Справа № 804/5816/15
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2015 р. Справа № 804/5816/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТурлакової Н. В.
при секретаріЧудновській А.С.
представника позивача представник відповідача Білобородової Д.М. не з'явився (заява про розгляд справи без його участі)
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради до Дніпродзержинської міської організації Комуністичної партії України про обмеження права на мирні зібрання, -
Виконавчий комітет Дніпродзержинської міської ради звернувся до суду з позовом, з врахуванням уточненої заяви від 30.04.2015р. до Дніпродзержинської міської організації Комуністичної партії України в якому просить: обмежити проведення Дніпродзержинською міською організацією Комуністичної партії України 01 травня 2015 року з 10.00 до 11.00 мітинг з нагоди Дня Солідарності трудящих біля постаменту колишнього пам'ятника В.І. Леніну, який розташований у сквері на перехресті проспекту Леніна та вулиць Сировця і Широкої у м. Дніпродзержинську та 09 травня 2015 року з 09.00 до 12.00 урочистої ходи з нагоди відзначення Дня Перемоги на площі Дзержинського біля пам'ятника Ф.Е.Дзержинського у м. Дніпродзержинську, в частині обмеження перебування зазначеної у повідомленні кількості осіб (01 травня 2015 року на мітингу з нагоди Дня Солідарності трудящих біля постаменту колишнього пам'ятника В.І. Леніну, який розташований у сквері на перехресті проспекту Леніна та вулиць Сировця і Широкої у м. Дніпродзержинську - 50 осіб та 09 травня 2015 року під час урочистої ходи з нагоди відзначення Дня Перемоги на площі Дзержинського біля пам'ятника Ф.Е.Дзержинського у м. Дніпродзержинську - 300 осіб).
В обґрунтування адміністративного позову, позивач зазначає, що 28.04.2015 до позивача надійшло два письмових повідомлення про проведення Дніпродзержинською міською організацією Комуністичної партії України 1 травня 2015 року з 10.00 до 11.00 мітингу з нагоди Дня Солідарності трудящих біля постаменту колишнього пам'ятника В.І. Леніну та 9 травня 2015 року з 09.00 до 12.00 ходи з нагоди відзначення Дня Перемоги, збір о 09.00 на площі Дзержинського біля пам'ятника Ф.Е.Дзержинському. Під час акцій планується використання звукопідсилюючих пристроїв (гучномовець), кількість людей яка планується на заходах 01 травня 2015 року - 50 осіб, 09 травня 2015 року до 300 осіб. Позивач просить обмежити проведення відповідачем вищевказаних масових заходів у вказаний період посилаючись на те, що до позивача надійшов лист начальника Дніпродзержинського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровської області від 22.04.2015 №8256, щодо обмеження або заборони проведення на території міста масових заходів, які характеризуються значним скупченням громадян, у зв'язку із загостренням суспільно-політичної ситуації, що призвело до антитерористичної операції у східних регіонах; вчиненням ряду протиправних дій з ознаками терористичних актів, що мали місце у місцях скупчення громадян та під час проведення масових заходів у ході яких злочинцям вдається уразити велику кількість громадян, що в свою чергу призводить до летальних випадків та дестабілізації обстановки. Також позивач посилається на інформацію з Інтернет ресурсу, начальника Головного слідчого управління СБУ В.Вовка щодо високої ймовірності терактів у Дніпропетровській області на травневі свята (ukranews.com/uk/interview/2015/04/24/5 88). У зв'язку з чим, позивач вважає, що дії відповідача можуть спровокувати порушення громадського порядку під час проведення урочистих заходів.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві та уточненнях.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду адміністративної справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Згідно письмової заяви, наявної в матеріалах справи, просить розглядати справу без його участі. Відповідачем не було подано письмових заперечень на позов чи доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги.
Заслухавши представника позивача, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Матеріалами справи підтверджено, що 28.04.2015 до позивача надійшло письмове повідомлення вх.№7-21/690, копія якого наявна в матеріалах справи, в якому зазначено, що Дніпродзержинська міська організація Комуністичної партії України має намір провести 1 травня 2015 року мітинг з нагоди Дня Солідарності трудящих біля постаменту пам'ятника В.І. Леніну. Кількість членів акції - до 50 осіб. Час проведення: з 10.00 до 11.00 години. Буде використаний звукопідсилюючий пристрій (гучномовець). Перешкод для руху громадського транспорту та громадян не буде.
