Справа № 2а/1770/1123/2011
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2011-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 2а/1770/1123/2011
Головуючий у 1-й інстанції: Махаринець Д.Є.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"23" листопада 2011 р. м. Житомир

Колегія суддів Житомирський апеляційний адміністративний суду складі :

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні у м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Дубенському районі Рівненської області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "31" березня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 ОСОБА_5 фонду України в Дубенському районі Рівненської області до ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Дубенському районі Рівненської області про стягнення заборгованості ,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_4 ОСОБА_5 фонду України в Дубенському районі - звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Дубенському районі Рівненської області про зобовязання вчинити певні дії та стягнення боргу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ФССНВ не здійснює відшкодування коштів, повязаних із виплатою пенсій громадянам держав - учасників СНД, які отримали каліцтво в державах СНД і переїхали на постійне місце проживання в Україну та щомісячної державної адресної допомоги, пенсіонерам, які отримують пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Посилаючись на порушення відповідачем положень Законів України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", "Про страхові тарифи на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", "Про пенсійне забезпечення", - просить стягнути з відділення виконавчої дирекції ФССНВ 900 грн. пенсії в разі втрати годувальника, нещасний випадок з яким стався на території країн СНД та її доставку; 1357,40 грн. виплаченої допомоги на поховання та витрати на її виплату і доставку; 201862,64 грн. щомісячної державної адресної допомоги та стягнути з відповідача витрати на доставку пенсій в сумі 1435,95 грн., що в загальному становить 205544,99 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 31 березня 2011 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Дубенському районі Рівненської області на користь ОСОБА_4 ОСОБА_5 фонду України в Дубенському районі невідшкодовану суму пенсії ОСОБА_6 та витрати на її доставку за період з 01.10.2010 року по 28.02.2011 року в сумі 900 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Дубенському районі Рівненської області подало апеляційну скаргу, в якій вказує, що оскаржувана постанова винесена із порушенням норм матеріального права і є незаконною. Просило скасувати постанову суду першої інстанції і відмовити в задовольнні позовних вимог. Апелянт зазначив, що при винесенні судом постанови не враховані вимоги Закону України " Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Представники сторін в засідання суду не з'явились, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення сторонам рекомендованою кореспонденцією судових повісток та копій ухвал суду. Від сторін надійшли клопотання про розгляд справи без їх участі.

Згідно ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з жовтня 2010 року по лютий 2011 року позивачем було виплачено 201862,64 грн. на виплату щомісячної державної адресної допомоги встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року № 265 та 1357,40 грн. допомоги на поховання ОСОБА_7, що була виплачена у листопаді 2010 року.

Вказані суми витрат не були прийняті до заліку та не відшкодовувались відповідачем.

На правовідносини сторін, що виникли, поширюються норми Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування №16/98-ВР від 14.01.1998 року, Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від 05.11.1991 року, Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" №1105-ХІV від 23.09.1999 року, Закону України "Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" №2272-ІІІ від 22.02.2001 року, постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян" №265 від 26.03.2008 року, Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України ОСОБА_5 фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності, внаслідок нещасного випадку на виробництві, або професійному захворюванні і пенсій у випадку втрати годувальника, що помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого постановою Правління ОСОБА_5 фонду України і Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України №5-4/4 від 04.03.2003 року та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 16.05.2003 за №376/7697.

У листопаді 2010 року позивачем сімї померлого пенсіонера ОСОБА_8, було виплачено 1346,40 грн. допомоги на поховання (враховуючи витрати на виплату та доставку).

Пунктом 5 "Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України ОСОБА_5 фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання", затвердженого постановою правління ОСОБА_5 фонду України, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 4 березня 2003 р. N 5-4/4 передбачено перерахування відповідних коштів лише на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України ОСОБА_5 фонду України. Тобто, відповідно до вимог Порядку, сторони у даній справі позбавлені права на проведення розрахунків на своєму рівні.

