Справа № 816/776/15-а
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року 10:46м. ПолтаваСправа № 816/776/15-а

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Ясиновського І.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лайко О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Прудкої І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держземагенства України у Полтавській області про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

10 березня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держземагенства України у Полтавській області про визнання протиправною відмови від 31 січня 2015 року № 31-16-0.4-855/2-15 у наданні дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 72,00 га в оренду терміном на 25 років на території Черкащанської сільської ради Миргородського району Полтавської області, для ведення фермерського господарства та зобов'язання вчинити певні дії, а саме - повторно розглянути питання та прийняти рішення щодо клопотання про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 72,00 га в оренду терміном на 25 років на території Черкащанської сільської ради Миргородського району Полтавської області, для ведення фермерського господарства.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на безпідставність відмови у наданні вказаного вище дозволу, оскільки Земельним кодексом України передбачений вичерпний перелік підстав відмови у наданні дозволу, до якого не входить включення спірних земельних ділянок до продажу на земельних торгах у формі аукціону. Крім того, зазначав, що не підлягають продажу на конкурентних засадах земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства. Підстава, визначена відмови від 31 січня 2015 року № 31-16-0.4-855/2-15 у наданні дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 72,00 га в оренду терміном на 25 років на території Черкащанської сільської ради Миргородського району Полтавської області, для ведення фермерського господарства, не може бути розцінена як належна, а тому й сама відмова підлягає визнанню протиправною.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, мотивуючи свою позицію правомірністю відмови, оскільки остання здійснена з метою виконання доручення Віце-прем'єр-міністра - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України Гройсмана В.Б. від 08 жовтня 2014 року за № 377732/0/1-14 та рішень колегії Держземагенства від 14 жовтня 2014 року, які введені в дію наказом Держземагенства України від 15 жовтня 2014 року № 328, а також у зв'язку із наданням позивачем не повного комплекту необхідних документів.

Розглянувши подані сторонами документи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 10 грудня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Держземагенства у Полтавській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 72,00 га в оренду терміном на 25 років на території Черкащанської сільської ради Миргородського району Полтавської області, для ведення фермерського господарства, разом з доданої до неї: копією паспорту; копією ідентифікаційного номеру; викопіюванням з кадастрової карти; копією документів, що підтверджують наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (а.с. 8-12).

Листом від 31 січня 2015 року № 331-16-0.4-855/2-15 Головне управління Держземагенства у Полтавській області залишило без задоволення вказане клопотання, яким повідомлено, що з метою виконання доручення Віце-прем'єр-міністра - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України Гройсмана В.Б. від 08 жовтня 2014 року за № 377732/0/1-14 та рішень колегії Держземагенства від 14 жовтня 2014 року, які введені в дію наказом Держземагенства України від 15 жовтня 2014 року № 328 право оренди на земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства визначено до продажу на земельних торгах у формі аукціону (а.с. 13).

Вважаючи таку відмову протиправною, а також вважаючи за необхідне зобов'язати відповідача повторно розглянути питання та прийняти рішення щодо клопотання про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 72,00 га в оренду терміном на 25 років на території Черкащанської сільської ради Миргородського району Полтавської області, для ведення фермерського господарства, позивач звернувся до суду.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку спірній відмові від 31 січня 2015 року № 31-16-0.4-855/2-15 у наданні дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 72,00 га в оренду терміном на 25 років на території Черкащанської сільської ради Миргородського району Полтавської області, для ведення фермерського господарства, суд виходив з наступного.

Частиною другою статті 123 Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-ІІІ визначено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

В ході судового розгляду справи судом досліджено та встановлено, що заява позивача від 10 грудня 2014 року містить інформацію про цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

До заяви позивач додав копії: паспорта, довідки ідентифікаційного коду, документу, що підтверджують наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (диплом спеціаліста НОМЕР_1, виданий 29 червня 1995 року із додатком), викопіюванням з кадастрової карти, на якому зазначено бажане місце розташування - територія Черкащанської сільської ради Миргородського району Полтавської області та бажаний орієнтовний розмір земельної ділянки - 72 га та мета використання - ведення фермерського господарства (а.с. 8-12).

Згідно з частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню.

Із системного аналізу норм земельного законодавства слідує, що при вирішенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування, уповноважений на це орган в контексті положень частини третьої статті 123 Земельного кодексу України повинен перевірити:

- наявність викопіювання з кадастрової карти (плану) або інших графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки) (частина друга статті 123 Земельного кодексу України);

- чи відносяться землі, за рахунок яких планується формування земельної ділянки, до земель сільськогосподарського призначення державної власності (частина четверта статті 122 Земельного кодексу України);

- чи має право особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки, набувати права постійного користування земельною ділянкою (у разі передачі земельної ділянки у постійне користування) (стаття 92 Земельного кодексу України);

- чи підлягає продажу земельна ділянка (право на неї) на конкурентних засадах (земельних торгах) (у разі надання земельної ділянки в оренду) (стаття 134 Земельного кодексу України);

- відповідність бажаного місця розташування земельної ділянки схемі землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затвердженим у встановленому законом порядку (у разі розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки) (частина третя статті 123 Земельного кодексу України);

- відповідність бажаного місця розташування земельної ділянки містобудівній документації (у разі її надання для містобудівних потреб) (частина третя статті 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності");

- чи не порушуватиме бажане місце розташування земельної ділянки вимог раціональної організації території (шляхом створення черезсмужжя) та компактності землекористування (частина друга статті 29 Земельного кодексу України);

- наявність нормативної грошової оцінки земель.