Також, 28.04.2015 до позивача надійшло письмове повідомлення вх.№7-21/689, копія якого наявна в матеріалах справи, в якому зазначено, що Дніпродзержинська міська організація Комуністичної партії України має намір провести 9 травня 2015 року ходу з нагоди Дня Перемоги. Збір учасників акції о 9.00 на площі Дзержинського біля пам'ятника. О 10.00 колона вирушить по проїжджій частині до площі Леніна, а потім до пам'ятника Прометею. Покладання квітів відбудеться разом з Ветеранами. Кількість членів акції - до 300 осіб. Час проведення: з 9.00 до 12.00 години. Буде використаний звукопідсилюючий пристрій (гучномовець). Також, Компартія буде приймати участь у всіх заходах міської влади, щодо святкування Дня Перемоги (демонстрації, мітинги, покладання квітів, тощо). Перешкод для руху громадського транспорту та громадян не буде.
Позивач просить обмежити проведення відповідачем вищевказаних мітингу та урочистої ходи 01 та 09 травня 2015р. посилаючись на лист начальника Дніпродзержинського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровської області від 22.04.2015 №8256, копія якого наявна в матеріалах справи, щодо обмеження або заборони проведення на території міста масових заходів, які характеризуються значним скупченням громадян, у зв'язку із загостренням суспільно-політичної ситуації, що призвело до проведення антитерористичної операції у східних регіонах; вчиненням ряду протиправних дій з ознаками терористичних актів, що мали місце у місцях скупчення громадян та під час проведення масових заходів у ході яких злочинцям вдається уразити велику кількість громадян, що в свою чергу призводить до летальних випадків та дестабілізації обстановки
Так згідно інтерв'ю начальника Головного слідчого управління СБУ В.Вовка роздрукованої з Інтернет ресурсу (ukranews.com/uk/interview/2015/04/24/5 88), від 24.04.2015р. копія якого залучена до матеріалів справи, під назвою «Начальник Головного слідчого управління СБУ Вовк : «В Одесі проросійські сили хочуть на «травневі» створити ще одну «республіку», на арк..5 зазначено, що найбільш проблемними містами в плані терористичних погроз є : Харків, Одеса, Дніпропетровськ, Запоріжжя, та Київ.
Реалізація права на мирні зібрання в Україні регулюється актами національного та міжнародного законодавства.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом -Конвенція), ратифікована Верховною Радою України згідно із Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", гарантує кожній особі, серед інших прав і свобод, право на свободу зібрань та об'єднання.
Ч.1ст.11 Конвенції передбачено право кожного на свободу мирних зібрань і свободу об'єднання з іншими особами, включаючи право створювати профспілки та вступати до них для захисту своїх інтересів. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Ст.21 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 19.10.1973р. №2148-УІІІ, також визначається право на мирні збори. Зазначена стаття встановлює, що користування цим правом не підлягає ніяким обмеженням, крім тих, які накладаються відповідно до закону і які є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах державної чи суспільної безпеки, громадського порядку, охорони здоров'я і моральності населення або захисту прав і свобод інших осіб.
Згідно ст. 39 Конституції України громадяни мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування; обмеження щодо реалізації цього права може встановлюватися судом відповідно до закону і лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку - з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення або захисту прав і свобод інших людей.
Мирні зібрання можна розтлумачити як масові заходи громадян, відкриті й доступні кожному, хто бажає взяти у них участь. Мирні заходи проводяться з метою вираження ставлення тих чи інших груп, об'єднань громадян до суспільних явищ та проблем, привернення уваги органів влади до них та є однією із форм безпосередньої демократії. Основною рисою мирних зібрань є мирний характер їх проведення.
За характером, метою, місцем проведення розрізняють різні форми мирних зібрань. Так, стаття 39 Конституції України визначає мирні заходи як збори, мітинги, походи і демонстрації. Необхідно зазначити, що цей перелік не є вичерпним.
