Справа № 2а-1125/11
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2011-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 2а-1125/11
Головуючий у 1-й інстанції: Ореховська К.Е.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"27" грудня 2011 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від "17" січня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2011 року ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з адміністративним позовом до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області про визнання протиправними дій управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівенської області щодо нарахування та виплати пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю з 01 січня 2004 року по 10 лютого 2009 року та щодо неперерахунку розміру пенсії у зв'язку із збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, після 10.02.2009 року та зобов'язання ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області зробити перерахунок та виплатити ОСОБА_3 пенсію в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком починаючи з 01.01.2004 року по 10.02.2009 року та зробити перерахунок пенсії у зв'язку із збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 10.02.2009 року.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 17.01.2011 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в місті Рівне Рівненської області про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплатити пенсію в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 50% мінімальної пенсії з 01.01.2004 року по 10.02.2009 року залишено без розгляду.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану ухвалу та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити. Посилається на те, що у відповідності до ст.46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не нараховані суми пенсій, що не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. Окрім того, відповідно до ст.268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я.

З врахуванням приписів ч.4 ст. 196 та п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд апеляційної скарги здійснюється судовою колегією за відсутності позивача та представника відповідача, в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з такого.

Відповідно до частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

Частиною 2 статті 99 КАС України встановлено, що шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду, що пов'язане зі специфікою правовідносин, а також має сприяти наданню доказів, підвищує їхню достовірність і тим самим сприяє встановленню істини у конкретній адміністративній справі.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення позову без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Тобто, внаслідок пропущення строків звернення до адміністративного суду для позивача наступають негативні юридичні наслідки.

Спірні виплати є регулярними, тобто про своє порушене право позивач мав знати при отриманні ним державної та додаткової пенсії, передбаченої Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Із змісту позовної заяви вбачається те, що позивач, заявляючи свої позовні вимоги не вказав, коли йому стало відомо про порушення його законних прав, та не просив суд поновити пропущений ним строк на звернення до адміністративного суду.

Твердження позивача про те, що позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, не може бути взято до уваги, оскільки поняття "строк звернення до адміністративного суду" та "позовна давність" не є тотожними.

Щодо посилання позивача на те, що дана допомога виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком, є безпідставною, так як вказаний Закон визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, які стосуються пенсійних виплат. В той же час Закон України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, яка за своєю природою є соціальною виплатою, а тому до неї повинні застосовуватись строки звернення до суду визначені ст.99 КАС України.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає , що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Отже, ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому за таких обставин колегія суддів залишає її без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від "17" січня 2011 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: ОСОБА_5

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 вул.Р.Шухевича 18/274,м.Рівне,33000

3- відповідачу ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області вул.Відінська,41,м.Рівне,33018