Відповідний механізм дій органів Держземагентства викладено у пункті 2.2. Методичних рекомендацій щодо порядку реалізації головними управліннями Держземагентства в областях, містах Києві та Севастополі повноважень з передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування (на безконкурентних засадах) для всіх потреб, затверджених наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 28.02.2013 № 72.

Відповідач листом від 31 січня 2015 року повідомив позивача про залишення його заяв без задоволення у зв'язку із виконанням відповідачем доручення Віце-прем'єр-міністра - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України Гройсмана В.Б. від 08.10.2014р. за № 37732/0/1-14 та рішень колегії Держземагенства від 14 жовтня 2014 року, які введені в дію наказом Держземагенства України від 15 жовтня 2014 року № 328, згідно яких на думку відповідача, право оренди на земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства визначено до продажу на земельних торгах у формі аукціону.

Однак, суд вважає вказані твердження відповідача необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до норм чинного на момент звернення позивача із відповідним клопотанням законодавства підставами для відмови в задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та не наданні такого дозволу не визначено відповідні посилання відповідача.

Суд звертає увагу, що позивач звертався із клопотанням саме про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, а не про затвердження документації, укладення договору оренди землі та передачі йому в оренду земельної ділянки.

З матеріалів справи та пояснень представника відповідача судом не встановлено факту визначення спірної земельної ділянки до продажу на земельних торгах у формі аукціону права оренди станом на дату звернення позивача із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Тобто, відповідач відмовив позивачу у задоволенні його клопотання з підстав, не передбачених чинним законодавством.

Посилання представника відповідача, що відмову прийнято у зв'язу із ненаданням позивач повного комплекту документів і не зазначено обґрунтувань необхідності отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, суд відхиляє як неналежні з огляду на наступне.

Предметом розгляду є позовні вимоги щодо визнання протиправною відмови відповідача від 31.01.2015 року № 31-16-0.4-855/2-15. Підставою винесення вказаної відмови відповідачем не зазначено ту обставину на яку посилається представник відповідача у своїх поясненнях, а саме - не надання позивачем повного комплекту документів та не зазначення обґрунтувань необхідності отримання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Також судом встановлено та не заперечувалось представником відповідача, що Головним управлінням Держземагентства у Полтавській області порушено встановлений статтею 123 Земельного кодексу України місячний строк розгляду заяв про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, адже відповідь на заяву від 10 грудня 2014 року надано відповідачем 31 січня 2015 року.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою від 31 січня 2015 року, є протиправною, так як надана із непередбачених законом підстав, а тому адміністративний позов в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Зважаючи на те, що вказана відмова є по своїй суті правовим актом індивідуальної дії, та згідно частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі його неправомірності, визнається судом протиправним і скасовується.

Таким чином, зважаючи, що обраний позивачем спосіб захисту його прав є таким, що не забезпечить відновлення порушеного права останнього, суд, в порядку передбаченому частиною другою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи за межі позовних вимог, приходить до висновку про визнання протиправною і скасування відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою від 31 січня 2015 року.

Надаючи правову оцінку вимозі позивача про зобов'язання вчинити певні дії, а саме - повторно розглянути питання та прийняти рішення щодо клопотання про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 72,00 га в оренду терміном на 25 років на території Черкащанської сільської ради Миргородського району Полтавської області, для ведення фермерського господарства.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

З огляду на встановлені ознаки протиправності відмови відповідача, яка мала місце за наслідками розгляду клопотання позивача, з підстав зазначених у такій відмові, то суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача повторно розглянути клопотання позивача з приводу надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов'язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття спірної відмови покладено на відповідача.

Таким чином, суд перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 71, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Держземагенства України у Полтавській області про визнання протиправною відмови та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати відмову від 31 січня 2015 року № 31-16-0.4-855/2-15 у наданні дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 72,00 га в оренду терміном на 25 років на території Черкащанської сільської ради Миргородського району Полтавської області, для ведення фермерського господарства.

Зобов'язати повторно розглянути питання та прийняти рішення щодо клопотання про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 72,00 га в оренду терміном на 25 років на території Черкащанської сільської ради Миргородського району Полтавської області, для ведення фермерського господарства.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 витрати зі сплати судового збору у розмірі 146,16 грн.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови виготовлено 28 квітня 2015 року.

Суддя І.Г. Ясиновський