Справа № 805/1283/15-а
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2015 р. Справа № 805/1283/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Галатіна О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області про скасування та визнання незаконною постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 25.02.2015 року ВП № 46571074, -

ВСТАНОВИВ:

08 квітня 2015 року Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області звернулося з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області про скасування та визнання незаконною постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 25.02.2015 року ВП № 46571074.

З урахуванням уточнення позовних вимог позивач просить визнати незаконною постанову про закінчення виконавчого провадження відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 25.02.2015 року ВП № 46571074 та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 25.02.2015 року ВП № 46571074.

В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що постановою Донецького окружного адміністративного суду від 22.04.2014 року у справі № 805/4551/14 визнано неправомірною бездіяльність відділу Державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції з виконання вимоги № Ф-462у, виданої управлінням Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області 5 червня 2013 року про стягнення з ФОП ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1) на користь управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області (адреса: 85700, м. Волноваха, вул. Обручева,17) заборгованості в розмірі 10116 грн. 75 коп. - неправомірною, зобов'язання вжити заходи з примусового виконання вимоги № Ф-462у, виданої управлінням Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області 5 червня 2013 року про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області заборгованості в розмірі 10116 грн. 75 коп. шляхом направлення запитів до БТІ, витребування направлених запитів до МРЕВ, земельних ресурсів, здійснення виїзду за місцем здійснення підприємницької діяльності, місцем мешкання, винесення постанови про привід боржника через органи внутрішніх справ, направлення до суду подання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, розгляду клопотання управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області від 17 грудня 2013 року.

25.03.2014 року управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області проведено ознайомлення з виконавчим провадженням №38701618 з виконання вимоги № Ф-462у, виданої управлінням Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області 5 червня 2013 року про стягнення з ФОП ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 10116,75 грн.

Позивач вважає, що виконавчі дії визначені виконавчим листом №805/4551/14 від 13.05.2014 року не вчинені в повному обсязі, тому відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження ВП №46571074 на підставі п. 8 ч.8 ст. 49 та ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». Просить визнати незаконною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №46571074 від 25.02.2015 року.

Представник позивача у судове засідання не з'явився. Через відділ діловодства та документообігу надав клопотання про розгляд справи без участі його представника в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Надав заперечення на адміністративний позов, в якому посилається на те, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки усі заходи, щодо виконання вказаних виконавчих документів, поданих Управлінням Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області до виконання були здійсненні державними виконавцем. Просили суд відмовити позивачу у задоволені позову повністю. Просив також розглянути справу за відсутністю представника відповідача.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки, всі особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, не прибули у судове засідання і у суду відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступне.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області знаходиться вимога № Ф-462у, видана Управлінням Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області 5 червня 2013 року про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області заборгованість в розмірі 10116,75 грн.

Статтею 1 Закону України "Про державну виконавчу службу" передбачено, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Стаття 7 Закону України "Про державну виконавчу службу" наголошує, що працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

У відповідності до приписів ч. 1, 2 статті 11 "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Згідно з ч. 1 статтею 32 цього ж закону, заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Суд не погоджується з доводами позивача, що з боку відповідача вбачається бездіяльність, яка виражається в невиконанні виконавчих документів виданих Управлінням Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області з огляду наступне.

Так, як вже зазначалось вище, заходи примусового виконання рішень, які державний виконавець зобов'язаний здійснювати перелічені в ч. 1 ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження".

Як було встановлено судом, відповідач, виконуючи вимоги Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області № Ф-462у від 05.06.2013 року про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 10116,75 грн., здійснював наступні заходи примусового виконання виконавчих документів та постанови.

25.02.2015 року за №23/4-15П на адресу відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у Донецькій області надійшов лист Відділу державної виконавчої служби Волноваського управління юстиції, яким повідомлено про виконання вказаного виконавчого документа, а саме здійснення запитів до УПФУ, ДПІ, ЦЗ, державної реєстраційної служби, УПЗСН, УДАІ ГУМВС. За результатами проведеної роботи виявлено транспортний засіб: ИЖ 271501, номер держреєстрації НОМЕР_1. На зазначено майно накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження, внаслідок відсутності відомостей щодо місця знаходження вказаного майна, його оголошено у розшук.

Разом з тим, державним виконавцем Іваненко О.О., здійснено виїзд за адресою боржника, а саме: АДРЕСА_1. про що свідчить акт від 15.01.2015 року, але боржника вдома не було. Оскільки боржник на виклик державного виконавця не з'являвся, та про причину неявки не повідомив, тому було спрямовано до Волноваського РВ ГУ МВС у Донецькій області постанову про примусовий привід боржника до відділу ДВС. Державним виконавцем направлено до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем здійснювались необхідні заходи передбачені ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження" з примусового виконання вимог Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області.

Також, щодо посилань позивача у позовні заяві на те, що державним виконавцем не здійснено запит до БТІ, то слід зазначити наступне. Державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Волноваського районного управління юстиції здійснено запит щодо наявності нерухомого майна у боржника.

Згідно ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п.1 Порядку доступу державних виконавців до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 26.12.2012 року № 1964/5 цей порядок визначає умови та підстави для доступу державних виконавців до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) під час примусового виконання рішень відповідно до закону. У випадку, передбаченому цим порядком, державні виконавці під час примусового виконання рішень відповідно до закону мають доступ до Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек (далі разом - Реєстри)

Таким чином, державний виконавець здійснює заходи щодо виявлення майна боржника через органи Державної реєстраційної служби України, виходячи з цього запит до БТІ є недоцільним. Відповідну інформацію державний виконавець отримав за допомогою органів Державної реєстраційної служби України.

Статтею 1 Закону № 606 встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статей 6, 11 Закону № 606 державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно дозакону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно із частиною 3 вказаної статті Закону № 606 про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Так, згідно постанови відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Донецькій області від 25.02.2015 року ВП №46571074 щодо примусового виконання рішення УПФУ у Волноваському районі Донецької області від 05.06.2015 року про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь УПФУ заборгованості у розмірі 10116,75 грн. закінчено на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», як фактично виконане.

Згідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст.ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням встановлених фактів, суд прийшов до висновку, що Позивач не довів суду ті обставини, на які посилався в їх обґрунтування позовних вимог і вони задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області про скасування та визнання незаконною постанову про закінчення виконавчого провадження від 25.02.2015 року ВП № 46571074 - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя Галатіна О.О.