач несвоєчасно сплачуються страхові внески, є безпідставними, оскільки із заробітної плати позивача щомісячно утримуються суми страхових внесків і позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов'язків підприємством, на якому він працює.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Управлінням було подано апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги наведено, що Управління не ставило питання щодо легалізації зазначених документів - а питання відмови в зарахуванні зазначених періодів полягало у відсутності атестації робочого місця, що є однією з обов'язкових умов при призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «а» ч.1 ст.13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ).

Крім того, підставами для не зарахування стали такі обставини: щодо періоду роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.04.2014 року по 31.08.2014 року на ВП "шахта Україна" ДП "Селидіввугілля" - через відсутність відомостей щодо сплати страхових та єдиного внесків; не зарахуванням до пільгового стажу періоду роботи з 15.12.1997 року по 13.01.1998 року в ЗАТ Старательській артелі "Север" - через відсутність відомостей про атестацію робочих місць, не надання відомостей щодо знаходження повний робочий день під землею (спуски), не надання довідки про ліквідацію підприємства; не зарахуванням до пільгового стажу періоду роботи з 18.11.1999 року по 01.12.2003 року в артелі старателів "Полярна" - через відсутність відомостей про атестацію робочого місця, не надання відомостей щодо знаходження повний робочий день під землею (спуски).

Вимога щодо повного робочого дня міститься також у п.2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за №1451/11731 (далі - Порядок № 383). Пункт 10 зазначеного Порядку визначає, що для підтвердження стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно з вимогами п. 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючи довідки підприємств або організацій. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка (номера наказів та дату видачі). Довідка повинна містити дату видачі, реєстраційний номер вихідного документу, підпис відповідальної особи та печатку підприємства. При цьому виправлення (якщо такі мають місце) повинні бути зроблені відповідним чином.

З архівної довідки №04-16/А-995 від 07.07.2013р., виданої Архівним відділом адміністрації Іультинського муніципального району Чукотського автономного округу вбачається, що ЗАТ с/а «Север» ЗАТ ЗДК «Ривеем» припинила свою діяльність в 1998 році. Правонаступника немає. За довідкою про виключення ЗАТ с/а «Север» з реєстру підприємств необхідно звернутися в ІФНС Росії №1. Тобто, підприємство ЗАТ с/а «Север» - ліквідовано. Зазначене дає підстави стверджувати, що підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років віднесено до компетенції Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, про що також було зазначено в рішенні про відмову. Тобто, підстави підтвердження пільгового стажу покладені на Комісії, які утворюються при Головних управліннях Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Окрім цього, судом не було враховано вимоги ч.6 ст. 20 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV), яка зазначає, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. З приписів Закону № 1058-ІV видно, що відповідальність за своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплату внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування покладено на страхувальника. Пенсійний фонд не повинен нести відповідальність за невиконання обов'язків страхувальником. Не враховано те, що Управлінням в повній мірі використані всі права, надані чинним законодавством для стягнення заборгованості в примусовому порядку із страхувальника. Щомісяця вимоги про стягнення заборгованості направляються до боржника та до відділу Державної виконавчої служби для примусового стягнення. Тому Управління вважає, що не повинно нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов'язків страхувальниками.

Судом не взято до уваги, що відповідно до вимог Закону № 1058-ІV замість «трудового стажу» застосовується термін «страховий стаж». При цьому важливо, що після 01 січня 2004 року до страхового стажу можна включити лише той місяць, внесок за який було сплачено не менше розміру, обчисленого із мінімальної заробітної плати. Оскільки підприємством не сплачені страхові внески, тому позивачу не було зараховано періоди роботи до страхового стажу при перерахунку пенсії.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Управління із заявою від 01.09.2014 року № 2375 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Наявність пільгового стажу обумовлена в тому числі: зарахуванням виключно для визначення права на призначення пенсії періоду роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.04.2014 року по 31.08.2014 року на ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» через відсутність відомостей щодо сплати страхових та єдиного внесків; не зарахуванням до пільгового стажу періоду роботи з 15.12.1997 року по 13.01.1998 року в ЗАТ Старательській артелі «Север» через відсутність відомостей про атестацію робочих місць, не надання відомостей щодо знаходження повний робочий день під землею (спуски), не надання довідки про ліквідацію підприємства; не зарахуванням до пільгового стажу періоду роботи з 18.11.1999 року по 01.12.2003 року в артелі старателів «Полярна» через відсутність відомостей про атестацію робочого місця, не надання відомостей щодо знаходження повний робочий день під землею (спуски).

Визначаючи важливість права на працю як основи життєдіяльності людини, Конституція України закріплює та гарантує основні права громадян (статті 43, 46) і встановлює, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення, засади регулювання праці і зайнятості визначаються виключно законами України.

Відповідно до п.6 ст.92 Конституції України включно законами України визначаються зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон 1788-XII та Закон № 1058-IV.

Законом № 1058-IV регулюються відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Пунктом 2 розділу XV Закону № 1058-IV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII.

Згідно ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Відповідно до п. а статті 13 Закону № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону № 1788-XII, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку № 637.

Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173, що діяв до 11.03.1994 р., потім Список № 1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. № 162, що діяв до 16.01.2003 р., містить в собі підрозділ 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копали, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень»: пункт а) усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Зі Списку № 1 вбачається, що професія гірничий робітник очисного вибою, зайнятий повний робочий день на підземних роботах, належить до пункту «а».

