Справа № 806/5596/14
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2015-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Токарева М.С.
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"27" квітня 2015 р. Справа № 806/5596/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Бондарчука І.Ф.

Хаюка С.М.,

при секретарі Лялевич С.С. ,

за участю представників сторін:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "04" березня 2015 р. у справі за позовом Бердичівського геріатричного пансіонату Житомирської обласної ради до Державної фінансової інспекції в Житомирській області про визнання протиправними та скасування окремих пунктів вимог ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року Бердичівський геріатричний пансіонат Житомирської обласної ради звернувся в суд з позовом до Державної фінансової інспекції в Житомирській області про визнання протиправними та скасування пунктів 9,11,12,14 вимог від 01 квітня 2014 року №61-17/730 та №61-17/731.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 04 березня 2015 року позов задоволено частково. Постановлено визнати протиправними пункти вимоги 9, 11, 12, 14 в частині стягнення з осіб, винних у зайвих грошових виплатах, шкоду у порядку та розмірах встановлених ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України, а також в частині відшкодування за рахунок керівника, що допустив зайві грошові виплати, у разі пропуску встановленого строку, та скасувати їх.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятою постановою, Державна фінансова інспекція в Житомирській області оскаржила її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, Державною фінансовою інспекцією в Житомирській області було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Бердичівського геріатричного пансіонату Житомирської обласної ради за період з 01.10.2009 року по 30.11.2013 року. За результатами проведеної перевірки було складено акт від 14.03.2014 року №61-09/1, на підставі якого відповідачем було винесено вимогу №61-17/730 від 01.04.2014 про усунення виявлених ревізією порушень, зокрема:

за п.9 :

- стягнути з осіб винних у безпідставному списанні, списанні по завищеним нормам продуктів харчування в сумі 141698,75 грн.;

- в іншому випадку стягнути з осіб, винних у безпідставному списанні за рахунок бюджетних коштів продуктів харчування на суму 141698,75 грн. шкоду у порядку та розмірах встановлених ст.ст.130-136 КЗпП України;

- у разі пропуску встановленого строку - відшкодувати порушення за рахунок керівника, що допустив зайві грошові виплати ( ст.133 КЗпП);

за п.11 :

- стягнути з осіб винних у понаднормовому списанні пального (бензину А-95) в кількості 202 ,0 л в сумі 1589,03 грн.;

- в іншому випадку стягнути з осіб, винних у безпідставному списанні за рахунок бюджетних коштів палива на суму 1596,03 грн. шкоду у порядку та розмірах встановлених ст.ст.130-136 КЗпП України;

- у разі пропуску встановленого строку - відшкодувати порушення за рахунок керівника, що допустив зайві грошові виплати ( ст.133 КЗпП);

за п.12 :

- стягнути з осіб винних у безпідставному списанні пального 167 л на тсуму 1320,92 грн. у зв"язку з використанням спеціалізованого автомобіля медичної допомоги не за цільовим призначенням ;

- в іншому випадку стягнути з осіб, винних у безпідставному списанні за рахунок бюджетних коштів палива на суму 1320,92 грн. шкоду у порядку та розмірах встановлених ст.ст.130-136 КЗпП України;

- у разі пропуску встановленого строку - відшкодувати порушення за рахунок керівника, що допустив зайві грошові виплати ( ст.133 КЗпП);

за п.14 :

- вжити заходи щодо оформлення необхідних документів підопічної ОСОБА_3 для продовження нарахування їй пенсії та отримання пансіонатом коштів на її утримання.

- стягнути з осіб, якими не вжито заходів щодо оформлення пенсії вказаної підопічної, внаслідок чого проводилось незаконне витрачання бюджетних коштів на її утримання в сумі 49420,00 грн. шкоду у порядку та розмірі встановленому ст.130-136 КЗпП.

- у разі пропуску встановленого строку - відшкодувати порушення за рахунок керівника, що допустив зайві грошові виплати ( ст.133 КЗпП).

Вважаю зазначені пункти вимоги незаконними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов в частині визнання протиправними пунктів вимоги 9,11,12,14, суд першої інстанції виходив з того, що у ДФІ відсутні підстави для встановлення до підконтрольного органу вимоги щодо стягнення в порядку та розмірах, встановлених статтями 130-136 КЗпП України зайво виплачених коштів з винних осіб, оскільки такі збитки відшкодовуються в судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю.

Проте, з такими висновками погодитись неможливо, враховуючи таке.

Згідно з Положенням Державна фінансова інспекція України (далі - Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону № 2939-ХІІ, згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У справі, яка розглядається, Держфінінспекція пред'явила вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не за поданням адміністративного позову підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 15 квітня 2014 року (справа № 21-40а14).

Колегія суддів зауважує, що суд першої інстанції обґрунтовано послався у висновках на рішення Верховного Суду України у справі №21-93а14, однак неправильно витлумачив правову позицію суду вищої інстанції, а тому прийняв помилкове рішення.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального та процесуального права, що привели до неправильного вирішення справи та невідповідності висновків суду обставинам справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Житомирській області задовольнити, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "04" березня 2015 р. скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у позові Бердичівського геріатричного пансіонату Житомирської обласної ради до Державної фінансової інспекції в Житомирській області про визнання протиправними та скасування окремих пунктів вимоги,- в і д м о в и т и.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: І.Ф.Бондарчук

С.М.Хаюк

С.М.Хаюк

повний текст рішення виготовлено 27 квітня 2015 року

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Бердичівський геріатричний пансіонат Житомирської обласної ради пров.Перемоги,4,м.Бердичів,Житомирська область,1330

3- відповідачу: Державна фінансова інспекція в Житомирській області м-н С.П.Корольова,12,м.Житомир,10014

- ,