Справа № 2а-5867/2010
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2011-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"27" травня 2011 р. Справа № 2а-5867/2010

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні у м.Житомирі апеляційні скарги ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в ОСОБА_3 районі Житомирської області та Відкритого акціонерного товариства "Овруцьке автотранспортне підприємство 11847" на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 23 листопада 2010 року у справі № 2а-5867/2010 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в ОСОБА_3 районі Житомирської області, ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення ОСОБА_3 райдержадміністрації, Відкритого акціонерного товариства "Овруцьке автотранспортне підприємство 11847" про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 29.10.2010р. звернувся з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в ОСОБА_3 районі Житомирської області, ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення ОСОБА_3 райдержадміністрації, Відкритого акціонерного товариства "Овруцьке автотранспортне підприємство 11847" про зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 23.11.2010р. позов задоволено частково: зобовязано ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення ОСОБА_3 районної державної адміністрації провести донарахування та виплату позивачу щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, за період з 1 квітня 2010 року по 30 вересня 2010 року в розмірі, визначеному ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що дорівнює 30 % від мінімальної заробітної плати, щомісячно. Зобов'язано Відкрите акціонерне товариство "Овруцьке автотранспортне підприємство 11847" провести донарахування позивачу доплати до заробітної плати відповідно до ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період 01.10.2007р. по 30.09.2010р. в розмірі двох мінімальних заробітних плат, щомісяця. Зобов'язано ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в ОСОБА_3 районі провести донарахування та виплату позивачу додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до ст.51 Закону країни Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.04.2010р. по 30.09.2010р. в розмірі 25 процентів мінімальної пенсії за віком, щомісяця. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в ОСОБА_3 районі та Відкрите акціонерне товариство "Овруцьке автотранспортне підприємство 11847" подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в ОСОБА_3 районі просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі, а також просить визначити відповідача щодо виплати коштів на реалізацію ст.ст.39,51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення ОСОБА_3 районної державної адміністрації. В своїй апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необєктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що фінансування зазначених витрат проводиться виключно за рахунок державного бюджету відповідними розпорядниками бюджетних коштів, а Пенсійний фонд України не включається до Державного бюджету України, тому стягнення даних грошових витрат з управління Пенсійного фонду України в ОСОБА_3 районі є незаконним.

В апеляційній скарзі Відкрите акціонерне товариство "Овруцьке автотранспортне підприємство 11847 просить скасувати рішення суду першої інстанції. Вважає, що доплата, яка передбачена ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не відноситься до заробітної плати, оскільки не виплачується за виконану роботу, а є соціальною доплатою від імені Держави і на спір щодо останньої не може розповсюджуватися норма ст.233 КЗпП України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши за матеріалами справи наведені у апеляційних скаргах доводи та перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в ОСОБА_3 районі та про часткове задоволення апеляційної скарги Відкритого акціонерного товариства "Овруцьке автотранспортне підприємство 11847" виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадови і службові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач є потерпілим від аварії на ЧАЄС 3-ї категорії, що підтверджується відповідними доказами (6).

ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в ОСОБА_3 районі виплачувало позивачу з 01.04.2010р. по 30.09.2010р. додаткову пенсію згідно зі ст.51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 70,60 грн., що на думку позивача, є значно нижчою, ніж це передбачено ст.51 вищезазначеного Закону у зв"язку з чим і звернувся до суду за захистом свого порушеного права, що підтверджується довідкою ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в ОСОБА_3 районі від 29.10.2010р. №4377/02 від 29.10.2010р. (а.с.4).

Статтею 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що особи, яких віднесено до категорій 2, 3, 4 мають право на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Відповідно до ст. 51 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 3, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств та відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій, тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Як вже зазначалось вище, виходячи із засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні спору в частині того, яка сума підлягає стягненню з відповідача за визначений позивачем період, застосуванню підлягає саме стаття 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та від 03 січня 2002 року №1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету".

Тому позивач, відповідно до ст.51 Закону, має право на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року №497 "Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду" на органи Пенсійного фонду України покладено обов'язок щодо виплати пенсій та доплат до пенсій, які передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, обов'язок проводити нарахування та виплату сум, передбачених ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відноситься до відання органів Пенсійного фонду України, а отже відповідач по справі є належним.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_2 Пенсійного Фонду доводи не спростовують правильність висновків суду першої інстанції щодо застосування норм матеріального та процесуального права.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991р. віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю, працює у м.Овруч, яке віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, а також є потерпілим від аварії на ЧАЄС 3-ї категорії, що підтверджується відповідними доказами (6).

