Справа № 2270/7162/12
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" квітня 2015 р. м. Київ К/800/15279/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою дочірнього підприємства "Савсервіс столиця" на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 січня 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2013 року у справі за позовом дочірнього підприємства "Савсервіс столиця" до Державної інспекції з питань захисту прав споживачів у Хмельницькій області про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Дочірнє підприємство "Савсервіс столиця" звернулось до суду з позовом до Державної інспекції з питань захисту прав споживачів у Хмельницькій області про скасування рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 29 жовтня 2012 року №57.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Державною інспекцією з питань захисту прав споживачів у Хмельницькій області протиправно, на підставі хибних висновків щодо невідповідності продукції, що реалізовувалась позивачем, вимогами пунктів 8, 14 Технічного регламенту мийних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2008 №717, прийнято необґрунтоване рішення від 29.10.2012 №57 про вжиття обмежувальних (корегувальних заходів).

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 січня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі Дочірнє підприємство "Савсервіс столиця" із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення судів попередніх інстанцій.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відділом ринкового нагляду Інспекції з питань захисту прав споживачів у Хмельницькій області проведено перевірку характеристики продукції мийних засобів господарської одиниці - гуртовні філії ДП "Савсервіс Столиця», що знаходиться по вул. Кооперативній, 5, м. Хмельницький, за результатами якої складено акт перевірки від 13.08.2012 №0003.

Актом перевірки 13.08.2012 №0003 встановлено порушення позивачем вимог Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" та пунктів 8, 13, 14, 17 постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.2008 №717 "Про затвердження технічного регламенту мийних засобів".

На підставі акту перевірки від 13.08.2012 №0003 відповідачем прийнято рішення від 22.08.2012 №7 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, яким обмежено надання продукції на ринку шляхом приведення визначеної у рішенні продукції у відповідність із встановленими вимогами, а також рішення від 22.08.2012 №8 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, яким обмежено надання визначеної у рішенні продукції на ринку шляхом тимчасової заборони надання продукції на ринку.

Згідно з повідомленням від 28.09.2012 філії дочірнього підприємства «Савсервіс столиця» відповідачу надано інформацію про вжиття суб'єктом господарювання кожного з обмежувальних (корегувальних) заходів та вчинення пов'язаних із зазначеним дій. Як слідує із зазначеної інформації, рішення відповідача №7 та № 8 від 22.08.2012 року виконані частково.

Із посиланням на акт перевірки від 13.08.2012 №0003 відповідачем прийнято рішення від 10.10.2012 №37 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, яким обмежено надання продукції на ринку шляхом приведення визначеної у рішенні продукції у відповідність із встановленими вимогами, а також рішення від 10.10.2012 №38 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, яким обмежено надання визначеної у рішенні продукції на ринку шляхом тимчасової заборони надання продукції на ринку.

26.10.2012 відповідачем проведено перевірку стану виконання суб'єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, за результатами якої складено акт перевірки від 26.10.2012 №0001.

Перевіркою встановлено часткове виконання позивачем вимог рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.

На підставі акту перевірки від 26.10.2012 №0001 та акту перевірки від 13.08.2012 №0003 Державною інспекцією з питань захисту прав споживачів у Хмельницькій області прийнято рішення від 29.10.2012 №58 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, яким обмежено надання визначеної у рішенні продукції на ринку шляхом тимчасової заборони надання продукції на ринку, а також оскаржуване рішення від 29.10.2012 №57 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, яким обмежено надання продукції на ринку шляхом приведення визначеної у рішенні продукції у відповідність із встановленими вимогами.

