Справа № 812/22/15
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 квітня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/22/15

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Секірської А.Г.,

за участю секретаря - Барашко М.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1, довіреність від 18.05.2013, дійсна до 18.05.2016;

представник відповідача Реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції - не прибув;

представник відповідача Лисичанського міського управління юстиції - не прибув;

відповідач державний реєстратор прав на нерухоме майно Балаба Т.М. - не прибув;

третя особа ОСОБА_5 - не прибув;

третя особа ОСОБА_6 - не прибув;

третя особа ОСОБА_7 - не прибув;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_8 до Реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, Лисичанського міського управління юстиції в Луганській області, державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції Луганської області Балаби Тетяни Михайлівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_7, про визнання рішення протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

08 квітня 2015 року позивач ОСОБА_8 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції Луганської області (далі - Відповідач) з вимогами про визнання рішення Відповідача від 07.10.2014 № 16315709 про відмову у задоволенні заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень незаконним та протиправним і скасування рішення, зобов'язання Відповідача здійснити державну реєстрацію права власності на комплекс будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, згідно рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 31.12.2012 по справі № 2/1214/1891/2012.

В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне.

Довіреною особою позивача ОСОБА_9 було подано до реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції Луганської області 06.10.2014 заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яка була зареєстрована за реєстровим номером 8419601. До заяви додавалися всі передбачені законом необхідні для здійснення державної реєстрації документи, зокрема, рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 31.10.2012 як документ, який в даному випадку встановлює перехід права на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації. Відповідно до зазначеного судового рішення за позивачем визнано право власності на частину будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1. Зазначене право підлягає державній реєстрації.

Рішенням відповідача про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 07.10.2014 № 16315709 позивачеві було відмовлено в державній реєстрації права власності на комплекс будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, копію якого було надано представнику позивача. Позивач вважає зазначене рішення протиправним з наступних підстав.

Підставою для відмови у державній реєстрації права власності стало те, що заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна. При цьому, за наявною інформацією будь-яких обтяжень на майно ОСОБА_7 (попереднього власника частини споруд та будівель), діючих на момент подання заяви про реєстрацію та на сьогоднішній день, не накладено. Одночасно з цим, серед комплексу будівель та споруд, розташованих по АДРЕСА_1, перебувають деякі будівлі третьої юридичної особи, на майно якої, що також розташоване за цією адресою, дійсно накладено обтяження. Згідно чинного законодавства обтяження може накладатись на майно, яке належить конкретно визначеній особі, а не просто на майно, що розташоване за якоюсь адресою і належить невизначеному колу осіб. Тому реєстратор мав можливість встановити шляхом отримання відповідної інформації з відповідного державного реєстру, на майно якої саме особи накладено обтяження, що засвідчило б відсутність перебування під обтяженням майна, про реєстрацію якого довіреною особою позивача було подано заяву, проте реєстратором свідомо в порушення прав позивача цього не було з'ясовано та незаконно відмовлено у реєстрації права власності.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Ухвалою судді від 09.04.2015 залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_5, ОСОБА_6, на стороні відповідача - ОСОБА_7.

Ухвалою суду від 21.04.2015 залучено до участі в справі в якості других відповідачів Лисичанське міське управління юстиції в Луганській області, державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції Луганської області Балабу Тетяну Михайлівну.

Представник відповідачів Балаба Т.М. надала заяву про розгляд справи за її відсутності в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, надала письмові заперечення від Лисичанського міського управління юстиції (а.с.28-29, 81-82), та від державного реєстратора прав на нерухоме майно Балаби Т.М. (а.с.83-84), в яких просила відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

06.10.2014 до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції звернулися ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6 через представника, що діє за довіреністю - ОСОБА_9, із заявою про державну реєстрацію права приватної, спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна - комплекс будівель та споруд, розташований за адресою: АДРЕСА_1. Подана заява була прийнята державним реєстратором Балабою Т.М., та зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним № 8419601. Відповідно до Картки прийому заяви № 16269956, сформованої під час прийому заяви 06.10.2014, заявниками були подані документи, які згідно із Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, необхідні для проведення державної реєстрації права власності.

У Реєстрі прав власності на нерухоме майно виявлено записи про зареєстроване право власності на комплекс будівель та споруд, розташований за адресою: м. Лисичанськ, вул. Кільцева, 35 (реєстраційний номер майна (РПВН) № 16174970) за ТОВ "Марія". Крім того, згідно інформації № 27782640 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо вищевказаного майна було виявлено запис про обтяження № 5217928 - заборона на нерухоме майно, яке 27.06.2007 зареєстровано приватним нотаріусом Скриннік І.В. на підставі договору іпотеки № 1451 від 27.06.2007, дані про іпотекодержателя не зазначені.

