Справа № 0670/307/11
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2011-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"11" липня 2011 р. Справа № 0670/307/11

номер рядка статистичного звіту 8.2.6

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_1,

з участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

за участю представника позивача

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Житомирської області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "21" квітня 2011 р. у справі № 0670/307/11 за позовом ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Спецгортехніка" до ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Житомирської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати протиправним (недійсним) та скасувати податкове повідомлення-рішення ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Житомирської області від 31.12.2010 року за №/0.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що з прийнятим повідомленням-рішенням не згоден, вважає його безпідставними, необґрунтованим, таким що винесено при вільному трактуванні відповідачем норм чинного законодавства України та таким, що прямо суперечить нормам законодавства. Зазначив, що акт перевірки, на підставі якого прийнято оскаржуване рішення, складений з порушенням Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 10 серпня 2005 р. N 327. Акт містить необґрунтовані дані та суб'єктивні припущення осіб, що проводили перевірку, щодо встановлення фактів порушення позивачем вимог законодавства при формуванні валових доходів та валових витрат товариства.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2011 року позов задоволено, якою скасовано податкове повідомлення-рішення ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Житомирської області від 31.12.2010 року за №/0.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_3 ОДПІ Житомирської області подала апеляційну скаргу в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду та постановити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог позивача ТОВ "Спецгортехніка". Свої вимоги в апеляційній скарзі ОСОБА_3 ОДПІ обґрунтовує тим, що постанова суду винесена із невірним застосуванням норм матеріального права.

Представник ОСОБА_3 ОДПІ в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду апеляційної скарги відповідач повідомлений у порядку встановленому законом. Клопотання про слухання справи з участю представника відповідача до суду не надходило, тому апеляційну скаргу розглянуто у їх відсутність.

Представник ТОВ"Спецгортехніка" в судовому засіданні з доводами апеляційної скарги не погодився і просив відмовити у її задоволенні.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в період з 25.10.2010 року по 17.12.2010 року працівниками ОСОБА_3 ОДПІ проведено планову виїзну перевірку ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Спецгортехніка" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2009 року по 30.06.2010 року , про що було складено акт №994/23-01/34152336 від 22.12.2010 року (далі- акт перевірки).

На підставі акту відповідачем було прийняте податкове повідомлення-рішення № /0 від 31.12.2010 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем: податок на прибуток підприємств на загальну суму 795112 грн., в тому числі за основним платежем 662 593 грн. та 132 519 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

З акту перевірки вбачається, що на порушення п.п. 4.1.6. п. 4.1. ст. 4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" № 334/94-ВР від 28.12.1994 р. (зі змінами та доповненнями) (далі-Закон) TOB "Спецгортехніка" занижено валовий дохід за період з 01.07.2009 року по 30.06.2010 року на суму 13 505 630 грн., в т.ч. за 2009 рік у сумі 3 995 000 грн., в т.ч. за IV квартал 2009 року та за І півріччя 2010 року, в т.ч. за II квартал 2010 року у сумі 9 510 630 грн. Підставою для даного висновку стало встановлення факту отримання від іноземної фірми "НАЛІУМ ІНВЕСТМЕНТС ЛТД" позики, яка станом на 30.06.2010 року є неповернутою в сумі 1700000 дол. США, а тому є поворотною фінансовою допомогою та повинна відноситися до складу валових доходів.

Судова колегія прийшла до висновку, що правильним є висновок суду першої інстанції щодо не погодження з висновками акту перевірки в цій частині, виходячи з наступного.

Відповідно п. 1.22.2 ст. 1 Закону поворотна фінансова допомога - це сума грошових коштів, що надана платнику податку в користування на визначений термін у відповідності до договорів, що не передбачають нарахування відсотків чи надання інших видів компенсацій в якості оплати за користування такими грошовими коштами.

Згідно п. 1.11.1 ст. 1 Закону фінансовий кредит - кошти, які надаються банком-резидентом або нерезидентом, кваліфікованим як банківська установа згідно із законодавством країни перебування нерезидента, або резидентами і нерезидентами, які мають статус небанківських фінансових установ, згідно з відповідним законодавством, а також іноземними урядами або його офіційними агентствами чи міжнародними фінансовими організаціями та іншими кредиторами-нерезидентами у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк, для цільового використання та під процент. Правила надання фінансових кредитів встановлюються Національним банком України (стосовно банківських кредитів), а також Кабінетом Міністрів України (стосовно небанківських фінансових організацій) відповідно до законодавства.

Постановою Правління Національного банку України від 22 грудня 1999 року N 602, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 13 січня 2000 року за N 15/4236, затверджено Положення про порядок реєстрації договорів, які передбачають виконання резидентами боргових зобов'язань перед нерезидентами за залученими від нерезидентів кредитами, позиками в іноземній валюті (далі-Положення).

