Справа № 2а-7442/10/0670
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2011-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"13" липня 2011 р. Справа № 2а-7442/10/0670

номер рядка статистичного звіту 8.2.6

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Жизневської А.В.

суддів: Котік Т.С.

ОСОБА_1,

при секретарі Лабунській Ю.В. ,

з участю представників ТОВ "Агасфер" ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Житомирі на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "22" березня 2011 р. у справі № 2а-7442/10/0670 за позовом ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Агасфер" до Державної податкової інспекції у м.Житомирі про скасування податкових повідомлень-рішень ,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 22.03.2011 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Житомирі №000016230/0 від 26.01.2010 року, №/1 від 25.03.2010 року (з врахуванням рішення щодо розгляду скарги від 25.03.2010 року №17772/10/25-003 та рішення від 26.05.2010 року №29176/10/25-003 про внесення змін до рішення від 25.03.2010 року №17772/10/25-003), №/1 від 26.05.2010 року, №/2 від 27.05.2010 року, №/3 від 26.08.2010 року.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення, ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що у період з 14.12.2009 року по 30.12.2009 року ОСОБА_5 податковою інспекцією у м.Житомирі (далі-ДПІ) проведено планову виїзну перевірку ТОВ "Агасфер" (далі-Товариство) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 30.01.2009 року по 30.09.2009 року, валютного та іншого законодавства за період з 30.01.2009 року по 30.09.2009 року, про що складено акт №39/23-1/36330465/0110 від 12.01.2010 року. В результаті перевірки, крім іншого, встановлено порушення позивачем п.1.23 ст.1, п.п.4.1.1, 4.1.6 п.4.1 ст.4, п.п.5.2.1, 5.2.5 п.5.2, п.п.5.3.9 п.5.3, п.5.6, п.5.7 ст.5 Закону України від 28.12.1994 року №334/94-ВР "Про оподаткування прибутку підприємств" в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся на загальну суму 3553180,00грн., у тому числі за: І квартал 2009 року в сумі 1488253,00грн., ІІ півріччя 2009 року в сумі 2594010,00грн., 9 місяців 2009 року в сумі 3553180,00грн. З вказаним актом ОСОБА_4 не погодилося і подало заперечення. Надалі було оскаржено в адміністративному порядку податкове рішенняповідомлення від 26 січня 2010 р. № /0. В результаті винесено податкові повідомленнярішення № /1 від 25 березня 2010 року, № /1 від 26 травня 2010 року, № /2 від 22 травня 2010 року, № /3 від 26 червня 2010 року.

26.05.2010 року ДПІ у м. Житомирі визнала скаргу частково обґрунтованою і відкликала раніше надіслане податкове повідомлення-рішення від 25.03.2010 року № /1, прийнявши податкове повідомлення-рішення № /1 від 26.05.2010 року, яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток в сумі 5080445,00грн. (основний платіж в сумі 2875679,00грн., штрафні (фінансові) санкції - 2204766,00грн.). У подальшому скарги на вказане повідомлення-рішення залишалися без задоволення.

Судом з'ясовано, що за договорами займу ОСОБА_6, яка є фізичною особою, що не є платником податку на прибуток, надала ТОВ займ на безпроцентній основі терміном на 1 рік за договорами № 12 від 17.02.2009 року на суму 2000000,00грн.; № 13 від 20.03.2009 року на суму 3000000,00грн., № б/н від 29.05.2009 року на суму 3000000,00грн.; № б/н від 22.07.2009 року на суму 4500000,00грн.; № б/н від 22.08.2009 року на суму 1000000,00грн. У період, що перевірявся, по вищевказаних договорах на розрахунковий рахунок ОСОБА_4 поступило від ОСОБА_6 11641682,00грн., з яких 143700,00грн. повернуто через розрахунковий рахунок.

У період з 30.03. по 30.09.2009 року між ОСОБА_6 та ТОВ "Бертеллі" було укладено договори про відступлення прав кредитора (а.сп.144-150) щодо ТОВ "Агасфер". У зв'язку із цим ОСОБА_4 у бухгалтерському обліку змінило кредитора ОСОБА_6 на кредитора ТОВ "Бертеллі", тому кредиторська заборгованість по рахунках щодо ОСОБА_6 за отримані займи станом на 01.04.2009 року, 01.07.2009 року, 01.10.2009 року відсутня.

У акті перевірки вказано, що у порушення п.п. 4.1.6 п. 4.1 ст.4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" ОСОБА_4 не включило до складу валового доходу суми безповоротних фінансових допомог, які отримано у звітних податкових періодах від осіб - не платників податку на прибуток на загальних підставах, та які залишились неповернутими на кінець відповідних звітних періодів, у розмірі 11497982 грн. У акті ДПІ посилається на те, що договір переуступки боргу між ОСОБА_6 та ТОВ "Бертеллі" по своїй суті є договором факторингу, але сторони не повноважні укладати такий договір, тому договори переуступки боргу є лише договорами, за якими переходить право витребувати борг від боржника від однієї особи до іншої, при цьому, не погашаючи борг (а.сп.92). ДПІ зроблено висновок, що ТОВ занизило валові доходи у перевіреному періоді на суми неповернутих поворотних фінансових допомог, які отримані у звітних податкових періодах від ОСОБА_7 і вони залишились неповернутими на кінець відповідних звітних періодів ( і ОСОБА_6, і новому кредитору - ТОВ "Бертеллі").