Положенням ст.182 КАС України передбачено, що мирні зібрання можуть бути у формі зборів, мітингів, походів, демонстрацій тощо, тобто передбачає можливість прояву мирних зібрань в інших формах.
Визначення форм та видів мирних зібрань в залежності від поставленої мети та методів проведення масових заходів містить положення п.п. 332 - 336 п. 4 розділу XV Статуту патрульно-постової служби міліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28 липня 1994 року № 404, згідно яких мітинг - це масові збори з питань злободенних, переважно політичних питань, які проводяться, як правило, на вулицях, майданах, стадіонах, парках. Неодмінні атрибути мітингу - масова аудиторія, промовці, лозунги, прапори, заклики (усні, друковані, письмові).; вуличний похід проводиться з тією ж метою, що й демонстрація, мітинг, однак відрізняється меншою динамікою, відсутністю мітингово-демонстраційної атрибутики.
Згідно ст.38 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" на виконавчі органи міської ради покладено вирішення відповідно до закону питань про проведення зборів, мітингів, маніфестацій і демонстрацій, спортивних, видовищних та інших масових заходів; здійснення контролю за забезпеченням при їх проведенні громадського порядку.
Тлумачення приписам частини першої статті 39 Конституції України надано Конституційним Судом України у Рішенні від 19 квітня 2001 року № 4-рп/2001 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 39 Конституції України про завчасне сповіщення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про проведення зборів, мітингів, походів і демонстрацій (справа щодо завчасного сповіщення про мирні зібрання).
Так, у названому Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що положення частини першої статті 39 Конституції України щодо завчасного сповіщення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про проведення зборів, мітингів, походів і демонстрацій в аспекті конституційного подання треба розуміти так, що організатори таких мирних зібрань мають сповістити зазначені органи про проведення цих заходів заздалегідь, тобто у прийнятні строки, що передують даті їх проведення. Ці строки не повинні обмежувати передбачене статтею 39 Конституції України право громадян, а мають служити його гарантією і водночас надавати можливість відповідним органам виконавчої влади чи органам місцевого самоврядування вжити заходів щодо безперешкодного проведення громадянами зборів, мітингів, походів і демонстрацій, забезпечення громадського порядку, прав і свобод інших людей.
Статтею 64 Конституції визначено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Проте законодавством України, незважаючи на положення Конституції України, рекомендації міжнародних інституцій, висновків Конституційного Суду України, не врегульовано реалізацію права на мирні зібрання, шляхом прийняття спеціального закону.
Поряд з цим, справи щодо обмеження реалізації права на мирні зібрання, врегульовано ст. 182 КАС України.
Частиною 5 ст. 182 КАС України передбачено, що суд задовольняє вимоги позивача в інтересах національної безпеки та громадського порядку в разі, якщо визнає, що проведення зборів, мітингів, походів, демонстрацій чи інших зібрань може створити реальну небезпеку заворушень чи вчинення кримінальних правопорушень, загрозу здоров'ю населення або правам і свободам інших людей.
Відповідно до статті 8 КАС України, суди при вирішенні справ керуються принципом верховенства права та застосовують його з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Свої позиції щодо реалізації передбаченого статтею 11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на свободу мирних зібрань Європейський суд з прав людини висловив у рішеннях у справах "Станков та об'єднана македонська організація "Ілінден" проти Болгарії" (2001), "Іванов та інші проти Болгарії" (2005), "Християнська демократична народна партія проти Молдови" (2006), "Оллінджер проти Австрії" (2006) та інших.
Так, на думку суду з врахуванням висновків Європейського суду з прав людини висловлених ним у вищевказаних рішеннях обмеження прав, гарантованих ст. 11 Конвенції, може бути застосовано за наявності таких умов: - вони встановлені законом; - мають законну мету, зокрема застосовуються в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання злочинам, для охорони здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб; - є необхідними в демократичному суспільстві.
Суд зазначає, що для обмеження права на мирне зібрання обов'язковою вимогою є одночасна наявність усіх вказаних вище критеріїв.