Пунктом 5 статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" встановлено обов'язок Фонду співпрацювати з фондами з інших видів соціального страхування у фінансуванні заходів, пов'язаних з матеріальним забезпеченням та наданням соціальних послуг застрахованим, у кожному конкретному випадку спільно приймаючи рішення щодо того, хто з них братиме участь у фінансуванні цих заходів. Якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому такий страховик має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Відповідно до пункту 9 статті 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" у разі смерті потерпілого, який одержував страхові виплати і не працював, розмір відшкодування шкоди особам, зазначеним у статті 33 цього Закону, визначається виходячи із суми щомісячних страхових виплат і пенсії, які одержував потерпілий на день його смерті, з відповідним коригуванням щомісячних страхових виплат згідно із статтею 29 цього Закону. Причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів.

На необхідність встановлення причинного звязку між смертю та отриманою травмою вказано в п.6.1.6 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду ССНВ України 27.04.07 р. № 24, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 22.06.07 р. № 715/13982 та п.20 пп. "в" Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 р.

Крім того, наказом Міністерства охорони здоровя України від 15.11.2005 р. № 606 затверджено Інструкцію про встановлення причинного звязку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом, де вказано, що встановлення причинного звязку смерті з отриманим каліцтвом передбачено Законами України "Про охорону праці", "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" для відшкодування шкоди утриманцям працівника (годувальника) у разі його смерті. В даній Інструкції дано визначення в чому полягає причинний звязок, зокрема, це звязок, який можна встановити між наслідками трудового каліцтва з урахуванням форми, стадії, тяжкості функціональних порушень, розвитку ускладнень за життя, патоморфологічними та гістологічними змінами в органах та системах організму.

Позивач не надав доказів виплати допомоги на поховання на підставі відповідних медичних висновків чи доказів настання смерті потерпілого внаслідок одержаного каліцтва. В той же час судом враховано, що виплата допомоги на поховання передбачена також статтею 91 Закону України "Про пенсійне забезпечення", згідно якої у разі смерті пенсіонера його сім'ї або особі, яка здійснила похорон, виплачується допомога на поховання в розмірі двомісячної пенсії.

Адресна допомога встановлена постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян" № 265 від 26.03. 2008 року і передбачена у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат не досягає в осіб, яким призначено пенсію у зв'язку з втратою годувальника, на одного непрацездатного члена сім'ї 100 %, на двох - 120 %, на трьох і більше - 150 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, а також у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат інвалідам з дитинства, дітям-інвалідам, особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам не досягає прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, як щомісячна державна допомога до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів. Згідно з п. 4 постанови, виплата такої адресної допомоги здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога.

При цьому, постанова Кабінету Міністрів України № 265 від 26.03.2008 року не передбачає відшкодування ОСОБА_5 фонду України витрат на виплату і доставку вказаних видів адресної допомоги з боку Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Діючим законодавством також не передбачено відшкодування ОСОБА_5 фонду України витрат на виплату і доставку вказаної адресної допомоги з боку Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Так, стаття 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" №1105-ХІV від 23.09.1999 року дає повний перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються Фондом соціального страхування від нещасних випадків. Державна адресна допомога, не відноситься до переліку виплат для відшкодування завданої каліцтвом шкоди, окрім того, вона не повязані із страховими випадками, а тому не повинна відшкодовуватись відповідачем.

Відшкодування відповідачем ОСОБА_5 Фонду України, витрат повязаних з виплатою пенсій регулюється Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України ОСОБА_5 фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності, внаслідок нещасного випадку на виробництві, або професійному захворюванні і пенсій у випадку втрати годувальника, що помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженим постановою Правління ОСОБА_5 фонду України і Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України № 5-4/4 від 04.03.2003 року та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16.05.2003 за №376/7697. Однак, цим Порядком також не передбачений обовязок Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України відшкодовувати щомісячну державну адресну допомогу та витрати на її доставку.

