Справа № 2-а-640/11
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2011-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 2-а-640/11
Головуючий у 1-й інстанції: Коваленко В.П.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"09" грудня 2011 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області на постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від "13" травня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 13 травня 2011 року позов задоволено.

Визнано неправомірними дії ОСОБА_4 Пенсійного Фонду в Радомишльському районі щодо відмови у виплаті ОСОБА_3 щомісячної державної соціальної доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Зобов'язано ОСОБА_4 Пенсійного Фонду України в Радомишльському районі Житомирської області здійснити перерахунок пенсії за віком та виплатити ОСОБА_3 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та провести відповідні виплати за період з 05 листопада 2010 року по 01 травня 2011 року з врахуванням суми отриманих нею коштів.

У апеляційній скарзі ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог позивача відмовити. Зазначає, що нормативний акт, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком для визначення даного підвищення до пенсії, відсутній і встановлення розміру надбавки до пенсії виходить за межі компетенції органу Пенсійного фонду України. Надбавка до пенсії позивачу здійснювалась відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008р.

Вважаючи, що вищевказана постанова прийнята з порушенням норм чинного законодавства, позивач також звернувся до суду з апеляційною скаргою.Зазначає, що вона має право на отримання зазначених коштів за весь період зазначений в позовній заяві. Також, посилається на те, що суд не стягнув на її користь судовий збір та на ставить питання про відшкодування моральної шкоди.

Розглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах, передбачених ст.195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Як було встановлено судом, позивач є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" і відповідно до ст. 6 цього ж Закону має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.03р. - мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

З матеріалів справи вбачається, що нарахування коштів проводилось у розмірах, встановлених пунктом 8 постанови КМ України від 28.05.2008р. № 530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян".

Державні соціальні гарантії дітям війни встановлені Законом України "Про соціальний захист дітей війни" та не можуть бути обмежені іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 3 статті 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що права позивача порушені та підлягають відновленню в межах строку звернення до адміністративного суду відповідно до вимог ч.2 ст.99 КАС України.

Відповідно до Положення "Про Пенсійний фонд України", затвердженого Указом Президента України № 121/2001 від 01.03.2001 року, саме на територіальні управління Пенсійного фонду України покладені функції щодо виплати соціальних допомоги і питання фінансування цих видатків не є предметом цього спору.

Вихідним критерієм обрахунку доплати до пенсії дітям війни виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої, згідно зі статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Будь-яких інших нормативно-правових актів, які б визначали механізм обрахування мінімальної пенсії за віком або встановлювали її розмір, немає. А відтак, положення ч.3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною 1 цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, не є перешкодою для застосування даної величини для обрахування доплат, передбачених ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а тому, доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Також, є безпідставними доводи ОСОБА_3, які викладені в апеляційній скарзі.

Так, зі змісту постанови убачається, що позовні вимоги в частині задоволення позовних вимог в межах шестимісячного строку звернення до суду, задоволено в повному обсязі.

Позовні вимоги в частині задоволення позовних вимог за період з 09.07.2007 року по 05.11.2010 року залишені без розгляду ухвалою Радомишльського районного суду від 06 травня 2011 року, яка не оскаржувалася позивачкою, а тому вказані обставини не є предметом розгляду в суді апеляційної інстанції.

Є безпідставною і вимога позивачки про стягнення на її користь моральної шкоди в сумі 1000,00 грн., яка зазначена в апеляційній скарзі.

Як убачається з матеріалів справи, позивачка не зверталася до суду з такою вимогою. Відповідно до частини 4 статті 195 КАС України, суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Не впливає на законність та обгрунтованість судового рішення і та обставина, що судом першої інстанції не вирішено питання щодо стягнення судового збору на користь позивача, оскільки вказане питання може бути вирішено судом першої інстанції в порядку, визначеному ст. 168 КАС України, шляхом ухвалення додаткового судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 197,198,200,206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від "13" травня 2011 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: ОСОБА_5

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,12201

3- відповідачу ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Радомишльському районі Житомирської області вул.М.Житомирська, 8,Радомишль,Житомирська область,12201