Також в інформації № 27782640 було виявлено запис про право власності, що зареєстровано за ОСОБА_7 на нерухоме майно, яке зазначено як будівля магазину та будівля кафе (РПВН № 18086342), тобто майно, право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_7, відмінне від майна, на реєстрацію якого було подано заяву позивачем.

У рішенні Лисичанського міського суду від 31.10.2012 номер РПВН майна, що перейшло у власність позивача, не вказано. У зв`язку з чим ідентифікувати майно можливо лише за типом майна, який був вказаний позивачем у заяві № 8419601 та у технічній характеристиці майна, зазначеній у технічному паспорті.

У зв`язку з наведеним, державним реєстратором 07.10.2014 винесено рішення №16315709 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень з посиланням на ч.5 п.1 ст.24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Стосовно вимог про зобов`язання відповідача вчинити певні дії - здійснити державну реєстрацію права власності на комплекс будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, представник відповідачів просила відмовити в їх задоволенні, оскільки згідно зі ст.9 та ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор самостійно, на власний розсуд має право або прийняти рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, або про зупинення розгляду заяви, або про відмову в такій реєстрації. Вказана норма свідчить про наявність у державного реєстратора дискреційності повноважень.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, надали письмові пояснення (а.с.97, 99), в яких підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити їх в повному обсязі, з посиланням на те, що вважають відмову у проведенні державної реєстрації їх вже набутого та фактично існуючого права власності на об`єкт нерухомого майна на підставі рішення суду такою, що порушує таке право.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, надав письмові пояснення, в яких не заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки визнає законність рішення Лисичанського міського суду Луганськоій області про визнання права власності за позивачем.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952 (далі - Закон № 1952), Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 (далі - Порядок № 868).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 2 Закону № 1952 державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 1 ст.5 Закону № 1952 передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до ст. 8 Закону № 1952 орган державної реєстрації прав:

1) проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації;

2) забезпечує ведення Державного реєстру прав;

3) надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом;

4) забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна;

5) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Судом встановлено, що рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 31.10.2012 у справі № 2/1214/1891/2012 позов ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про визнання дійсним договору іпотеки (застави) та звернення стягнення на предмет іпотеки та предмет застави задоволено у повному обсязі, зокрема, абзац 3 резолютивної частини рішення вирішено:

«В рахунок погашення позики, наданої 01 березня 2012 року позикодавцями ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_5 позичальнику ОСОБА_7 в загальній сумі 300000 (триста тисяч) грн., по 100000 грн. кожним з позичальників, звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки (застави) від 01 березня 2012 року, а саме на двоповерхову будівлю магазину будівельних матеріалів літер «А-2Н, а8-12», будівлі складу будівельних матеріалів та будівлі котельної, приєднаних до будівлі магазину будівельних матеріалів «А-2Н, а8-12», майстерні з виробництва бетонних виробів з прибудовою двох підсобних приміщень та навісом, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 що належать на праві власності ОСОБА_7, шляхом визнання за ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, права спільної часткової власності в рівних частках на нерухоме майно, що складається з двоповерхової будівлі магазину будівельних матеріалів літер «А-2Н, а8-12», будівлі складу будівельних матеріалів та будівлі котельної, приєднаних до будівлі магазину будівельних матеріалів «А-2Н, а8-12», майстерні з виробництва бетонних виробів з прибудовою двох підсобних приміщень та навісом, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1» (а.с.4-6).

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 06.08.2008 у справі № 2-2306/2008 задоволено позовну заяву ОСОБА_7 до Лисичанської міської територіальної громади в особі управління житлово-комунального господарства про визнання права власності, визнано за ОСОБА_7 право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 позначене в технічному паспорті: літера А 2 н а11а12- "Здание магазина", літера С с-с8- "Здание кафе", літера Пд.-"Подвал лит. "С", коридор - А2Н 1/2а8-1/2а10,а11, а12. Рішення набрало чинності (а.с.26).

Згідно витягу № 19961087 від 20.08.2008 про реєстрацію права власності на нерухоме майно Лисичанського комунального підприємства бюро технічної інвентаризації, за ОСОБА_7 20.08.2008 на підставі рішення Лисичанського міського суду від 06.08.2008 зареєстроване право приватної власності на об`єкти - будівлю магазину та будівлю кафе, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер 18086342, № запису 682 в книзі 5 (а.с.27).

06.10.2014 до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції звернувся ОСОБА_9, представник ОСОБА_8 за довіреністю від 02.04.2013 (а.с.46), ОСОБА_5 за довіреністю від 10.01.2013 (а.с.45), ОСОБА_6 за довіреністю від 10.01.2013 (а.с.44) з заявою про державну реєстрацію права приватної, спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна - комплекс будівель та споруд, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.31-32).

Заява прийнята державним реєстратором Балабою Тетяною Михайлівною, зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером № 8419601.