Дослідивши зміст адміністративного позову та письмових доказів наданих до нього, суд встановив, що позивачем не надано доказів на підтвердження законної мети для обмеження у реалізації права на мирні зібрання, що визначені п. 2 ст. 11 Конвенції і аналогічними положеннями ч. 2 ст. 39 Конституції України.
Так як вбачається з письмових повідомлень відповідача від 28.04.2015р. вх.№7-21/690, вх.№7-21/689, копії яких наявні в матеріалах справи, Дніпродзержинською міською організацією Комуністичної партії України планується проведення 1 травня 2015 року з 10.00 до 11.00 мітингу з нагоди Дня Солідарності трудящих біля постаменту колишнього пам'ятника В.І. Леніну та 9 травня 2015 року з 09.00 до 12.00 ходи з нагоди відзначення Дня Перемоги, збір о 09.00 на площі Дзержинського біля пам'ятника Ф.Е.Дзержинському. Під час акцій планується використання звукопідсилюючих пристроїв (гучномовець), кількість людей яка планується на заходах 01 травня 2015 року - 50 осіб, 09 травня 2015 року до 300 осіб. Перешкод для руху громадського транспорту та громадян не буде.
В той же час, органами державної влади та місцевого самоврядування не надано належних та допустимих доказів того, що мета проведення мітингу є іншою, ніж вказано у повідомленнях від 28.04.2015р. вх.№7-21/690, вх.№7-21/689, що може свідчити про наявність насильницьких чи злочинних намірів спрямованих на підрив національної безпеки чи громадського порядку, або організація відповідача здійснює діяльність, яка загрожує інтересам національної безпеки та громадського порядку.
Також під час судового розгляду, представником позивача не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про реальність можливої загрози вчинення терористичних актів, небезпеку заворушень чи вчинення злочинів, загрози здоров'ю населення або правам і свободам інших осіб під час проведення мирного заходу відповідачем 1 травня 2015р. з 10.00 до 11.00 години та під час проведення урочистої ходи 9 травня 2015р. з 09.00 до 12.00 у м. Дніпродзержинську.
При цьому, слід зазначити, що позивач був завчасно повідомлений про проведення вказаних мирних заходів - 28.04.2015р., що дає можливість органу місцевого самоврядування та правоохоронним органам виконати законодавчо покладений на них обов'язок згідно ст.38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» забезпечити дотримання громадського порядку під час проведення вказаних мирних зібрань громадян 1 травня 2015р. з 10.00 до 11.00 години та 9 травня 2015р. з 09.00 до 12.00 години.
Також, судом не можуть бути прийняті до уваги лист начальника Головного управління ГУМВС України в Дніпропетровській області Рибака B.C. від 22.04.2015р. №8256 та інтерв'ю начальника ГУ СБУ В.Вовка про обмеження проведення на території міста масових заходів та високу ймовірність терактів згідно інформації Інтернет ресурсу (ukranes.com/'uk/interview/2015/04/24/588) з огляду на те, що зміст вказаного листа та інтерв'ю не містить посилань на загрозу заворушень під час проведення саме заявленого відповідачем мирного заходу та у вказаний час у м. Дніпродзержинську. Зазначені у листі та в Інтернет ресурсі припущення посадових осіб, правоохоронних органів не можуть бути обґрунтованими підставами для обмеження права на проведення мирних заходів, заявлених відповідачем з урахуванням того, що вжиття заходів для охорони національної безпеки та громадського порядку при проведенні масових заходів громадян є першочерговим обов'язком правоохоронних органів та органів місцевого самоврядування. Вказаний обов'язок як суб'єктивне право не може служити певною забороною для проведення масових заходів взагалі як таких, оскільки це обмеження прав громадян. Лише після доведення заінтересованою особою, загрози охорони національній безпеці та громадського порядку, неможливості запобігання цій загрозі органами правопорядку, органами місцевого самоврядування, така заборона можлива.
