Справа № 0670/1692/12
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2012-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Ракалович В.М.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
"04" жовтня 2012 р. Справа № 0670/1692/12
Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Моніча Б.С.
суддів: Бондарчука І.Ф.
Хаюка С.М.,
при секретарі Кошиль О.Ю. ,
за участю представника відповідача
розглянувши апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "15" травня 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення компенсації за неотримане речове майно ,-
ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 про стягнення 5000,34 грн. грошової компенсації за неотримане ним речове майно, посилаючись на те, що відповідач в порушення вимог Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Положення про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів №1444 від 28 жовтня 2004 року, при звільненні його з військової служби не провів з ним розрахунок за належне йому речове майно. Просив суд позов задовольнити, стягнути з відповідача на його користь грошову компенсацію замість належного речового майна в сумі 5000,34 грн.
Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 15.05.2012 р. позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за неотримане ним речове майно. Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на його користь грошову компенсацію за неотримане ним речове майно в сумі 4960,44 грн.
Не погоджуючись з цією постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст.195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Ст.200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Правильне по суті судове рішення не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань.Оскільки, постанову від 15.05.2012 р. Житомирським окружним адміністративним судом винесено відповідно до позовних вимог з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права і суд дав правильну оцінку обставинам справи, то колегія суддів апеляційної інстанції не знаходить підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції у справі.
З матеріалів справи вбачається, що наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 14 травня 2011 року № 199 позивача звільнено з військової служби у запас за пунктом "а" частини шостої статті 26 (у зв`язку із закінченням терміну контракту) Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу".
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №176 від 09 серпня 2011 року позивача виключено зі списків особового складу військової частини (а.с. 9).
Відповідно до ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" (в редакції, яка була чинною до 01.01.2007 року), військовослужбовці одержували за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовців грошову компенсацію замість них.
Проте статтею 2 Закону України "Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" від 17.02.2000р. №1459/3, з 11.03.2000 року була призупинена дія частини другої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та замість речового майна (за винятком військовослужбовців Міністерства оборони України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони та Головного управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, що використовують цивільний одяг, який зашифровує особу та відомчу належність військовослужбовців).
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб" від 3 листопада 2006 року N 328-V, який набрав чинності з 1 січня 2007 року, Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" був доповнений статтею 9-1 "Продовольче, речове та інше забезпечення військовослужбовців", а стаття 9 була викладена в новій редакції.
При цьому, пунктом 2 статті 9-1 Закону було передбачене право військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі, на отримання замість належних їм за нормами забезпечення предметів речового майна грошової компенсації в розмірі вартості зазначених предметів. Проте фактично ця норма в 2007 році не діяла, оскільки була зупинена на 2007 рік згідно із Законом України від 19.12.2006 р. N 489-V.
Законом України від 28.12.2007 р. N 107-VI пункт 2 статті 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" виключено, проте зміни, внесені підпунктом 3 пункту 67 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. N 107-VI, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008).
Пунктом 27 Положення про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року №1444, передбачено, що військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримувати речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання наказу про звільнення.
Під час проходження служби позивач належне йому до видачі речове майно не отримував і це сторонами не оспорювалось.
При звільненні відповідач, як суб`єкт владних повноважень, також не виконав зобов`язань держави перед позивачем і не розрахувався з ним за неотримане речове майно.
Судом першої інстанції досліджувався перелік речового майна, яке знаходиться на складі військової частини. З вказаного вище переліку вбачалось, що більша частина майна, яке належало видати позивачу, на складі відсутня, а інше майно (кітелі, куртки і брюки) - не підходить йому за розміром (52/3). Реально, позивач може отримати лише краватки в кількості 7 шт. загальною вартістю 39,90 грн.
За таких обставин, висновки суду першої інстанції про те, що єдиним способом захисту порушеного права позивача є стягнення на його користь грошової компенсації за решту неотриманого речового майна є законними та обґрунтованими.
Керуючись ст.ст.195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "15" травня 2012 р. - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: І.Ф.Бондарчук С.М.Хаюк

Повний текст Ухвали виготовлений "09" жовтня 2012 р.

Роздруковано та надіслано: р.л.п.
1- в справу
2 - позивачу ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу Військова частина НОМЕР_1 АДРЕСА_2 АДРЕСА_3