Справа № 2а/1770/1015/2011
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2011-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 2а/1770/1015/2011
Головуючий у 1-й інстанції: Борискін С.А.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"16" грудня 2011 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегіі:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Жизневської А.В.

ОСОБА_2,

при секретарі Бєляєвій Т.В. ,

за участю сторін:

розглянувши апеляційну скаргу Територіального управління державної судової адміністрації в Волинській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "10" червня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної судової адміністрації України, Територіального управління державної судової адміністрації в Волинській області про стягнення недоплаченої заробітної плати ,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2011 року суддя Костюкевич С.Ф. звернувся в суд з позовом до Державної судової адміністрації України щодо нарахування та виплати недоотриманої заробітної плати за період з 01.06.2005 року до 31.12.2005 року включно, виходячи з посадового окладу, встановленого додатком 6 до Постанови КМ України від 03.09.2005 року № 865 «Про оплату праці суддів»за рахунок коштів Державного бюджету України за КПК 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів». Ухвалою суду у якості другого відповідача залучено Територіальне управління Державної судової адміністрації в Волинській області установу, де позивачу нараховувалась та виплачувалась заробітна плата за час його роботи на посаді судді Маневицького районного суду Волинської області.

На обгрунтування позову ОСОБА_3 посилається на норми ч. 1 ст. 6, ст. 22, ст. 43, п. 14 ч. 1 ст. 92, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Конституції України, ч. 1 ст. 123 ЗУ "Про судоустрій України", ст. 44 ЗУ "Про статус суддів", Постанову КМ України від 03.09.2005 року № 865 "Про оплату праці суддів".

Позивач зазначив, що 30.06.2005 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанови № 513 «Про оплату праці Голови та заступників Голови Конституційного суду України»та № 514 «Про оплату праці Голови, першого заступника Голови та заступників Голови Верховного суду України», яким надана зворотна дія в часі набрання чинності з 01.06.2005 року. Крім того, п. 1 вказаної Постанови № 514 встановлено, що посадовий оклад Голови ВС України становить 15 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. 83 Закону України «Про державний бюджет на 2005 рік»встановлено мінімальний розмір заробітної плати: з 01.04.2005 року 290 грн. на місяць, з 01.07.2005 року 310 грн. на місяць, з 01.09.2005 року 332 грн. на місяць.

03 вересня 2005 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 865 «Про оплату праці суддів»(далі - постанова № 865) та затверджено схему посадових окладів керівників та суддів Конституційного Суду України, Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, апеляційних та місцевих судів (пункт 1 постанови).

Згідно з додатком 6 до згаданої постанови встановлено посадовий оклад суддів місцевих загальних судів у відповідності до групи областей - від 7,5 до 8 мінімальних розмірів заробітної плати. Водночас, пунктом 5 постанови їй надано чинності лише з 1 січня 2006 року.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 16 травня 2007 року у справі за позовом до ОСОБА_4 Україна в особі Кабінету Міністрів України за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідача: Верховного Суду України, Державного казначейства України, Державної судової адміністрації України, Конституційного Суду України, Міністерства фінансів України щодо законності окремих положень постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865, визнано незаконним пункт 5 цієї постанови, оскільки він суперечить ч. 2 статті 44 Закону України «Про статус суддів»та допущено поворот її виконання - застосування одночасно з Постановами Кабінету Міністрів України від 30 червня 2005 року № 513 та № 514 з питань оплати праці керівників судів, тобто з 01 червня 2005 року.

Посилаючись на те, що протягом червня-грудня 2005 року йому була нарахована та виплачена заробітна плата без урахування зазначених вимог законодавства, позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованої зарплати.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 10 червня 2011 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Постановлено зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації в Волинській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_3 недоотриману заробітну плату за період з 01 червня 2005 року по 31 грудня 2005 року під час його роботи на посаді судді Маневицького районного суду Волинської області, виходячи з посадового окладу, встановленого Додатком 6 до Постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865, у первісній редакції.

У решті позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі ТУ ДСА у Волинській області порушує питання про скасування постанови в частині задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального права. На обгрунтування доводів апеляційної скарги ТУ ДСА у Волинській області вказує, що згідно ч. 1 ст. 44 ЗУ "Про статус суддів" заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок. Тобто, закон лише установлює структуру виплат, з яких складається заробітна плата. Конкретні ж розміри таких виплат, у тому числі посадових окладів суддів, установлюються підзаконними нормативними актами.

У вересні 2005 року була прийнята постанова КМ України № 865 "Про оплату праці суддів", згідно якої нові посадові оклади для суддів визначені не в абсолютних величинах, а в коефіцієнтах до мінімальної заробітної плати. Оскільки Постанова набрала чинності з 1 січня 2006 року, то, на думку ТУ ДСА , підстав для перерахунку заробітної плати позивача за період з 01 червня по 31 грудня 2005 року, тобто до набрання чинності зазначеною Постановою, не вбачається.

