Справа № 2а-8762/10/0670
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2011-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
"24" травня 2011 р. Справа № 2а-8762/10/0670
номер рядка статистичного звіту 6.3
Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Майора Г.І.
суддів: Євпак В.В.
Охрімчук І.Г.,
при секретарі Щепанській Т.П. ,
за участю представників сторін:
від позивача: Мельник С.Г.,
від КП "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради: Сечін С.М.,
від управління Держкомзему в м. Житомирі: Сокирко А.Ю.,
від третьої особи: Кулєша О.А., ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "08" лютого 2011 р. у справі № 2а-8762/10/0670 за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради та управління Дерзкомзему в м.Житомирі, за участю третьої особи ОСОБА_4 про зобов`язання вчинити дії ,
ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив зобов`язати Комунальне підприємство "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради скасувати запис про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно (будинок) на ОСОБА_4 від 13 квітня 2007 року, поновивши право власності за попереднім власником - ОСОБА_5 .
Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2011 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Комунального підприємства "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради про зобов`язання вчинити дії відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити.
Вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що в 2006 році померла його мати - ОСОБА_5 , яка була власником домоволодіння і земельної ділянки по АДРЕСА_1 . Позивач в шестимісячний строк звернувся в нотаріальну контору для прийняття спадщини. Проте все спадкове майно було оформлено на батька - ОСОБА_4 , який є третьою особою по справі. КП "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради всупереч закону 13.04.2007 року здійснило державну реєстрацію права власності на спадковий будинок на ОСОБА_4 та видало витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, відповідно до якого ОСОБА_4 став власником домоволодіння по АДРЕСА_1 .Суд першої інстанції не взяв до уваги рішення Богунського районного суду міста Житомира від 12.01.2010 року, яким визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 05.03.2007 року, згідно якого ОСОБА_4 є спадкоємцем майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .
В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі. Вважає постанову суду незаконною та необгрунтованою. Просить її скасувати та прийняти нову про задоволення позову.
Представник відповідача - Комунального підприємства "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги. Вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм чинного законодавства.
В судовому засіданні представник третьої особи Кулєші О.А. також заперечив проти доводів апеляційної скарги. Вважає постанову суду першої інстанції законною та обгрунтованою, а тому просить залишити її без змін.
Представник Управління Держкомзему в м. Житомирі в засіданні суду заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважає, що постановасуду першої інстанції відповідає нормам чинного законодавства.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши правильність застосування місцевим судом першої інстанції норм процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України
Судом першої інстанції встановлено, що спадщину, яка відкрилася після смерті матері позивача, ОСОБА_5 , та до складу якої увійшов житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , прийняв його батько, ОСОБА_4 , про що останньому видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 05 березня 2007 року і 13 квітня 2007 року здійснено державну реєстрацію права власності на цей будинок.
ОСОБА_3 вважаючи свідоцтво від 05 березня 2007 року про право свого батька на спадщину (житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ) за законом таким, що порушує його права як спадкоємця першої черги, звертався до Богунського районного суду м. Житомира з позовом про визнання недійсним цього свідоцтва. Рішенням суду від 12 січня 2010 року позов ОСОБА_3 задоволено і визнано недійсним зазначене вище свідоцтво.
Посилаючись на вказане судове рішення, позивач просив Житомирський окружний адміністративний суд зобов`язати Комунальне підприємство "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради скасувати запис від 13 квітня 2007 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на нерухоме майно (житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ).
Відповідно до ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Правові, економічні, організаційні засади створення у складі державного земельного кадастру єдиної системи державної реєстрації речових прав на земельні ділянки та інше нерухоме майно, обмежень цих прав, принципи забезпечення визнання та захисту державою речових прав на нерухомість, створення сприятливих умов для забезпечення розвитку ринкових відносин, активізації інвестиційної діяльності, збільшення надходжень до державного та місцевих бюджетів визначено Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01.07.2004 № 1952-ІV.
Відповідно до ст. 2 вказаного Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.
Відповідно до ст. 4 Закону обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, зокрема, право власності на нерухоме майно.