Позивачем з компанією "НАЛІУМ ІНВЕСТМЕНТС ЛТД" було укладено відповідні договори позики згідно яких метою використання коштів - є поповнення обігових коштів, фінансування поточних виробничих потреб позичальника згідно його статуту, погашення заборгованості по виплаті заробітної плати, заборгованості перед бюджетом по податкам, обов'язковим платежам та зборам, страховим внескам, та на інші цілі, пов'язані з господарською діяльністю позичальника. При цьому сума відповідних договорів є різною та визначена в долах США. строк дії договорів, на який надається позика, складає 1 рік. В будь-якому випадку вся сума отриманої позики повинна бути повернута не пізніше зазначеного у договорі терміну, після спливу річного строку. За користування позикою Позичальник (TOB "Спецгортехніка") сплачує відсотки з розрахунку 3 (три) % річних від фактичної суми заборгованості по позиці. Відсотки по позиці, що отримана, сплачуються Позичальником в доларах США 1 раз в кінці строку, на який була надана позика. 05.05.2008 року до Договору 1 було підписано додаткову угоду, згідно якої (п.1) позика повинна бути повернута не пізніше 08.05.2010 року. 02.10.2008 року до Договору 2 було підписано додаткову угоду, згідно якої (п.1) позика повинна бути повернута не пізніше 01.10.2010 року.

На виконання вимог Положення, позивач зареєстрував Договори в Управлінні Національного банку України в Житомирський області, що підтверджується копією реєстраційних свідоцтва Крім того позивач отримував від компанії "НАЛІУМ ІНВЕСТМЕНТСЛТД" вимогу про повернення позики по та відсотків за її користування.

Крім того, компанія "НАЛІУМ ІНВЕСТМЕНТС ЛТД" подала до господарського суду Житомирської області позов про стягнення з TOB "Спецгортехніка" заборгованості по Договору 1, відсотків за користування позикою, пені та 3% річних. 24 грудня 2010 року по справі №15/1340 було прийнято рішення, згідно якому на користь компанії "НАЛІУМ ІНВЕСТМЕНТС ЛТД" з позивача стягнуто 500000 доларів США боргу, відсотки за користування позикою 37066,18 доларів США, пеню 9100,00 доларів США, 3% річних. Рішення суду станом на 05.01.2011 року набрало законні сили.

З аналізу договорів позики вбачається, що кошти позивачу були надані на зворотній основі, на певний строк для цільового використання і під відсоток.

Пунктом 7.9.1 п. 7.9 ст. 7 Закону передбачено, що з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом, не включаються до валового доходу і не підлягають оподаткуванню кошти або майно, залучені платником податку у зв'язку з отриманням платником податку фінансових кредитів від інших осіб - кредиторів, а також поверненням основної суми фінансових кредитів, наданих платником податку іншим особам-дебіторам.

Оскільки, фінансовий кредит, відноситься до операцій, які оподатковуються за особливими правилами кошти, отримані за фінансовим кредитом, не включаються до валового доходу і не підлягають оподаткуванню. Тобто, кошти, одержані позивачем за вказаними Договорами позики на загальну уму 1700000 дол. США є - фінансовим кредитом, який згідно пп. 7.9.1 п. 7.9 ст. 7 Закону не включається до складу валового доходу платника податку, а тому не підлягає оподаткуванню.

Крім того, відповідачем в акті перевірки підтвердженого правомірність віднесення позивачем на підставі п.п.7.3.3. п.7.3. ст.7 Закону до складу валових витрат курсових різниць по отриманим фінансовим кредитам за 3 квартал 2009 року та до складу валових доходів курсових різниць по отриманим фінансовим кредитам за 4 квартал 2009 року, 1 та 2 квартал 2010 року. Таким чином, ОСОБА_3 ОДШ безпідставно було зроблено висновок про порушення позивачем пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", оскільки вищевказані суми не є поворотною фінансовою допомогою та не повинна включатися в суму валового доходу.

В акті перевірки вказано, що у ході перевірки встановлено", що TOB "Спецгортехніка" уклало договір купівлі-продажу з ФОП ОСОБА_5 від 17.07.2009 року б/н про купівлю головного валу у зборі СМД-111. До перевірки не надано товарно-транспортних накладних, актів прийому-передачі товарів, довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей, обов'язкових підтверджуючих документів, що підтверджують право відповідних фахівців на монтаж такого обладнання, що є порушенням вимог п.п. 2.1. п.2, п.п.3.3. п.З, п.п.4.2.2. п.4, п.п.4.4. п 4 Договору купівлі-продажу товару від 17.07.2009 року б/н. На підприємстві не здійснюється оформлення довіреностей на придбання товарів. Доручення на отримання товарів не виписувались. Перевіркою встановлено, що TOB "Спецгортехніка" документально не підтверджено факти оприбуткування товару від ФОП ОСОБА_5

Однак, суд першої інстанції не погодився з даними висновками відповідача і такий висновок на думку судової колегії є правильним виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону валові витрати виробництва та обігу - це сума будь - яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону до складу валових витрат включаються: суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.8 цієї статті.

