Справа № 2-414/10
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2012-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Мельник Ю.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"20" грудня 2012 р. Справа № 2-414/10

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Гощанському районі Рівненської області на постанову Гощанського районного суду Рівненської області від "04" жовтня 2010 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Гощанському районі Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 4 жовтня 2010 року позовні вимоги відповідача ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано протиправними дії управлінння Пенсійного фонду України в Гощанському районі Рівненської області щодо відмови у проведені перерахуннку основної та додаткової пенсії ОСОБА_4 за період з 23 травня 2002 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по день ухвалення рішення та зобов'язано відповідача провести перерахунок та здійснити виплату цих пенсій відповідно до вимог закону "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Не погоджуючись з прийнятою постановою відповідач ОСОБА_3 пенсійного фонду України в Гощанському районі Рівненської області звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові до нього відмовити.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задовоолення з наступних підстав.

Ст.200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Правильне по суті судове рішення не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань.

Оскільки, постанову від 04.10.2010 р. Гощанським районним судом Рівненської області винесено відповідно до позовних вимог з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права і суд дав правильну оцінку обставинам справи, то колегія суддів апеляційної інстанції не знаходить підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції у справі.

Доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Як вбачається із матеріалів справи судом встановлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та є інвалідом ІІІ групи, захворювання якого пов'язано з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідач виплачує йому державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю, але розмір цих пенсій менший, ніж визначений ч.4 ст. 54 та ст.50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки відповідач нараховує їх не згідно вимог зазначеного Закону, а згідно постанов Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року №1, від 28 травня 2008 року № 530 та від 16 липня 2008 року № 654.

Частиною 4 ст. 54 Закону "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, розмір пенсії для івналідів ІІІ групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою не може бути нижчим шести мінімальних пенсій за віком.

Статею 50 цього ж Закону визначено, що додаткова пенсія особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за шкоду заподіяну здоров'ю, і які є інвалідами ІІІ групи виплачується в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком .

Відповідно до частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над піздзаконними актам, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що при визначені позивачу розмір державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю застосуванню підлягає ч. 4 ст. 54 та ст. 50 Закону "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не наведені вище постанови Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

За таких обставин, місцевий суд правильно визнав, що позивач має право на призначення та отримання державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі встановленому Законом "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно чинного законодавства розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами передбаченими частиною 1 ст. 28 Закону України "Про загальноообов'язкове державне пенсійне страхування".

Іншого нормативно-правового акту який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір немає.

Тому, за аналогією закону, суд першої інстанції правомірно застосував до спірних правовідносин розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Нам момент звернення позивача до суду відповідно до Закону України від 18 лютого 2010 року №1691-VI справи цієї категорії підлягали розгляду у порядку цивільного судочинства.

Згідно ч.1 ст.257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК позовна давність застосовується судом тільки за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судового рішення. ОСОБА_3 пенсійного фонду України в Гощанському районі рівненської області із такою заявою не зверталося.

З огляду на викладене, судом обгрунтовано задоволено позов за період з 23 травня 2002 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по день ухвалення рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Гощанському районі Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Гощанського районного суду Рівненської області від "04" жовтня 2010 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) Б.С. Моніч

судді: (підпис)

(підпис) ОСОБА_5

ОСОБА_2

З оригіналом згідно: суддя ________________________________ Б.С. Моніч

Роздруковано та надіслано: р.л.п.

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 вул.Островського 24,смт.Гоща,Рівненська область,35400

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Гощанському районі Рівненської області вул.Незалежності, 35,смт.Гоща,Рівненська область,35400