Так, згідно з обґрунтуванням, наведеним у рішенні від 29.10.2012 №57 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, зазначене рішення прийнято у зв'язку з невідповідністю засобу для миття посуду "GALA" холодна сила, місткістю 500г, д.в.19.06.2012, виробник: 04070, м. Київ, вул. Ігоревська/Набережно-Хрещатицька, 13/5, вимогам пункту 14 постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.2008 №717 "Про затвердження Технічного регламенту мийних засобів" (далі - Технічний регламент); невідповідністю універсального прального порошку "GALA" лимонна свіжість, 400 г, в картонному пакуванні, д.в. - не зазначено, виробник: 04070, м. Київ, вул. Ігоревська/Набережно-Хрещатицька, 13/5, вимогам пункту 8 Технічного регламенту; невідповідністю засобу для миття посуду Fairy Апельсин, місткістю 1л, д.в. 04.06.2012, виробник: 04070, м. Київ, вул. Ігоревська/Набережно-Хрещатицька, 13/5, вимогам пункту 14 Технічного регламенту; невідповідністю засобу для миття посуду Fairy соковий лимон, місткістю 1 л, д.в. 25.03.2012, виробник: 04070, м. Київ, вул. Ігоревська/Набережно-Хрещатицька, 13/5, вимогам пункту 14 Технічного регламенту; невідповідністю миючого рідкого засобу для підлоги та стін Містер PROPER з натуральним екстрактом бодрящий лайм і м'ята, місткістю 750 мл, д.в. 08.05.2012, виробник: 04070, м. Київ, вул. Ігоревська/Набережно-Хрещатицька, 13/5, вимогам пункту 14 Технічного регламенту; невідповідністю засобу миючого рідкого універсального Містер PROPER, місткістю 5л, д.в. 19.02.2012, виробник: 04070, м. Київ, вул. Ігоревська/Набережно-Хрещатицька, 13/5, вимогам пункту 14 Технічного регламенту; невідповідністю засобу миючого синтетичного порошкоподібного DAX Арктика, місткістю 400г, д.в. 10.11.2011; виробник 04070, м. Київ, вул. Ігоревська/Набережно-Хрещатицька, 13/5, вимогам пункту 8 Технічного регламенту.

Зазначеним рішенням обмежено надання продукції на ринку шляхом приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами; встановлено строк виконання до 09 січня 2013 року.

Вказуючи на протиправність рішення від 29.10.2012 №57 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, дочірнє підприємство "Савсервіс столиця" звернулось до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з положень частини четвертої статті 29 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", відповідно до яких у разі якщо органом ринкового нагляду за результатами аналізу повідомлення відповідного суб'єкта господарювання про виконання ним рішення про усунення невідповідності продукції встановленим вимогам та/або перевірки стану виконання суб'єктом господарювання цього рішення, проведених відповідно до статті 34 цього Закону, встановлено, що невідповідність продукції встановленим вимогам не усунено або усунено частково, орган ринкового нагляду відповідно до затвердженої Кабінетом Міністрів України методики вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів вживає таких обмежувальних (корегувальних) заходів: обмеження, заборона надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу, відкликання продукції.

Так, вказуючи на відсутність факту усунення позивачем невідповідності продукції встановленим вимогам, що було зазначено у попередніх рішеннях про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про правомірність рішення від 29.10.2012 №57 як такого, що прийнято на виконання повноважень, наданих частиною четвертою статті 29 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції".

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, вказує на передчасність зазначеної позиції судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 29 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб'єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 30 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом, зокрема, приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (згідно з частинами першою і третьою статті 29 цього Закону).

Частиною четвертою статті 29 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" встановлено, що у разі якщо органом ринкового нагляду за результатами аналізу повідомлення відповідного суб'єкта господарювання про виконання ним рішення про усунення невідповідності продукції встановленим вимогам та/або перевірки стану виконання суб'єктом господарювання цього рішення, проведених відповідно до статті 34 цього Закону, встановлено, що невідповідність продукції встановленим вимогам не усунено або усунено частково, орган ринкового нагляду відповідно до затвердженої Кабінетом Міністрів України методики вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів вживає таких обмежувальних (корегувальних) заходів: обмеження, заборона надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу, відкликання продукції.

Виходячи з системного аналізу наведених норм, колегія суддів дійшла висновку, що відсутність факту виконання з боку суб'єкта господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів не є достатньою підставою для вжиття суб'єктом контролю наступного обмежувального заходу.

Так, метою обмежувального (корегувального) заходу є забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загрози суспільним інтересам.

У той же час, відповідальність за невиконання або неповне виконання вимог рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів передбачена положеннями частини четвертої статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та за своєю природою полягає у накладенні на суб'єкта господарювання штрафних санкцій.

Таким чином, однією із необхідних умов для прийняття органом ринкового нагляду рішення про вжиття обмежувального заходу поряд із вимогою щодо відсутності факту виконання вимог попереднього рішення є встановлена у передбаченому законом порядку та підтверджена належними доказами невідповідність продукції вимогам законодавства.

За вказаних обставин, колегія суддів вказує на передчасність позиції судів попередніх інстанцій щодо правомірності оскаржуваного позивачем рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів виключно з мотивів невиконання вимог попереднього рішення.

Згідно з пунктом 1 частини сьомої статті 33 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" у рішенні органу ринкового нагляду про заборону чи обмеження надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу або її відкликання зазначаються, зокрема, обґрунтування підстав прийняття такого рішення.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в якості обґрунтування для прийняття оскаржуваного рішення відповідачем вказано на невідповідність продукції, яку реалізовував позивач, вимогам пунктів 8 та 14 Технічного регламенту.

