Справа № 199/1046/15-а
Суддя: Подорець О. Б.
Дата ухвалення: 2015-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/1046/15-а
ПОСТАНОВА

іменем України

11.03.2015 Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.,

секретаря Завгородньої Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу № 4 роти ДПС ДАІ З ОСП при УДАІ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_2, де третя особа УДАІ ГУМВС України в Київській області, про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 27 січня 2015 року у відношенні до нього про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за ч.1 ст.122 КУпАП. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням матеріальних та процесуальних норм КУпАП.

В судове засідання позивач не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності та зазначивши про підтримання позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не зявились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини не явки суду не повідомили.

Третя особа в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини не явки суду не повідомила.

З урахуванням зазначеного, у відповідності до ст.128 КАС України, суд вважає за можливим провести розгляд справи у відсутності не зявившихся сторін.

Перевіривши викладені в позові доводи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою серії ПС1 № 973087 від 27 січня 2015 року по справі про адміністративне правопорушення, винесеною інспектором ДПС взводу № 4 роти ДПС ДАІ З ОСП при УДАІ ГУМВС України в Київській області старшиною міліції ОСОБА_2, накладено на позивача адміністративне стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП в розмірі 340 гривень за порушення швидкісного режиму.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст. 14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Як зазначено в постанові серії ПС1 № 973087 від 27 січня 2015 року, вона винесена за результатами застосування фіксації порушень ПДР засобами фото- та відео фіксації, що працюють в автоматичному режимі, у відповідності до ст. 14-1 КУпАП приладом «TRUCAM» № 000054.

Прилад, яким проводиться нагляд за дорожнім рухом з метою фіксації порушень ПДР, не є автоматичним засобом фото- та відео фіксації, оскільки він знаходиться у співробітника ДАІ, керується безпосередньо або через комп'ютер (визначаються ці параметри, які фіксуються приладом, зокрема, швидкість, абощо, об'єкт зйомки, її режими, кут огляду приладу, тощо). Між тим, ст. 14-1 КУпАП України передбачає, що для її застосування необхідно, щоб фіксація велася саме засобами фото-, кіно- або відео зйомки, які працюють в автоматичному режимі. За таких умов, така фіксація не відповідає вимогам закону, до того ж не сприяє виконанню основних завдань міліції і, зокрема, ДАІ по профілактиці та припиненню правопорушень.

У відповідності до ст.ст.10-15 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», на вимірювання у сфері, у якій їх результат можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні та про повірку даного примірника засобу вимірювальної техніки.

Проте, в постанові про адміністративне правопорушення немає відомостей про допуск приладу, яким повинно було зроблено фотознімки для використання в Україні.

В силу ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення слід визнати неправомірними, оскаржувану постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення скасувати.

Керуючись ст.ст.6-14,69-71,86,158-163,167,171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу № 4 роти ДПС ДАІ З ОСП при УДАІ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_2, де третя особа УДАІ ГУМВС України в Київській області, про скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора ДПС взводу № 4 роти ДПС ДАІ З ОСП при УДАІ ГУМВС України в Київській області старшини міліції ОСОБА_2 серії ПС1 № 973087 від 27 січня 2015, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф у розмірі 340 гривень.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя О.Б. Подорець