Відповідно до п. 5.3.9 п.5.3 ст. 5 Закону валові витрати мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Зі змісту викладеної норми вбачається, що законодавець у якості єдиної та виключної підстави для не включення до складу валових витрат, понесених платником податку за наслідками здійснення господарських операцій, передбачає повну відсутність розрахункових, платіжних та інших документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку. Інших підстав для не включення до складу валових витрат Закон України "Про оподаткування прибутку підприємств" не містить. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність порушення позивачем вимог пп. 5.3.9 п.5.3 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Не спростовують такого висновку і доводи відповідача про необхідність підтвердження понесених витрат ще й товарно-транспортними накладними, актами прийому-передачі та і т.д., оскільки за умови надання платником податку інших документів, передбачених пп. 5.3.9 п.5.3 ст. 5 згаданого Закону, товарно-транспортна накладна не є визначальною підставою для віднесення витрат до складу валових. Тобто, у відповідності до п.п.5.3.9 п.5.3 ст. 5 Закону вартість придбання головного валу у зборі СМД-111 кількістю 1 шт. на суму 333 333,33 грн. та ПДВ 66 666,67 грн. правомірно віднесена позивачем до складу валових витрат відповідного податкового періоду.

Крім того, з акту перевірки вбачається, що TOB "Бехівський гранітний кар'єр" виписало TOB "Спецгортехніка" податкову накладну №12 від 29.01.2010 року, видаткову накладну №1 від 29.01.2010 року та акт наданих послуг №1 від 29.01.2010 року на проведення ремонтних робіт в січні 2010 року. Загальна вартість виконаних робіт складає 2768460,48 грн., в т.ч. ПДВ - 461410,08 грн. Податкова та видаткова накладна повторюють зміст вищевказаного акту наданих послуг. Однак, акти надання послуг, які були надані для перевірки, не відповідають вимогам чинного законодавства, не містять змісту господарської операції та її вимірників (у натуральному та вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа. Перевіркою встановлено, що надані копії актів про надання послуг оформлені довільною формою, не є підставою для включення до складу валових витрат в не відповідають вимогам п.9.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", оскільки в них відсутня інформація про фактично понесені витрати, пов'язані з проведенням ремонтних робіт гірничо-видобувної техніки.

В результаті вищевикладеного відповідач вбачає у діях позивача порушення п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", які полягають у неправомірному віднесенні до складу валових витрат суму в розмірі 2 306 040 грн. по ремонту орендованої техніки TOB "Бехівський гранітний кар'єр", оскільки в ході перевірки TOB "Спецгортехніка" не надало відповідних документів, які підтверджували б фактичне отримання послуг в розрізі конкретно виконаної роботи та в розрізі конкретної одиниці техніки, ремонт якої проводився, крім акту наданих послуг та податкової накладної, яка повторювала зміст акту та не надало документів, які засвідчували б де було використано й його господарський діяльності дані послуги.

Однак, суд першої інстанції правильно не погодися з даними висновками з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивачем віднесено до складу валових витрат тільки частина витрат по ремонту орендованої техніки TOB "Бехівський гранітний кар'єр" на загальну суму 892746,00 грн. (а не 2306040,20 грн., як зазначено на арк. 15 акту).

Витрати в сумі 1407729,00 грн. (2306010,20 грн. - 892746,00 грн.) були віднесені позивачем на поліпшення основних фондів підприємства на підставі п.п. 8.7.1 п.8.7. ст. 8 Закону, відповідно до яких слідує, що платники податків мають право протягом звітного періоду віднести до складу валових витрат будь-які витрати, пов'язані з поліпшенням основних фондів, які підлягають амортизації, в тому числі витрати на поліпшення орендованих основних засобів в сумі, що не перевищує 10% сукупної балансової вартості всіх груп основних фондів станом на початок такого звітного періоду.

Дані обставини підтверджуються зведеною таблицею обліку валових витрат TOB "Спецгортехніка" за 2 півріччя 2009 року та 1 півріччя 2010 року, що була складена TOB "Спецгортехніка" на підставі даних декларацій з податку на прибутку підприємств за відповідний період та відомості обліку валових витрат відповідача. Крім того, сума 1407729,00 грн. була сформована позивачем в розмірі 508029,53 грн. за рахунок придбання позивачем запчастин у ПІК "Віртген Україна" та тільки 899499,47 грн. за рахунок придбання позивачем послуг по ремонту спецтехніки у TOB "Бехівський гранітний кар'єр".