Пунктом 10 Порядку № 383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Як вбачається з трудової книжки позивача (а.с.7-12), запис № 23,24,31 містить посилання на зайнятість під землею на умовах повного робочого дня під землею, ця обставина підтверджується також архівними довідками (а.с.13-15).

Суд першої інстанції вірно вважав, що відмова зарахувати позивачу до стажу його роботи у важких і небезпечним умовах (за Списком № 1) періоди роботи у якості гірничого робітника очисного вибою у період з 15.12.1997 р. по 13.01.1998 р. в ЗАТ Старательській артелі «Север» та з 18.11.1999 р. по 01.12.2003 р. в артелі старателів «Полярна» через відсутність відомостей про атестацію робочих місць, не надання відомостей щодо знаходження повний робочий день під землею (спуски), не надання довідки про ліквідацію підприємства не відповідає фактичним обставинам справи з наступних підстав.

Так, при зверненні позивача до Управління з документами для призначення пенсії відповідач повинен був прийняти і врахувати дані, які викладені в довідках старательних артелій, які уточнюють особливий характер роботи позивача на цих підприємствах.

Судом встановлено, що ці довідки оформлені належним чином й видані правомочною особою на законних підставах. Довідки містять вказівки на: прізвище, ім'я й по батькові позивача, посаду позивача (яка передбачена Списком № 1), наявність шкідливих факторів на робочому місці позивача, посилання на нормативні акти та діюче законодавство держави Росія, експертні висновки.

Судом встановлено, що на час звернення позивача за призначенням пенсії й дотепер у відносинах між Україною та Росією в області пенсійного забезпечення діє міжнародна Угода від 13.03.1992 р..

Згідно ст.1 цієї Угоди, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць Угоди має здійснюватись за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Згідно ст.11 Угоди необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані в належному порядку на території держав-учасниць СНД, які входили до складу СРСР до 01.12.1991 р., приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.

Тому місцевий суд правильно вважав, що довідки старательних артелій, якими уточнюється особливий характер роботи позивача на цих підприємствах є повними, законними й належним чином оформленими документами.

Це означає, що відповідач не має правових підстав для того, щоб не враховувати засвідчений довідками факт роботи позивача у старательних артелях, як періоди роботи у важких і небезпечних умовах (за Списком № 1).

Проте, як вбачається з архівної довідки №04-16/А-995 від 07.07.2013р., виданої Архівним відділом адміністрації Іультинського муніципального району Чукотського автономного округу (а.с.13), позивач перебував у відпустках без збереження заробітної плати на шахті «Кувет» в період з 26.10.2001 по 31.10.2011 та з 23.11.2002 по 18.12.2002, тому апеляційний суд вважає, що цей період не може зараховуватись до пільгового стажу. Таким чином, в цій частині постанова місцевого суду підлягає зміні.

Доводи апеляційної скарги про те, що підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років віднесено до компетенції Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, про що також було зазначено в рішенні про відмову, не заслуговують на увагу, оскільки відповідач відмовився зарахувати цей стаж до пільгового, а Конституцією України гарантовано право особи на звернення до суду.

Щодо стажу роботи в ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Україна» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.03.2014 року по 31.08.2014 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно статті 14 Закону № 1058-IV страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці.

Відповідно до статті 4 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI) платниками єдиного внеску є роботодавці.

За змістом частин п'ятої та шостої статті 20 Закону № 1058-IV страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. (ч. 12 цієї статті).

Аналіз зазначених положень законодавства свідчить, що саме роботодавець є тією особою, яка згідно закону повинна сплачувати страхові внески. Працівнику законом не надано права на оплату чи контроль за оплатою таких платежів.

Разом з тим, судом встановлено з довідки третьої особи (а.с.33), що позивач отримував, а роботодавець виплачував заробітну плату ОСОБА_2 у спірний період, з якої проводились утримання внесків до Пенсійного фонду України.

Таким чином, є встановленим факт відрахування роботодавцем із заробітної плати позивача передбачених законом платежів - страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Відтак, несплата страхових внесків роботодавцем до відповідного фонду не може бути підставою для позбавлення особи права на отримання пенсії відповідно до реального стажу роботи та заробітної плати.

У зв'язку із наведеним, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що Управління безпідставно не врахувало позивачу спірний період роботи в третій особі, у зв'язку із чим допустило порушення права позивача на отримання пенсії за віком у розмірі визначеному законом.

Враховуючи викладене, постанова суду першої інстанції ухвалена з правильним по суті вирішенням справи, але із помилковим застосуванням норм матеріального права, що відповідно до пункту 1 статті 201 КАС України є підставою для зміни цього судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195-196, п.2 ч.1 ст. 198, п.1 ч.1 ст. 201, ст. 205, ст. 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області - задовольнити частково.

Постанову Селидівського міського суду Донецької області від 11 березня 2015 року у справі № 242/615/15-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області третя особа - Державне підприємство "Селидіввугілля" в особі відокремленого підрозділу "Шахта "Україна" про перерахунок пенсії - змінити.

В абзаці четвертому та сьомому резолютивної частини постанови Селидівського міського суду Донецької області від 11 березня 2015 року у справі № 242/615/15-а слова "з 18.11.1999 року по 01.12.2003 року" замінити словами "з 18.11.1999 року по 25.10.2001 року, з 01.11.2001 року по 22.11.2002 року, з 19.12.2002 року по 01.12.2003 року".

В іншій частині постанову Селидівського міського суду Донецької області від 11 березня 2015 року у справі № 242/615/15-а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: І.В.Сіваченко

Судді: Т.Г.Гаврищук

О.О.Чебанов