ВАТ "Овруцьке автотранспортне підприємство 11847" з 10.10.2007р. помісячно по даний час позивачу виплачувало грошову допомогу громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення у зоні посиленого радіоекологічного контролю не в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, як це передбачено ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а в розмірі по 10,50 грн. щомісяця, тобто в розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996р. №836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що підтверджується довідкою товариства від 18.10.2010р. №229 (а.с.5).

Статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи встановлено, що громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах:

- у зоні безумовного (обов'язкового) відселення - три мінімальні заробітні плати;

- у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати;

- у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

Згідно пунктів 5, 6 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №936 від 20.09.05, нарахування коштів за ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи проводиться за місцем основної роботи (служби) громадян підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами субєктами підприємницької діяльності без утворення юридичної особи, установами, організаціями та військовими частинами відповідно до розрахункових даних, поданих до уповноваженого органу за формою, затвердженою Мінпраці, а тому підприємства, установи, організації та фізичні особи - субєкти підприємницької діяльності виступають в даних правовідносинах як субєкти владних повноважень на основі законодавства.

Керівники підприємств несуть персональну відповідальність за несвоєчасність подання розрахункових документів до уповноваженого органу та правильність призначення і нарахування компенсаційних виплат та допомоги певних видів.

Уповноважений орган перевіряє, реєструє, обліковує розрахунки та подає органам Державного казначейства платіжні документи для здійснення відповідних видатків, що проводяться в установленому законодавством порядку, а тому виходячи з викладеного, ВАТ "Овруцьке автотранспортне підприємство 11847" є належним відповідачем по виплатах, що стосуються нарахування коштів за ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В той же час колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково задовольнив позовні вимоги в частині зобов'язання ВАТ "Овруцьке автотранспортне підприємство 11847" провести донарахування позивачу доплати до заробітної плати відповідно до ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.10.2007 року по 28.04.2010 року включно, не врахувавши шестимісячний строк звернення до суду в адміністративних справах.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом. У ч. 2 ст. 99 КАС України встановлено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду, що пов'язане зі специфікою правовідносин, а також має сприяти наданню доказів, підвищує їхню достовірність і тим самим сприяє встановлено істини у конкретній адміністративній справі. Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки. Слід зауважити, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Статтею 100 КАС України визначено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків , установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала , не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Спірні виплати є регулярними, тобто про своє порушене право позивач мав знати при отриманні щомісячного підвищення до пенсії передбаченого Законом України "Про соціальний захист дітей війни".

Позовну заяву ОСОБА_4 подано до суду 29.10.2010р., а тому визначений законом шестимісячний строк протягом якого можуть бути задоволені позовні вимоги закінчується 29.04.2010р.

Підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду колегія суддів не вбачає , а тому позовні вимоги щодо визнання дій неправомірними та зобов"язання ВАТ "Овруцьке автотранспортне підприємство 11847" провести донарахування позивачу доплати до заробітної плати відповідно до ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.10.2007 року по 28.04.2010 року включно в розмірі двох мінімальних заробітних плат необхідно залишити без розгляду.

Відповідно до ст.198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати їх та прийняти нову постанову суду, скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду.

Згідно зі ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

За таких підстав апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в ОСОБА_3 районі Житомирської області слід залишити без задоволення, а апеляційна скарга Відкритого акціонерного товариства "Овруцьке автотранспортне підприємство 11847"підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ч.10 ст.183-2, ст.ст. 195, 197, 198, 200, 202, 205, ч.5 ст.254 КАС, колегія суддів-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в ОСОБА_3 районі Житомирської області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Овруцьке автотранспортне підприємство 11847" задовольнити частково.

Постанову Овруцького районного суду від 23 листопада 2010 року в частині зобов'язання ВАТ "Овруцьке автотранспортне підприємство 11847" провести донарахування позивачу доплати до заробітної плати відповідно до ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.10.2007 року по 28.04.2010 року включно скасувати та залишити без розгляду.

Постанову Овруцького районного суду від 23 листопада 2010 року в частині зобов'язання ВАТ "Овруцьке автотранспортне підприємство 11847" провести донарахування ОСОБА_4 доплати до заробітної плати відповідно до ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 29.04.2010 року по 30.09.2010 року включно в розмірі двох мінімальних заробітних плат залишити без змін.

Ухвала в частині залишення постанови без змін набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Ухвала в частині залишення позовних вимог без розгляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано пр.:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 с.Гошів,Овруцький район, Житомирська область,11100

3- відповідачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в ОСОБА_3 районі Житомирської області вул.Леніна, 12,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11100

4 - відповідачу ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення ОСОБА_3 райдержадміністрації вул.Леніна, 17,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11100

5 - відповідачу ОСОБА_3 автотранспортному підприємству 11847 вул.Б.Хмельницького,182,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська область,11100