Справа № 810/934/15
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2015-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2015 року (12:05) 810/934/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Луценко К.Ю., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся з позовом ФОП ОСОБА_1 до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги № Ф-947 від 21.11.2013 про сплату боргу (недоїмки) в сумі 7968,47 грн.

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 12.03.2015 відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Позивач стверджує, що він здійснює підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, є пенсіонером за віком у розумінні чинного законодавства та отримує пенсію, призначену на підставі Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому звільняється від сплати єдиного внеску.

Відповідач надав письмові заперечення на адміністративний позов, згідно яких просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на відсутність правових підстав для звільнення позивача від уплати єдиного соціального внеску, оскільки ОСОБА_1 не є пенсіонером за віком в розумінні п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VІ.

Сторони явку своїх представників в судове засідання не забезпечили, про місце, дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином: рекомендованою кореспонденцією та шляхом отримання повідомлення особисто, про що свідчить розписка від 09.04.2015.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, та приймаючи до уваги те, що учасники судового процесу були належним чином проінформовані про дату, час і місце судового розгляду, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець Виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради Київської області 03.08.2006, що підтверджується відповідним свідоцтвом серії В02 НОМЕР_4 (а.с. 20).

Згідно свідоцтва про сплату єдиного податку серії Б № НОМЕР_3 від 25.05.2012 позивач здійснює підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, ставка єдиного податку 8%, вид господарської діяльності 47.89 «Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами» (а.с. 21).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 16.02.1997 ОСОБА_1 є громадянином, який постійно проживає або постійно працює на території посиленого радіологічного контролю (категорія 4) (а.с. 19).

Також згідно посвідчення № НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Пенсійному фонді як пенсіонер за віком з 06.04.2011 (а.с. 19).

Позивач отримав вимогу Білоцерківської ОДПІ ГУ Міндоходів в Київській області № Ф-947 від 21.11.2013 про сплату недоїмки з єдиного внеску в розмірі 7968,47 грн. (а.с. 22), правомірність якої оскаржується позивачем в рамках цієї справи та з приводу чого суд зазначає наступне.

Право на пенсійне забезпечення, загальні умови призначення пенсій, порядок їх нарахування та розміри визначаються, зокрема, Законом України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" з наступними змінами (далі - Закон № 1788-ХІІ) та Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року (далі - Закон № 1058 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) з наступними змінами.

Право чоловіків на пенсію за віком, що було передбачене частиною першою статті 12 Закону № 1788-ХІІ та частиною першою статті 26 Закону № 1058-ІV у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії, пов'язується, зокрема, з досягненням 60 років.

Пунктом першим частини першої статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено такий вид пенсій, як пенсія за віком.

У пункті 13 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV зазначено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії, щомісячного грошового утримання, зокрема й відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), призначається одна пенсія, щомісячне довічне грошове утримання за її вибором.

Разом з тим відповідно до статті 15 Закону № 1788-ХІІ умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом № 796-ХІІ або їм надається право на одержання пенсії на підставах, передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону № 1788-ХІІ передбачено такі види трудових пенсій: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; соціальні пенсії.

Частиною першою статті 55 Закону № 796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-ІV.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VІ (далі - Закон № 2464 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

За приписами частини четвертої статті 4 зазначеного Закону, особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

На підставі аналізу зазначених норм суд доходить такого правового висновку.

Статтею 26 Закону № 1058-ІV та статтею 12 Закону № 1788-ХІІ для громадян України встановлений загальний пенсійний вік, з настанням якого вони можуть претендувати на виплату пенсії за віком (зокрема для жінок він становив 55 років). Відповідно до статті 55 Закону № 796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-ІV.

У зв'язку з викладеним особи, яким призначені пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-XII, є пенсіонерами за віком, і це відповідає Прикінцевим положенням Закону № 1058-ІV. Таким чином, фізичні особи-підприємці, які отримують зазначену пенсію і які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на підставі частини четвертої статті 4 Закону № 2464-VI, проте не позбавлені права сплачувати цей внесок на добровільній основі.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 15.04.2014 у справі № 21-25а14 за позовом фізичної особи-підприємця до Управління Пенсійного фонду України в Шполянському районі Черкаської області (Реєстраційний номер судового рішення згідно Єдиного державного реєстру судових рішень - № 38655042).

Відповідно до ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

За таких обставин та враховуючи, що на ФОП ОСОБА_1 поширюються пільги, закріплені ч.4 ст. 4 Закону №2464, яка звільняє від сплати єдиного внеску всіх без виключення пенсіонерів за віком, суд доходить висновку, що в особовому рахунку ОСОБА_1 безпідставно відображено нарахування єдиного соціального внеску в сумі 7968,47 грн., що свідчить про відсутність підстав для формування відповідачем спірної вимоги, оскільки недоїмка зі сплати внеску у позивача відсутня.

Таким чином, на підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування оспорюваної вимоги № Ф-947 від 21.11.2013 про сплату ФОП ОСОБА_2 недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час розгляду справи відповідачем не були надані належні та допустимі докази на підтвердження правомірності прийнятої вимоги.

Відповідно до положень статті 94 КАС України понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають стягненню на його користь з Державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати противоправною та скасувати вимогу Білоцерківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-947 від 21.11.2013 на суму 7968,47 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кушнова А.О.