Суд обгрунтовано визнав такі висновки ДПІ помилковими, оскільки вони суперечать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

З досліджених у судовому засіданні договорів займу від 17.02.2009 р., від 20.03.2009 р., від 29.05.2009 р., від 22.07.2009 р., від 22.08.2009 року, укладених між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 вбачається, що кожен з них укладено строком на один рік.

У відповідності до приписів п.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно договорів, укладених між ОСОБА_6 та ТОВ "Бертеллі" у період з 30.03. по 30.09.2009 року вбачається, що їх укладено строком на 250 днів.

Відповідно до пункту 4.1 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств від 28.12.94 р. N 334/94-ВР, валовий дохід - це загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Валовий доход включає загальні доходи від продажу товарів (робіт, послуг), у тому числі допоміжних та обслуговуючих виробництв, що не мають статусу юридичної особи, а також доходи від продажу цінних паперів, деривативів, іпотечних сертифікатів участі, іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, сертифікатів фондів операцій з нерухомістю (за винятком операцій з їх первинного випуску (розміщення), операцій з їх кінцевого погашення (ліквідації) та операцій з консолідованим іпотечним боргом відповідно до закону).

Відповідно до п.п. 4.1.6 п. 4.6 ст. 4 статті 4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" валовий доход включає доходи у вигляді:

- сум безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді;

- сум поворотної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, що залишається неповерненою на кінець такого звітного періоду від осіб, що не є платниками цього податку (у тому числі нерезидентів), або осіб, які згідно із законодавством мають пільги з цього податку, включаючи право застосовувати ставку податку нижчу, ніж установлена пунктом 7.2 статті 7 або статтею 10 цього Закону. У разі коли у майбутніх податкових періодах платник податку повертає таку поворотну фінансову допомогу (її частину) особі, яка її надала, такий платник податку збільшує суму валових витрат на суму такої поворотної фінансової допомоги (її частини) за наслідками податкового періоду, в якому відбулося таке повернення. При цьому валові доходи такого платника податку не збільшуються на суму умовно нарахованих процентів, а податкові зобов'язання особи, що надала поворотну фінансову допомогу, не змінюються як при її видачі, так і при її зворотному отриманні. Як виняток з правила, визначеного цим абзацом, операції з отримання (надання) фінансової допомоги між платником податку та його філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, розташованими на території України, не призводять до зміни їх валових витрат або валових доходів.

Згідно з підпунктом 1.22.1 пункту 1.22 статті 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" до безповоротної фінансової допомоги належать суми заборгованості платника податку перед іншою юридичною чи фізичною особою, що залишилася нестягнутою після закінчення строку позовної давності; сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотньої фінансової допомоги.

Поворотною фінансовою допомогою, згідно з підпунктом 1.22.2 пункту 1.22. статті 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", визнається сума коштів, передана платнику податку у користування на визначений строк відповідно до договорів, які не передбачають нарахування процентів або надання інших видів компенсацій як плати за користування такими коштами.

Виходячи з викладеного, суд дійшов правильного висновку про те, що кошти в розмірі 11497982 грн. не можуть вважатися безповоротною фінансовою допомогою, а є поворотною фінансовою допомогою. І, з урахуванням відступлення права вимоги по ним ТОВ "Бертеллі", яке є платником податку на прибуток, та стало кредитором цих коштів, вони не повинні бути віднесені до валових доходів.

Як вбачається з пункту 4 Узагальнюючого податкового роз'яснення щодо застосування п.п. 4.1.6 п. 4.6 ст. 4 статті 4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" стосовно відображення в податковому обліку операцій з одержання та повернення сум поворотної фінансової допомоги (позики), затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації № 26 від 24.01.2003 року, сума (частка суми) поворотної фінансової допомоги, яка не повернута платником податку на кінець звітного періоду особі, що надала таку допомогу, оподатковується наступним чином:

4.1. Платник податку, який отримав таку допомогу від особи, що є платником податку з прибутку підприємств та сплачує податок за ставками, визначеними пунктом 7.2 статті 7 або статтею 10 Закону, і не має пільг із сплати цього податку, включає до валових доходів звітного періоду суму процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець такого звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги. При цьому, сума умовно нарахованих процентів, що були включені в попередньому податковому періоді до складу валового доходу не зменшується (не коригується), при розрахунку податку на прибуток наростаючим підсумком з початку року, у наступному звітному періоді.

Згідно представленої суду та дослідженої у судовому засіданні декларації з податку на прибуток підприємства, поданої ТОВ "Агасфер", у рядку 02.2 показано розмір умовно нарахованих процентів (а.сп.140).

Таким чином, суд, дослідив всі представлені докази, дав їм належну оцінку, дійшов правильного висновку про те, що в діях позивача відсутнє порушення вимог п.п. 4.1.6 п. 4.6 ст. 4 статті 4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" та обгрунтовано задовольнив позов, так як оскаржувані податкові повідомленнярішення є такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Щодо спростування судом висновків ДПІ про наявність договору факторингу, то такі висновки ДПІ зробило формально і про це зазначило у акті. Але вказане посилання суду не впливає на правильність зробленого ним висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Постанову прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Житомирі залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 22 березня 2011 року - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Т.С. Котік

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Агасфер" площа Станишівська,3, корп.2,м.Житомир,10000

3- відповідачу ОСОБА_5 податкова інспекція в м.Житомирі пл.Перемоги,2,Житомир,10014