Так, згідно з пунктом 8 Технічного регламенту в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, мийний засіб підлягає маркуванню шляхом нанесення на зовнішню поверхню пакування, етикетку напису чіткими літерами, що не змиваються протягом строку придатності такого засобу, із зазначенням, зокрема, дати виготовлення та строку придатності.

Пунктом 14 Технічного регламенту, у свою чергу, зазначено, що маркування паковання рідкого мийного засобу не повинне містити графічне зображення продуктів харчування, зокрема фруктів, які можуть ввести споживача в оману стосовно його застосування.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач вказував на відсутність факту порушення зазначених вимог Технічного регламенту. Так, зокрема, позивачем вказувалось на те, що сам факт зображення фруктів на упаковці миючих засобів не є порушенням вимог пункту 14 Технічного регламенту, оскільки у будь-якому разі зазначене зображення не вводить споживачів в оману щодо застосування миючих засобів.

Так само, позивачем вказувалось на відсутність порушень з його боку і вимог пункту 8 Технічного регламенту, оскільки, за посиланням позивача на продукції "універсальний пральний порошок "GALA" лимонадна свіжість" відомості, обов'язковість зазначення яких передбачена пунктом 8 Технічного регламенту, були зазначені.

У той же час, судами попередніх інстанцій вказаним доводам позивача правова оцінка не надана; обставини, якими позивач обґрунтовував свої позовні вимоги у вказаній частині судами попередніх інстанцій не встановлювались.

Крім того, частиною сьомою статті 33 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" встановлено вимоги до рішення органу ринкового нагляду про заборону чи обмеження надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу або її відкликання, згідно з якими у вказаних рішеннях зазначаються:

1) обґрунтування підстав прийняття такого рішення;

2) конкретні обмежувальні (корегувальні) заходи та пов'язані з ними дії, що має виконати, суб'єкт господарювання, до якого застосовуються такі заходи;

3) потреба у вжитті відповідних обмежувальних (корегувальних) заходів щодо всього обсягу продукції певної марки (моделі, артикулу, модифікації) або її окремих партій чи серій;

4) строк виконання рішення;

5) способи, порядок і строки оскарження суб'єктом господарювання цього рішення;

6) строк повідомлення відповідним суб'єктом господарювання органу ринкового нагляду про виконання рішення.

Судами попередніх інстанцій відповідність оскаржуваного рішення зазначеним вимогам не перевірялась, у той же час відсутність у рішенні вказівки на конкретні дії, що має виконати суб'єкт господарювання, до якого застосовуються такі заходи, є однією з обставин, якою дочірнє підприємство "Савсервіс столиця" обґрунтовувало позовні вимоги.

Крім того, відповідно до положень частини другої статті 29 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" обмеження надання продукції на ринку, визначені у пункті 1 частини першої цієї статті, застосовуються органами ринкового нагляду у випадках, передбачених цим Законом, якщо існує можливість приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.

Згідно з вимогами частини третьої названої статті приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами здійснюється за місцем проживання (місцезнаходженням) споживачів (користувачів) або за місцезнаходженням розповсюджувачів, виробників (імпортерів) чи підприємств, що здійснюють технічне обслуговування та ремонт продукції, а також в інших місцях, у яких можливо здійснити таке приведення. Суб'єкти господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції зобов'язані співпрацювати між собою з метою приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами.

Частиною четвертою статті 29 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" встановлено, що приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами здійснюється за рахунок суб'єкта господарювання, внаслідок дій чи бездіяльності якого продукція стала такою, що не відповідає встановленим вимогам.

Судами попередніх інстанцій при розгляду переданого на вирішення суду спору також не надано оцінки доводам позивача в частині відсутності у нього статусу виробника продукції, щодо якої, за посиланням актів перевірок, встановлено її невідповідність вимогам Технічного регламенту, що у сукупності із відсутністю зазначення в оскаржуваному рішенні конкретних дій, які має вчинити позивач з метою усунення виявлених порушень, за змістом позовної заяви зумовило звернення позивача до суду.

Згідно з вимогами статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з частиною другою статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За вказаних обставин, зважаючи на неповноту встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень та направлення справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу дочірнього підприємства "Савсервіс столиця" задовольнити.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 січня 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2013 року скасувати.

Справу за позовом дочірнього підприємства "Савсервіс столиця" до Державної інспекції з питань захисту прав споживачів у Хмельницькій області про скасування рішення від 29.10.2012 №57 направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: