Справа № 808/9118/14
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2015 рокусправа № 808/9118/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко О.А. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

представника позивача: Бурі Олександра Євгеновича,

представника відповідача:Крошки Володимира Вікторовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Спеціалізованої держаної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" до Спеціалізованої держаної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року позов задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення № від 04.12.2014, яким Публічному акціонерному товариству "Запорізький завод феросплавів" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість за штрафними санкціями на загальну суму 63 849, 95 грн. Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що податковий орган діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством. Таким чином, податковий орган не мав правових підстав для застосування до ПАТ "ЗФЗ" штрафних (фінансових) санкцій на підставі п. 120.2 ст. 120 ПКУ.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, податковим органом подано апеляційну скаргу, згідно якої відповідач просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Наполягає на тому, що зобов'язання зі сплати ПДВ за серпень 2014 року були виконані позивачем після спливу 10-ти денного строку, що настав за останнім днем граничного строку для подання податкової декларації з ПДВ за серпень 2014 року; вважає, що позивач в силу п. 50.1 ст. 50 ПКУ в разі самостійного виявлення факту заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок, сплатити суму недоплати та штраф в розмірі 3 % від такої суми.

В запереченнях на апеляційну скаргу зазначено, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, тому скасуванню не підлягає. Посилається на те, що ПАТ «ЗНЗ» сплатило суму грошового зобов'язання з ПДВ за серпень 2014 року, з урахуванням поданого уточнюючого розрахунку до декларації від 26.09.2014 року, на протязі встановленого ст. 57 ПКУ 10-ти денного строку, що настав за останнім днем граничного строку для податкової декларації з ПДВ за серпень 2014 року. При цьому, п. 50.1 ст. 50 ПКУ передбачає сплату штрафу в разі виявлення факту заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів. В такому разі штраф обчислюється в розмірі 3-х або 5-ти відсотків від суми недоплати. Натомість в даному випадку ПАТ «ЗНЗ» не допустило виникнення недоплати в бюджет, оскільки сплатило податкові зобов'язання за серпень з урахуванням уточнень до 90.09.2014 року, тобто у встановлений 10-ти денний строк для сплати самостійно визначених податкових зобов'язань. Вважає, що в даному випадку слід застосовувати п. 201.6 ст. 201 ПКУ. У відповідності до п. 201.6 ст. 201 ПКУ податковий орган за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податків про наявність в такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому, платник податків протягом 10-ти днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій. Позивача було повідомлено про те, що в реєстрах виданих та отриманих податкових накладних ПАТ «ЗНЗ» та контрагента ПАТ «НЗФ» було виявлено розбіжності, в саме в реєстрах було зазначено невірно податковий номер контрагента (а не недоплата). Тому до даних правовідносин слід застосовувати саме п. 201.6 ст. 201 ПКУ, а не п. 50.1 ст. 50 ПКУ, що правомірно визначив суд першої інстанції.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та в задоволенні позову відмовити. Надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Представник позивача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, просив вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін. Надав пояснення аналогічні, викладеним в запереченнях проти апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що податковим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПАТ "Запорізький завод феросплавів" з питання повноти нарахування податкових зобов'язань з податку на додану вартість згідно уточненого розрахунку за серпень 2014 року та складено Акт № 370/28-04-47/00186542 від 20.11.2014. На підставі Акта перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення № від 04.12.2014 року, яким ПАТ "ЗФЗ" було збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість за штрафними санкціями на загальну суму 63 849, 95 грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Пунктом 50.1 ст. 50 ПКУ передбачено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків, який самостійно виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, встановлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або представляє в наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті , не застосовуються.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 ПКУ платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно матеріалів справи позивач сплатив суму грошового зобов'язання з ПДВ за серпень 2014 року, з урахуванням поданого уточнюючого розрахунку до декларації від 26.09.2014, на протязі встановленого ст. 57 ПКУ 10-ти денного строку, що настав за останнім днем граничного строку для подання податкової декларації з ПДВ за серпень 2014 року.

П. 50.1 ст. 50 ПКУ передбачає сплату штрафу у разі виявлення факту заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів. У такому разі штраф обчислюється в розмірі 3-х або 5-ти відсотків від суми недоплати.

У відповідності із п. 120.2 ст. 120 ПКУ невиконання платником податків вимог, передбачених абзацами третім - п'ятим пункту 50.1 статті 50 ПКУ, щодо умов самостійного внесення змін до податкової звітності - тягне за собою накладення штрафу у розмірі 5 відсотків від суми самостійно нарахованого заниження податкового зобов'язання (недоплати).

При самостійному донарахуванні суми податкових зобов'язань інші штрафи, передбачені цією главою Кодексу, не застосовуються.

Відповідно до висновків Акту перевірки № 370/28-04-47/00186542 від 20.11.2014 встановлено наступні порушення ПАТ "ЗФЗ" податкового законодавства:

- п.п. "а" п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України в частині не нарахування штрафу від самостійно виявленої суми заниження податкового зобов'язання у сумі 1 276 999 грн., згідно уточненого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку із виправленням самостійно виявлених помилок.

За невиконання платником податків вимог, передбачених пунктом 50.1 статті 50, відповідальність платника передбачена п.120.2 ст.120 глави 11 розділу ІІ Податкового кодексу України, а саме: накладення штрафу у розмірі 5 відсотків від суми самостійно нарахованого заниження податкового зобов'язання.

Матеріалами справи підтверджено, що 20.09.2014 ПАТ "ЗФЗ" було подано податкову декларацію з ПДВ за серпень 2014 року в додатку № 8 до якої була допущена технічна помилка - невірно вказано податковий номер контрагента (що не є недоплатою про яку зазначається в пункту 50.1 статті 50 ПКУ).

26.09.2014 ПАТ "ЗФЗ" подано уточнюючий розрахунок до вказаної декларації, яким збільшено податкові зобов'язання з ПДВ за серпень 2014 року, в зв'язку із виключенням із складу податкового кредиту суми ПДВ, яка була сплачена на користь контрагента, чий податковий номер було зазначено із помилкою. При цьому штрафні санкції підприємством не нараховувалися.

Враховуючи викладене, ПАТ "ЗФЗ" не допустило виникнення недоплати в бюджет, оскільки сплатило податкові зобов'язання за серпень з урахуванням уточнень до 30.09.2014, тобто у встановлений законодавством 10-ти денний термін для сплати самостійно визначених податкових зобов'язань.

26.09.2014 ПАТ "ЗФЗ" подано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість за серпень 2014 року, в якому податкове зобов'язання до сплати становить 25 639 758 гривень.

Також ПАТ "ЗФЗ" 26.09.2014 надало до податкового органу лист № 12/307 від 26.09.2014, в якому просило позитивне значення з податку на додану вартість за серпень 2014 року в розмірі 25 639 758 гривень зарахувати в рахунок бюджетної заборгованості з цього податку станом на 26.09.2014, яку було сформовано за результатами декларацій з ПДВ у минулих періодах.

У відповіді податкового органу № 5330/10/28-04-47 від 03.10.2014 підтверджено зарахування у сплату податку на додану вартість за серпень 2014 року залишків невідшкодованих сум податку на додану вартість, зазначених підприємством у листі від 26.09.2014 № 12/307.

Зазначеним листом СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі МГУ Міндоходів підтверджено, що залік позитивного значення з податку на додану вартість за серпень 2014 року та бюджетної заборгованості з ПДВ було зроблено саме 26.09.2014.

Порушення строків сплати позитивного значення з податку на додану вартість за серпень 2014 року у розмірі 25 639 758,00 гривень встановлено не було.

У відповідності із п. 201.6 ст. 201 ПКУ контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Позивача було повідомлено про те, що в реєстрах виданих та отриманих податкових накладних ПАТ «ЗНЗ» та контрагента ПАТ «НЗФ» було виявлено розбіжності, в саме в реєстрах було зазначено невірно податковий номер контрагента (а не недоплата). Тому до даних правовідносин слід застосовувати саме п. 201.6 ст. 201 ПКУ, а не п. 50.1 ст. 50 ПКУ, що правомірно визначив суд першої інстанції.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції берет до уваги, що в силу п. 56.21. ст. 56 ПКУ, у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Отже, суд першої інстанції не допустив порушення норм матеріального та процесуального права, повно та всебічно дослідив матеріали та обставини справи, правильно встановив характер спірних правовідносин і для їх вирішення правильно застосував норми матеріального права. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої держаної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" до Спеціалізованої держаної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко

Суддя: Л.П. Туркіна