Заслухавши доповідь судді -доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 44 ЗУ "Про статус суддів", заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок.

Відповідно до ч. 2 цієї ж статті, розміри посадових окладів суддів встановлюються у відсотковому відношенні до посадового окладу Голови Верховного Суду України і не можуть бути меншими від 50 відсотків його окладу. Посадовий оклад судді не може бути меншим від 80 відсотків посадового окладу голови суду, в якому працює суддя.

Гарантований мінімальний посадовий оклад судді не може бути меншим встановленого ст. 44 вказаного закону в співвідношенні до окладу Голови Верховного Суду України.

Визначення саме такого співвідношення означає забезпечення справедливої оплати праці голів судів і суддів, не допускає невиправданих диспропорцій. Недодержання цього принципу є порушенням конституційного права суддів на отримання заробітної плати не нижче, від визначеної законом, та порушенням конституційних гарантій щодо незалежності та недоторканності суддів.

30.06.2005 року КМ України прийняв постанови № 513 "Про оплату праці Голови та заступників Голови Конституційного Суду України" та № 514 "Про оплату праці Голови, першого заступника Голови та заступника Голови Верховного Суду України", які набрали чинності з 1 червня 2005 року.

На підставі цих нормативних актів зазначеним особам були підвищені посадові оклади та встановлені відповідні системи оплати їх праці. Разом з тим, відповідно до вимог ч. 2 ст. 44 ЗУ "Про статус суддів" КМ України не привів у відповідність посадові оклади суддів.

03.09.2005 року КМ України прийняв постанову № 865 "Про оплату праці суддів" (тут і далі - в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), якою затвердив схеми посадових окладів інших керівників та суддів Конституційного Суду України, керівників та суддів інших судів загальної юрисдикції, привівши оклади суддів у відповідність з встановленим ч. 2 ст. 44 ЗУ "Про статус суддів" співвідношенням до посадових окладів Голови Верховного Суду України та голови суду, в якому працює суддя. Згідно з додатком 5 та 6 цієї постанови посадовий оклад судді районного суду становить - 7,5 розмірів мінімальної заробітної плати, а спеціалізованого суду ( за групою областей) - 8 розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно до п. 5 вказаної Постанови вона набирала чинності з 1 січня 2006 року.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 16.05.2007 року у справі за позовом до ОСОБА_4 Україна в особі Кабінету Міністрів України за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідача: Верховного Суду України, Державного казначейства України, Державної судової адміністрації України, Конституційного Суду України, Міністерства фінансів України щодо законності окремих положень постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865, допущено поворот виконання постанови КМ України від 3 вересня 2005 року № 865 "Про оплату праці суддів", визнавши, що вона підлягає застосуванню одночасно з постановами Кабінету Міністрів України від 30 червня 2005 року № 513 та № 514 з питань оплати праці керівників судів, тобто з 1 червня 2005 року.

Зазначене рішення Вищого адміністративного суду України набрало законної сили та відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України обовязкове для виконання на усій території України. У звязку з цим судом не береться до уваги позиція відповідачів, які стверджують, що Постанова КМ України від 3 вересня 2005 року № 865 "Про оплату праці суддів" підлягає застосуванню з 01.01.2006 року, а не з 01.06.2005 року, як це зазначено у Постанові Вищого адміністративного суду України від 16.05.2007 року.

ОСОБА_3 з 20 липня 2001 року по 26 червня 2007 року працював на посаді судді Маневицького районного суду Волинської області.

Протягом 2005 року нарахування та виплату заробітної плати для позивача здійснювалось ТУ ДСА в Волинській області.

Згідно наданої відповідачем 2 довідки про доходи ОСОБА_1 від 28.12.2005 року № 1829 ОСОБА_3 протягом червня грудня 2005 року проводилось нарахування та виплата заробітної плати, виходячи з посадового окладу 429 грн. (а.с. 4-5).

На підставі наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що при нарахуванні заробітної плати позивачу за період з 1 червня 2005 року по 31 грудня 2005 року слід було керуватися ст. 44 Закону України «Про статус суддів», Постановою КМ України № 865 від 03.09.2005 року та ОСОБА_4 бюджетом України на 2005 рік, а отже, позивач набув права на підвищення посадового окладу з 1 червня 2005 року в розмірі 7,5 мінімальних заробітних плат, розмір яких складав: з 01.06.2005 року 290 грн. на місяць, з 01.07.2005 року 310 грн. на місяць, з 01.09.2005 року по 31.12.2005 року 332 грн. на місяць (п. 83 Закону України "Про державний бюджет на 2005 рік").

Отже, суд першої інстанції, виконавши всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, постановив обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Територіального управління державної судової адміністрації в Волинській області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 10 червня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: ОСОБА_5

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,44600

3- відповідачу ОСОБА_4 судова адміністрація України вул. Липська, 18/5,м. Київ,Центральна Частина Києва, Київ,01601 Територіальне управління державної судової адміністрації в Волинській області пр.Волі 54-а,м.Луцьк,Волинська область,43010