Порядок проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно передбачений статтею 17 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень".
Так, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону державна реєстрація речових прав проводиться в такому порядку: облік заяви про державну реєстрацію речових прав; прийняття і перевірка документів, поданих для державної реєстрації речових прав; установлення відсутності підстав для відмови в державній реєстрації речових прав; державна реєстрація речових прав або відмова в такій реєстрації прав та внесення даних до Державного реєстру прав; присвоєння кадастрового номера об`єкту нерухомого майна; видача документів, що підтверджують зареєстроване речове право.
Частиною 3 статті 17 Закону передбачено, що державній реєстрації підлягають заявлені речові права на нерухоме майно за наявності документів, що підтверджують вчинення правочинів щодо таких об`єктів, посвідчених відповідно до закону, або свідчать про наявність інших, передбачених законом підстав. Інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації речових прав орган державної реєстрації прав згідно із порядком ведення Державного реєстру прав зобов`язаний надати до відома заявників.
Підстави для державної реєстрації прав передбачені ст.18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" .
Так, відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі заяви правоволодільця (правонабувача), сторін (сторони) правочину, за яким виникло речове право, або уповноважених ними (нею) осіб.
Частиною 3 статті 18 Закону передбачено, що заява про державну реєстрацію права власності подається до органу державної реєстрації прав, на території якого перебуває нерухоме майно або більша за площею його частина.
Для державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно до місцевого органу державної реєстрації прав разом із заявою про державну реєстрацію прав подаються документи про правочини щодо такого об`єкта нерухомого майна та їх копії або інші документи, що свідчать про встановлення, зміну чи припинення речового права.
Відповідно до частини 1 статті 19 Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.
Порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно в Україні також визначається Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5 (в редакції від 28.01.2003 року № 6/5) і спрямоване на забезпечення визнання та захисту цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна, активізації інвестиційної діяльності.
Відповідно до п. 1.2 Положення, воно діє на всій території України і є обов`язковим для виконання громадянами, міністерствами, іншими центральними і місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами й організаціями незалежно від форм власності.
Пунктом 1.12 Положення передбачено, що право звернення в органи місцевого самоврядування за проведенням реєстрації прав власності на нерухоме майно виникає з моменту його прийняття в експлуатацію актом відповідної організації.
Особливості оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна встановлюється пунктом 6 Положення.
Так, відповідно до пункту 6.1 Положення, оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування з видачею свідоцтва про право власності фізичним та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об`єкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності акта комісії про прийняття об`єкта і введення його в експлуатацію.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 , на момент звернення до суду з позовною заявою до Комунального підприємства "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради, з заявою про скасування запису про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на нерухоме майно (житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ) від 13 квітня 2007 року до відповідача не звертався.
Слід зазначити, що звернення представника позивача Кожари В.Б. в січні 2011 року, тобто під час розгляду справи у суді, з відповідною заявою до Комунального підприємства "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради, на яку останнє своїм листом № 399 від 08 лютого 2011 року повідомило заявника про необхідність надання відповідних документів для скасування реєстрації права власності ОСОБА_4 на зазначений вище будинок не є відмовою відповідача у вчиненні такої дії, а є лише повідомленням про необхідність подання додаткових документів.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 331 Цивільного кодексу України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Доказів того, що позивач звертався з відповідною заявою до відповідача з приводу помилкового проведення державної реєстрації права власності позивача та скасування такої реєстрації, а також з вимогою щодо проведення державної реєстрації належного позивачу права власності, а відповідачем у свою чергу прийнято неправомірне рішення або вчинені протиправні дія чи бездіяльність, суду надано не було.
Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обгрунтованність постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 відсутні.
Відсутні також підстави для постановлення окремої ухвали на адресу Житомирського окружного адміністративного суду.Порядок виправлення допущених у судовому рішенні описок (помилок) передбачений ст.169 КАС України.
Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2011 року у справі №2а-8762/10/0670 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: В.В. Євпак

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3

АДРЕСА_2 - відповідачу Комунальне підприємство "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради вул.В.Бердичівська, 15,Житомир,10014