Крім того, суд звертає увагу позивача, що в інтерв'ю начальника Головного слідчого управління СБУ В.Вовка згідно зазначеного останнім Інтернет ресурсу (ukranews.com/uk/interview/2015/04/24/5 88), від 24.04.2015р. копія якого залучена до матеріалів справи, на арк..5 зазначено, що найбільш проблемними містами в плані терористичних погроз є : Харків, Одеса, Дніпропетровськ, Запоріжжя, та Київ, при цьому жодної інформації щодо м.Дніпродзержинська чи Дніпропетровської області вказане інтерв'ю не містить. Таким чином позивач посилається на докази які матеріалами справи не підтверджені.
При прийнятті рішення судом враховано, що відповідно до п. 10.7 Постанови пленуму Вищого адміністративного суду «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року N 7 у справах про обмеження реалізації права на мирні зібрання суд повинен зазначити спосіб такого обмеження (заборона проводити збори, мітинги, походи, демонстрації, заборона проводити їх у певному місці чи у певний час, за визначеним маршрутом тощо).
При цьому суд звертає увагу, що позивач просить обмежити перебування зазначеної у повідомленні кількості осіб (01 травня 2015 року на мітингу з нагоди Дня Солідарності трудящих біля постаменту колишнього пам'ятника В.І. Леніну, який розташований у сквері на перехресті проспекту Леніна та вулиць Сировця і Широкої у м. Дніпродзержинську в кількості 50 осіб та 09 травня 2015 року під час урочистої ходи з нагоди відзначення Дня Перемоги на площі Дзержинського біля пам'ятника Ф.Е.Дзержинського у м. Дніпродзержинську в кількості 300 осіб), що відповідає інформації зазначеній відповідачем у письмових повідомленнях від 28.04.2015р. вх.№7-21/690, вх.№7-21/689 що в свою чергу свідчить про відсутність предмету спору.
Натомість суд зазначає що обмеження права на мирні зібрання, крім осіб, які сповіщали про такі мирні заходи, також іншим суб'єктам, які реалізують право на мирні зібрання без наявності жодних правових підстав для їх обмеження щодо невизначеного кола осіб, порушує право людини та громадянина на свободу мирних зібрань, передбачених ст. 11 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з прав людини, ст. 39 Конституції України.
Щодо пояснень позивача наданих в судовому засіданні на можливе приєднання до учасників зібрання інших радикально налаштованих сил, суд наголошує.
Згідно практики Європейського суду з прав людини "...можливість долучення до демонстрації екстремістів з насильницькими намірами не може, як таке, відібрати це право [право на мирні зібрання]. ... Тягар доказування насильницьких намірів організаторів зібрання лежить на органах влади" (п. 23 рішення ЄСПЛ "Християнська народна демократична партія" проти "Молдови").
За приписами ст.ст.8, 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, відповідно до Конституції та законів України.
Таким чином, позивачем не надано до суду обґрунтованих пояснень та доказів необхідності заборони мирних зібрань з огляду на необхідність такої у демократичному суспільстві, зокрема, що така заборона відповідає нагальній соціальній потребі і, зокрема є пропорційна поставленій легітимній меті.
Приймаючи до уваги викладене, враховуючи недоведеність позивачем реальної загрози національній безпеці та громадському порядку, небезпеки заворушень чи злочинів, загрози здоров'ю населення або правам і свободам інших людей під час проведення відповідачем мирного мітингу 1 травня 2015р. з 10.00 до 11.00 години з нагоди Дня Солідарності трудящих біля постаменту колишнього пам'ятника В.І.Леніна та 9 травня 2015р. з 09.00 до 12.00 під час урочистої ходи з нагоди відзначення Дня Перемоги на площі Дзержинського біля пам'ятника Ф.Е.Дзержинського у м. Дніпродзержинську, та з огляду на те що запропонований позивачем спосіб обмеження масового заходу відповідає інформації зазначеній в повідомленнях відповідача від 28.04.2015р. вх.№7-21/690, вх.№7-21/689 про проведення вказаних масових заходів що в свою чергу свідчить про відсутність спору, у адміністративного суду відсутні правові підстави для обмеження права громадян на вищевказані мирні зібрання, що є підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову.
Керуючись ст.ст.158-163, 182 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради до Дніпродзержинської міської організації Комуністичної партії України про обмеження права на мирні зібрання - відмовити.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 КАС України, звернути постанову до негайного виконання.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення

Суддя Н.В. Турлакова