При розгляді заяви № 8419601 державним реєстратором виконано пошук заяв в базах даних про реєстрацію заяв та запитів, та відомостей у відповідних державних реєстрах.

За результатами пошуку заяв у базі даних про реєстрацію заяв та запитів від 07.10.2014 встановлено, що зареєстровану одну заяву про державну реєстрацію права власності № 8419601 від 06.10.2014 (а.с.61).

Згідно Інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 27722640 від 07.10.2014, право власності на комплекс будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 1395,50 кв.м., 26.02.2007 зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Марія" на підставі договору купівлі - продажу № 617 від 09.02.2007, реєстраційний номер майна 16174970; право власності на будівлю магазину та будівлю кафе, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 20.08.2008 зареєстровано за ОСОБА_7 на підставі рішення Лисичанського міського суду від 06.08.2008, реєстраційний номер майна 18086342 (а.с.62).

Згідно Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 27722640 від 07.10.2014, встановлено наявність обтяження - заборона на нерухоме майно, зареєстрованого 27.06.2007 за № 5217928 приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Скриннік І.В. стосовно комплекса будівель та споруд, розташованих за адресою: Луганська обл., АДРЕСА_1 номер РПВН 16174970, власник - ТОВ "Марія" (а.с.63).

07.10.2014 державним реєстратором прав на нерухоме майно Балабою Тетяною Михайлівною прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 16315709, яким відмовлено у державній реєстрації права власності форма власності: приватна, спільна часткова на комплекс будівель та споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за субєктом: ОСОБА_8, податковий номер НОМЕР_1, ОСОБА_5, податковий номер НОМЕР_2, ОСОБА_6, податковий номер НОМЕР_3 (а.с.68).

Оскаржуване рішення № 16315709 від 07.10.2014 державний реєстратор прав на нерухоме майно Балаба Т.М. обгрунтувала тим, що відповідно до ч.5 ст.24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" підставою для відмови в державній реєстрації права власності на нерухоме майно є наявність заборони на нерухоме майно щодо об`єкта: комплекс будівель та споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Стосовно позовних вимог про визнання рішення Реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції Луганської області від 07.10.2014 №16315709 про відмову у задоволенні заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень незаконними і протиправними і скасування рішення, суд зазначає наступне.

Статтею 9 Закону № 1952 визначено, що державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав (п.1 ч.1 ст.9), приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав (п.2 ч.1 ст.9), веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна (п.4 ч.1 ст.9).

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону № 1952 державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до п.13 Порядку № 868 заявник подає разом із заявою органові державної реєстрації прав, нотаріусові необхідні для державної реєстрації прав документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату державного мита.

Згідно з п.5 ч.1 ст.19 Закону № 1952 рішення суду, що набрало законної сили, є підставою для державної реєстрації прав.

Згідно Інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 27722640 від 07.10.2014, право власності на комплекс будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ТОВ "Марія", реєстраційний номер майна 16174970; право власності на будівлю магазину та будівлю кафе, розташованих за тією ж адресою зареєстровано за ОСОБА_7, реєстраційний номер майна 18086342 (а.с.62).

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону № 1952, реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному окремо визначеному об'єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об'єкта.

Згідно Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 27722640 від 07.10.2014, встановлено наявність обтяження - заборона на нерухоме майно, зареєстрованого 27.06.2007 за № 5217928 приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Скриннік І.В. стосовно комплекса будівель та споруд, розташованих за адресою: Луганська обл., АДРЕСА_1 номер РПВН 16174970, власник - ТОВ "Марія" (а.с.63).

Таким чином, суд погоджується з доводами представника позивача про те, що обтяження встановлене на майно, що належить не ОСОБА_7, а іншій юридичній особі - ТОВ "Марія", і зазначені об`єкти нерухомого майна мають різні реєстраційні номери.

Проте, згідно картки прийому заяви № 16269956, сформованої під час прийому заяви 06.10.2014 (а.с.60), заявником було подано наступні документи: квитанції про сплату державного мита та за надання інформації, серія та номер 8806400-1, 8806439-1, виданий 10.09.2014, видавник "Креді Агріколь Банк" каса № 63 (а.с.33-34); довіреність, серія та номер 830, видана 02.04.2013, видавник приватний нотаріус Сєвєродонецького міського нотаріального округу Хрипун М.М. (а.с.46); довіреність, серія та номер 17, видана 10.01.2013, видавник приватний нотаріус Сєвєродонецького міського нотаріального округу Хрипун М.М. (а.с.45); довіреність, серія та номер 16, видана 10.01.2013, видавник приватний нотаріус Сєвєродонецького міського нотаріального округу Хрипун М.М. (а.с.44); копія паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, серія та номер ЕК 804130, виданий 10.04.1998, видавник Рубіжанський МВ УМВС України в Луганській області (а.с.35-39); копія паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, серія та номер ЕН 306612, виданий 27.01.2004, видавник Лисичанський МВ УМВС України в Луганській області (а.с.42-43); копія паспорту та картки фізичної особи-платника податку, серія та номер ЕМ 691621, виданий 11.07.2000, видавник Лисичанський МВ УМВС України в Луганській області (а.с.40-41); копія паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, серія та номер ЕК 185515, виданий 23.12.1996, видавник Лисичанський МВ УМВС України в Луганській області (а.с.47-48); рішення суду, серія та номер 2/1214/1891/2012, видане 31.10.2012, видавник Лисичанський міський суд Луганської області (а.с.49-51); технічний паспорт, серія та номер 20995, виданий 12.08.2013, видавник Лисичанське комунальне підприємство БТІ (а.с.53-59).