Тому, ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Дубенському районі не зобовязане включати до заліку суми витрат по виплаті адресної допомоги по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та відшкодовувати витрати з виплати та доставки вищевказаної пенсії.

Крім того, п. 5 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України ОСОБА_5 фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності, внаслідок нещасного випадку на виробництві, або професійному захворюванні і пенсій у випадку втрати годувальника, що помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого постановою Правління ОСОБА_5 фонду України і Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України №5-4/4 від 04.03.2003 року та зареєстрованому у Міністерстві юстиції України 16.05.2003 за №376/7697, передбачено, що органи ОСОБА_5 фонду щомісяця, до 10 числа місяця, наступного за звітним, разом з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України складають акт щомісячної звірки за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у якому визначають загальну суму витрат, що підлягають відшкодуванню. На підставі вказаного акту Головним управлінням ОСОБА_5 фонду та ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування узгоджується довідка про відшкодування, згідно з якою на централізованому рівні до 25 числа місяця, наступного за звітним, Фонд соціального страхування перераховує відповідні кошти ОСОБА_5 фонду України (п.6 та п.7 Порядку).

Таким чином,колегія суддів погоджується з доводами в тій частині, що сторони у даній, справі позбавлені права на проведення розрахунків на своєму рівні.

Також слід зазначити, що Порядок не врегульовує спірні відносини, так як розрахований на відсутність спору, разом з тим він чітко окреслює повноваження робочих органів на місцях, які полягають лише у проведенні взаємозвірок та підписання відповідних актів.

Враховуючи дані обставини суд першої інстарції дійшов вірного висновку щодо відмови у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача невідшкодованих витрат на виплату щомісячної державної адресної допомоги на загальну суму 201862,64 грн.

Щодо стягнення витрат понесених на виплату пенсій громадянам, які отримали травми за межами України, а саме гр. ОСОБА_6 за період з 01.10.2010 року по 28.02.2011 року - в сумі 900 грн., то судом встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_4 ОСОБА_5 фонду України в Дубенському районі за період з жовтня 2010 року по лютий 2011 року включно було виплачено 900 грн. гр. ОСОБА_6, що пов'язані з виплатами пенсій в разі втрати годувальника.

Положенням Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів (укладеної в рамках Співдружності Незалежних Держав, підписаної від імені Уряду України у м. Москві 15 квітня 1994 року, ратифікованої Законом України від 11 липня 1995 року N 290/95-ВР; далі - Угода), в якій зазначено, що відшкодування потерпілому шкоди, заподіяної внаслідок нещасного випадку на виробництві, здійснюється стороною тієї держави, де стався страховий випадок.

Положення Угоди поширюються на правовідносини, що виникатимуть після її ратифікації державами-учасницями, і не можуть застосовуватися до правовідносин, які виникли раніше, оскільки не містять норми про її зворотну дію. Правовідносини щодо відшкодування витрат із пенсійного забезпечення осіб, яким призначено пенсії внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та у зв'язку з утратою годувальника, який помер унаслідок такого випадку або захворювання на території СРСР у період його існування, не належать до сфери регулювання цієї Угоди. Тому застосування її норм відповідачем, як на підставу відмови у виплаті вищезазначених сум є неправильним.

Згідно зі статтею 25 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року N 16/98-ВР одним із видів соціальних послуг і матеріального забезпечення, які надаються за таким страхуванням, є страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що включає, зокрема, пенсію по інвалідності, яка настала з таких причин.

Частиною 4 статті 26 зазначеного законодавчого акта встановлено, що в разі, коли після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася така особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного щодо відшкодування понесених ним витрат.

