Справа № 2а/1770/496/2011
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2011-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"19" вересня 2011 р. Справа № 2а/1770/496/2011

номер рядка статистичного звіту 5.1.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_1,

за участю секретаря Феськової М.Ю.

представників сторін, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 державної інспекції праці у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "24" березня 2011 р. у справі № 2а/1770/496/2011 за позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю виробничо - комерційної фірми "ВІСА" до ОСОБА_2 державної інспекції праці у Рівненській області про визнання протиправними дій

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ВІСА" звернувся до суду з адміністративним позовом, відповідно до якого та з урахуванням уточнень просить визнати протиправними дії відповідача ОСОБА_2 державної інспекції праці в Рівненській області по проведенню первинної планової перевірки додержання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування відносно ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "ВІСА", проведену начальником відділу № 2 - заступником головного державного інспектора праці в Рівненській області ОСОБА_4 та скасувати припис ОСОБА_2 державної інспекції праці в Рівненській області № 17-02-004-0002-0002 від 24.01.2011 року.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 24 березня 2011 року позов задоволено та визнано дії відповідача щодо проведення перевірки додержання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування відносно ТзОВ виробничо-комерційної фірми "ВІСА", за результатами якої складено ОСОБА_4 № 17-02-004/0002 від 24.01.2011 року - протиправними та скасовано припис № 17-02-004-0002-0002 від 24.01.2011 року, винесений за її наслідками.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідачем по справі, ОСОБА_2 державною інспекцією праці в Рівненській області, подано апеляційну скаргу в якій вони просять суд апеляційної інстанції скасувати постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 24 березня 2011 року та постановити нову постанову про відмову у задоволенні вимог позивача. Підставою для внесення апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції відповідач зазначає, що при проведенні перевірки дотримання позивачем вимог про працю 21 по 24 січня 2011 року діяв в межах повноважень, передбачених Положенням про Державний департамент нагляду за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2003 року № 50, п. 6 якого встановлено, що посадові особи Держнаглядпраці (головні державні інспектори праці, їх заступники, державні інспектори праці) мають право безперешкодно в будь-який час без попереднього інформування з пред'явленням службового посвідчення відвідувати для перевірки додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування адміністративні і виробничі приміщення роботодавців, робочі органи виконавчих дирекцій фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Також вказує, що свої повноваження державні інспектори праці Держнаглядпраці та територіальних державних інспекцій праці здійснюють на підставі Законів України "Про ратифікацію Конвенції міжнародної організації праці N 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі" від 08.09.2004 р. N 1985-IV та "Про ратифікацію Конвенції міжнародної організації праці N 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві" від 08.09.2004 р. N 1986-IV. Даними нормативними актами не передбачено складення акту за наслідками здійснення кожної перевірки, а також не встановлено граничних термінів щодо її проведення та її періодичності. А оскільки проведення перевірки було правомірним, припис, винесений за її наслідками, є законним і не підлягає скасуванню.

В судове засідання відповідачем подано клопотання про слухання справи у відсутність представника, вимоги апеляційної скарги підтримують.

Представники позивача в судовому засіданні з доводами апеляційної скарги не погодились з тих підстав, що 26.10.2010 року відповідачем було здійснено планову перевірку дотримання позивачем вимог про працю, проте за її наслідками не було складено акту перевірки, зауважень до позивача відповідачем предявлено не було. Позивач вважає, що дана перевірка не закінчена, а отже відповідач не мав підстав розпочинати повторну перевірку, яку він здійснив з 21 по 24 січня 2011 року, дії щодо якої та винесений за її результатами припис позивач оскаржує. При цьому, позивач посилається на порушення відповідачем п.п. 3, 4 Порядку проведення перевірки стану додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що проводиться посадовими особами Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю та його територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21.03.2003 р. N 72, а також ст.ст. 5, 7, 8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість винесеної судом першої інстанції постанови судова колегія прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З 21 по 24 січня 2011 року ОСОБА_2 державною інспекцією праці в Рівненській області (відповідач у справі) була здійснена первинна планова перевірка додержання ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ВІСА" (позивач у справі) законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за результатами якої складено ОСОБА_4 № 17-02-004/0002 ( далі за текстом ОСОБА_4) та винесено Припис № 17-02-004/0002-0002 від 24.01.2011 року (далі за текстом - Припис), яким позивачу приписано усунути порушення вимог ч. 2 ст. 97 КЗпП України, усунути порушення вимог ч. 1 ст. 115 КЗпП України, не допускати порушення вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП України.

Відповідно до Положення про Державний департамент нагляду за додержанням законодавства про працю, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2003 р. N 50 (далі за текстом Положення про Держнаглядпраці), Держнаглядпраці є урядовим органом державного управління, який діє у складі Мінпраці і підпорядковується йому, у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, цим Положенням та наказами Мінпраці. Основними завданнями Держнаглядпраці є забезпечення захисту прав працівників шляхом здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю; надання працівникам і роботодавцям рекомендацій та пропозицій з питань застосування законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Держнаглядпраці відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині забезпечення реалізації прав і гарантій працівників шляхом проведення перевірок роботодавців та робочих органів виконавчих дирекцій фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування; пп.1) п. 4 Положення про Держнаглядпраці.