У заяві від 06.10.2014, зареєстрованій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером № 8419601, об`єкт нерухомого майна визначено як "комплекс будівель та споруд", рейстраційний номер майна не зазначено (а.с.31-32).

У рішенні Лисичанського міського суду Луганської області від 31.10.2012 у справі № 2/1214/1891/2012, що підтверджує перехід речових прав на нерухоме майно від ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6, та є підставою для реєстрації права власності, також не зазначено реєстраційного номера об`єкта нерухомого майна (а.с.4-6).

У зв`язку з тим, що заява та додані до неї документи не містять посилання на реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: Луганська обл., АДРЕСА_1 а у заяві від 06.10.2014 представником позивача ОСОБА_9 зазначено тип об`єкта - "комплекс будівель та споруд", у технічному паспорті (справа № 20995) визначено такий же тип об`єкта (а.с.53-58), державним реєстратором Балабою Т.М. проведено пошук відомостей у реєстрах саме за типом об`єкта "комплекс будівель та споруд", а згідно Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 27722640 від 07.10.2014 встановлено наявність обтяження стосовно "комплекса будівель та споруд" (а.с.63).

Відповідно до п.94 Порядку № 868 під час проведення державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор використовує дані Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна для цілей справляння державного мита та/або перенесення відомостей із зазначених реєстрів до Державного реєстру прав.

Згідно з пунктом 95 Порядку № 868 державний реєстратор встановлює наявність (відсутність) записів про:

- державну реєстрацію права власності або іншого речового права на нерухоме майно у Реєстрі прав власності на нерухоме майно - під час проведення вперше державної реєстрації права власності на нерухоме майно у Державному реєстрі прав;

- обтяження нерухомого майна іпотекою в Державному реєстрі іпотек - під час проведення вперше державної реєстрації права власності на нерухоме майно або іпотеки у Державному реєстрі прав;

- обтяження речових прав на нерухоме майно в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна - під час проведення державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав;

- обтяження податковою заставою речових прав на нерухоме майно у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, порядок доступу до якого встановлює Мін'юст, - під час проведення державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.24 Закону № 1952 у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону.

Частиною 2 ст.24 Закону № 1952 визначено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

За результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації (п.20 Порядку № 868), Державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (п.28 Порядку № 868).

Таким чином, у відповідача не було іншої можливості здійснити ідентифікацію нерухомого майна, з заявою про реєстрацію права власності на яке звернувся представник позивача, ніж за типом об`єкта, оскільки в доданих до заяви документах не міститься реєстраційного номера майна, тому суд дійшов висновку про правомірність прийнятого державним реєстратором прав на нерухоме майно Балабою Т.М. рішення № 16315709 від 07.10.2014 про відмову у державній реєстрації права власності на підставі ч.5 ст.24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" - у зв`язку з наявністю заборони на нерухоме майно щодо об`єкта: комплекс будівель та споруд, розташований за адресою: АДРЕСА_1

Стосовно позовних вимог про зобов`язання Реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції Луганської області здійснити державну реєстрацію права власності на комплекс будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, згідно рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 31.10.2012 по справі № 2/1214/1891/2012, суд не знаходить підстав для їх задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.4 ст.9 Закону № 1952 державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Зі змісту наведених норм вбачається, що питання державної реєстрації прав та їх обтяжень є саме дискреційними повноваженнями державного реєстратора, оскільки останній сам приймає рішення про державну реєстрацію або відмову в її проведенні, аналізуючи подані документи відповідно до ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до абз. 3 п. 10.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року № 7 суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

З огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч. 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

На підставі частини 3 статті 160 КАС України у судовому засіданні 27 квітня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складення постанови у повному обсязі відкладено до 29 квітня 2015 року, про що згідно вимог частини 2 статті 167 КАС України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_8 до Реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, Лисичанського міського управління юстиції в Луганській області, державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції Луганської області Балаби Тетяни Михайлівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_7, про визнання рішення протиправним, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 29 квітня 2015 року.

Суддя А.Г. Секірська