У пункті 2 статті 7 "Прикінцеві положення" Закону України від 22 лютого 2001 року N 2272-III "Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (набрав чинності з 1 квітня 2001 року), встановлено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд) сплачує страхові виплати і надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали йому в установленому порядку документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку. Потерпілі, документи яких не були передані до Фонду, продовжують отримувати належні виплати і соціальні послуги від свого роботодавця, ОСОБА_5 фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом у подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Частиною 2 статті 24 Закону України від 23 вересня 1999 року N 1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (далі - Закон N 1105-XIV) також передбачено: якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований; при цьому зазначений страховик має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Дія зазначеного Закону поширюється на осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від їх форм власності та господарювання, у фізичних осіб, на осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та на громадян - суб'єктів підприємницької діяльності.

Згідно з частиною 2 статті 2 Закону N 1105-XIV особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено законодавством СРСР або України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам унаслідок травмування на виробництві чи професійного захворювання, пов'язаних із виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення зі страхування від нещасного випадку відповідно до зазначеного Закону.

При цьому право на таке забезпечення, встановлене в Україні, не залежить від того, в якій із колишніх республік СРСР стався нещасний випадок на виробництві із застрахованою особою або виникло професійне захворювання, пов'язане з виконанням нею трудових обов'язків.

У пункті "а" статті 27 Закону України від 5 листопада 1991 року N 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що громадянам України - переселенцям з інших держав, які не працювали в Україні, пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання призначаються незалежно від стажу роботи.

Відповідно до пункту 3 розділу XI "Прикінцеві положення" Закону N 1105-XIV Фондом провадяться відшкодування шкоди, медична, професійна та соціальна реабілітація також зазначеним у статті 8 цього Закону особам, які потерпіли до набрання ним чинності та мали право на такі страхові виплати і соціальні послуги (абзац 2); уся заборгованість потерпілим на виробництві та членам їх сімей, яким до набрання чинності зазначеним Законом підприємства, установи й організації не відшкодували матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, виплачується цими підприємствами, установами й організаціями, а в разі їх ліквідації без правонаступника - Фондом (абзац 3).

Отже, за змістом наведеної норми обов'язок Фонду відшкодувати потерпілим на виробництві та членам їх сімей матеріальну і моральну (немайнову) шкоду, заподіяну ушкодженням здоров'я чи смертю, не залежить від того, чи сплачували Фонду страхові платежі підприємства, які ліквідовано та на яких було ушкоджено здоров'я потерпілого чи де він помер.

Як зазначено в абзаці 7 того самого пункту, Фонд є правонаступником державного, галузевих та регіональних фондів охорони праці, передбачених статтею 21 Закону України від 14 жовтня 1992 року N 2694-XII "Про охорону праці", які ліквідуються.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, підписаної в м. Москві 13 березня 1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

У статті 3 зазначеної Угоди встановлено, що всі витрати, пов'язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за Угодою, несе держава, яка його надає. За змістом наведеної норми взаємні розрахунки між державами можуть провадитися лише на підставі двосторонніх договорів.

Викладене свідчить про те, що страховиком, який має виплачувати пенсію по інвалідності особі, котра стала інвалідом внаслідок нещасного випадку на виробництві або членам їх сімей у разі втрати годувальника на території колишніх республік СРСР, є Фонд. Він також має відшкодовувати витрати в разі виплати такої пенсії органами ОСОБА_5 фонду України.

Оцінюючи в сукупності вищевказані обставинам, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції обґрунтовано задоволено позовні вимоги в частині стягнення суми витрат на виплату та доставку пенсії ОСОБА_6 в зв'язку з втратою годувальника за жовтень 2010 року по 28.02.2011 року на суму 900 грн., а відтак, в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,212,254Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Дубенському районі Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "31" березня 2011 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: ОСОБА_9

ОСОБА_2

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 ОСОБА_5 фонду України в Дубенському районі Рівненської області вул. Т.Шевченка,27,м.Дубно,Дубенський район, Рівненська область,35600

3- відповідачу ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Дубенському районі Рівненської області вул.Шевченка, 34,м.Дубно,Дубенський район, Рівненська область,35600