Процедуру щодо здійснення державного нагляду і контролю за додержанням законодавства про працю (крім питань охорони праці) та про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням; на випадок безробіття на підприємствах, в установах і організаціях усіх форм власності та у фізичних осіб, які використовують найману працю визначає Порядок проведення перевірки стану додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що проводиться посадовими особами Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю та його територіальних органів, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21.03.2003 р. N 72, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03.06.2003 р. за N 432/7753 (далі за текстом Порядок проведення перевірки).

Пунктом 1.4. Порядку проведення перевірки встановлено, що перевірки є планові та позапланові; за дорученням керівництва Держнаглядпраці та ТДІП, правоохоронних органів; за пропозиціями установ, організацій; за зверненнями громадян. За результатами кожної перевірки обов'язково складається акт перевірки (згідно додатку 1), а в разі виявлення порушень законодавства про працю чи загальнообов'язкове державне соціальне страхування - припис (додаток 2) щодо їх усунення.

У жовтні 2010 року було проведено планову перевірку позивача щодо дотримання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Проте, в матеріалах справи відсутній акт даної перевірки, такий акт відповідачем не надано і судове засідання, тому правильним є висновок суду першої інстанції про його відсутність та про не закінчення розпочатої перевірки.

Частиною 4 ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 р. N 877 (далі за текстом Закон №877), визначено, що органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу. Строк здійснення планового заходу не може перевищувати п'ятнадцяти робочих днів, а для суб'єктів малого підприємництва - п'яти робочих днів, якщо інше не передбачено законом. Продовження строку здійснення планового заходу не допускається (ч.5 ст. 5).

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону №877 періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю) визначається залежно від ступеня ризику. Критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності суб'єктами господарювання у частині додержання вимог законодавства про працю та визначається періодичність здійснення планових заходів державного нагляду (контролю) затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2010 р. N 1059, відповідно до яких позивача слід віднести до суб'єктів господарювання із середнім ступенем ризику, перевірки якого проводяться не частіше ніж один раз на два роки.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст. 5 Закону №877 органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу. Проте в матеріалах справи відсутні докази повідомлення відповідачем позивача про проведення планової перевірки 21.01.2011 року, таких доказів відповідач не надав і в судове засідання. Отже відповідач здійснив перевірку позивача 2124.01.2011 року з порушенням періодичності та порядку її проведення встановленими ч.2 та ч. 4 ст. 5 Закону №877.

Суд першої інстанції надав правильної оцінки твердженню відповідача стосовно того, що Закон №877 не поширюється на його діяльність як органу контролю у сфері додержання законодавства про працю, не взявши їх до уваги, оскільки відповідно до його преамбули, він визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Серед правовідносин, на які не поширюється дія цього Закону і винятковий перелік яких визначено частиною 2 ст. 2 Закону №877, відсутні відносини, що виникають під час здійснення нагляду (контролю) за додержанням законодавства про працю, який, у свою чергу, частиною 3 статті 19 Господарського кодексу України віднесено до нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Лист Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю від 28.04.2007 р. N 013-617-43, яким позивач обґрунтовує твердження що свої повноваження державні інспектори праці здійснюють лише на підставі законів України "Про ратифікацію Конвенції міжнародної організації праці N 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі" від 08.09.2004 р. N 1985-IV та "Про ратифікацію Конвенції міжнародної організації праці N 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві" від 08.09.2004 р. N 1986-IV, не спростовує поширення дії Закону №877 на спірні правовідносини. Разом з тим, даний лист носить інформаційний та розяснювальний характер і виданий раніше, ніж вступив в законну силу Закон №877.

Посилання відповідача на п. 6 Положення про Держнаглядпраці, яким передбачене право посадових осіб Держнаглядпраці безперешкодно в будь-який час без попереднього інформування з пред'явленням службового посвідчення відвідувати для перевірки додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування адміністративні і виробничі приміщення роботодавців, робочі органи виконавчих дирекцій фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, в даному випадку є безпідставним, оскільки така норма стосується позапланових перевірок, перевірок за дорученням керівництва Держнаглядпраці та ТДІП, правоохоронних органів, за пропозиціями установ, організацій, за зверненнями громадян підстави, для яких чітко передбачені ч. 1 ст. 6 Закон № 877 і є вичерпними.

Судова колегія приходить до висновку, що позивачем доведено ті обставини на яких ґрунтується його позов. Доводи, якими відповідач обґрунтовував свої заперечення, є безпідставними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки спростовуються вищевикладеним та наявними в справі доказами, тому враховуючи вищевикладене, дії відповідача щодо проведення перевірки додержання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування відносно ТзОВ виробничо-комерційної фірми "ВІСА", за результатами якої складено ОСОБА_4 № 17-02-004/0002 від 24.01.2011 року, правильно визнані судом першої інстанції протиправними, а припис № 17-02-004-0002-0002 від 24.01.2011 року, винесений за її наслідками скасовано.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 державної інспекції праці у Рівненській області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 24 березня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: І.Ф.Бондарчук

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ВІСА" вул.Київська, 69,м.Рівне,33000

3- відповідачу ОСОБА_2 державна інспекція праці у Рівненській області вул.Словацького, 1,м.Рівне,33028