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону валові витрати виробництва та обігу - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Підпунктом 1.32 ст. 1 Закону визначено, що господарська діяльність - це будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Згідно пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону до складу валових витрат включаються: суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.8 цієї статті.

Згідно п. 5.3.9 п.5.3 ст. 5 Закону валові витрати мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку. Однак, зазначена норма Закону не зазначає перелік конкретних документів, обов'язкових для ведення та зберігання при здійсненні податкового обліку.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо -безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

На підтвердження понесених валових витрат та, відповідно, отримання послуг по оренді офісу, майна та ремонту орендованої техніки, правомірності віднесення цих витрат до валових та сум ПДВ у їх складі до податкового кредиту та податкових зобов'язань позивачем були надані : договір оренди майна від 01.01.2007 року; додаткова угода № 1 до договору оренди майна від 01.01.2007 року; додаткова угода №2 від 03.01.2007 року до договору оренди майна від 01.07.2007 року, де у новій редакції викладений п.п.5.1. статті 5 договору в тому числі з доповненням його обов'язком Орендаря проводити поточний, капітальний ремонт та технічне обслуговування орендованого майна; акт надання послуг №1 від 29.01.2010 року на загальну суму 2768460,48 грн. в том числі ПДВ 461410,08 грн. де зазначено найменування робіт, послуг: оренда офісу, оренда майна, ремонт орендованої техніки; податкова накладна; виписки банку про оплату TOB "Бехівський гранітний кар'єр" за надані послуги від на загальну суму 1930000 грн.

Надані позивачем документи у повній мірі виконують функції, покладені на них Законом України "Про оподаткування прибутку підприємств", оскільки з їх змісту можливо ідентифікувати учасників господарської операції, визначити зміст проведених операцій, а також загальну суму коштів, що сплачена за надані послуги. Тобто, дані первинні документи підтверджують фактичність здійснення господарських операцій та суму понесених витрат. Тому, суд вважає, що ті недоліки в оформленні актів надання послуг, на які посилається відповідач, не роблять вказані первинні документи недійсними та не можуть свідчити про їх неналежність та недопустимість як підстави для формування валових витрат, а відтак їх оцінка відповідає правильному застосуванню пп.. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Таким чином, позивач правомірно, на підставі зазначених норм Закону, відніс до складу валових витрат витрати по ремонту орендованої техніки TOB "Бехівський гранітний кар'єр" за 1 квартал 2010 року в сумі 166235,00 грн. та за 2 квартал 2010 року в сумі 733264,47 грн. на загальну суму 899499,47 грн; а 1406540,73 грн. на поліпшення основних фондів підприємства.

Крім того, в акті зазначено, що проведеною перевіркою відображеного показника за період з 3 квартал 2009 р. - півріччя 2010 р. встановлено завищення задекларованого товариством показника у рядку 04.9 Декларацій "від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього податкового року" - підприємством не враховано результати документальної перевірки №473/23-01/34152336 від 21.10.2009 р. за період з 01.10.2007 р. по 30.06.2009 р. (а саме зменшення збитків за 2008 р.), в результаті чого завищено рядок 04.9 за 2009 рік та відповідно за 1 півріччя 2010 року на суму 4793428 грн., що призвело до завищення від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток за 1 півріччя 2010 року на суму 4793428 грн.

Однак, суд не погоджується з даним висновком з наступних підстав.

Так, на арк.11 акту документальної перевірки №473/23-01/34152336 від 21.10.2009 р. зазначено, що на порушення п.п.5.2.1. п.5.2 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" товариством завищено валові витрати на загальну суму 6014497 грн., в т.ч. за 2008 рік на суму 4169983 грн. Однак, позивач на підставі п.п.5.2.1. п.5.2 ст. 5 Закону не відносив до складу валових витрат отримані позики від нерезидента, що підтверджується таблицею обліку валових витрат товариства за 2008 рік.

Таким чином, суд першої інстанції визнав необґрунтованим висновок відповідача про завищення від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток.

Підсумовуючи вищевказане, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про не правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення №/0 від 31.12.2010 року на підставі, у межах повноважень, що передбачені законодавством України.

Приписами ст.198 КАС України визначено повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін як таку, що винесена з дотриманням вимог чинного законодавства України. Доводи апеляційної скарги є безпідставними та відповідно не спростовують висновків, покладених в основу оскарженої постанови, тому за наведених умов, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Спецгортехніка" с.Бехи,Коростенський район, Житомирська область,11500

3- відповідачу ОСОБА_3 об'єднана державна податкова інспекція Житомирської області вул. Коротуна, 3,м.Коростень,Коростенський район, Житомирська область,11500

(рек. з пов.)