Справа № 2а/1770/1458/2011
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2011-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 2а/1770/1458/2011
Головуючий у 1-й інстанції: Дудар О.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"23" листопада 2011 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі :

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_2,

при секретарі Феськовій М.Ю. ,

за участю представника Рівненської митниці, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "26" липня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Рівненської митниці про визнання нечинною картки відмови в прийнятті митної декларації, зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

29.03.2011 року ОСОБА_3 звернулася з адміністративним позовом до Рівненської митниці про визнання нечинною картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України та зобовязання вчинити певні дії. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем неправомірно оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 07.12.2010р. №204000015/0/00081, оскільки позивачем не було порушено жодних вимог чинних нормативно-правових актів, які визначають пільговий режим митного оформлення транспортного засобу.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 26 липня 2011 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 26 липня 2011 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю .

Позивач в судове засідання не з"явився, про час та місце повідомлений належним чином, а тому відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, розгляд проводиться без його участі.

Представник митниці просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника у справі та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.10.1996р. громадянка ОСОБА_3 у відділі ГІРФО УМВС України в Рівненській області отримала дозвіл для виїзду на постійне проживання у США та 03.12.1996р. була знята з реєстраційного обліку в Україні.

24.11.2008р. громадянка ОСОБА_3 О.Д.3 під час переїзду на постійне місце проживання в Україну у зоні діяльності Ягодинської митниці в режимі тимчасового ввезення було ввезено автомобіль "Тoyota Sienna", кузов №4Т3ZF13C9WU022911, 1998рроку випуску, н.з.171КQP.

Громадянка ОСОБА_3 перебувала на консульському обліку в посольстві України в США з 30.11.2000р. по 27.02.2009р.

06.03.2009р. Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 за адресою в с.Великий Олексин, вул.Весняна,35 Рівненського району, Рівненської області.

22.06.2010р. чоловік позивачки ОСОБА_4 звернувся до Рівненської митниці щодо митного оформлення вказаного транспортного засобу.

02.08.2010р. митним органом щодо громадянки ОСОБА_3 було складено протокол про порушення митних правил №0247/20400/10 за ст.348 Митного кодексу України.

20.08.2010р. постановою Рівненського міського суду у справі №3-8929/10 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.348 Митного кодексу України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді конфіскації обумовленого автомобіля та ключа запалювання.

Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 20.09.2010р. було скасовано постанову Рівненського міського суду від 20.08.2010р. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, а справа - закрита за відсутністю складу правопорушення.

13.10.2010р. МПП «Брокер» за дорученням ОСОБА_3подано у Рівненську митницю вантажну митну декларацію для здійснення митного оформлення автомобіля "Тoyota Sienna", кузов №, 4Т3ZF13C9WU022911, 1998рроку випуску, н.з.171КQP.

07.12.2010р., за результатами розгляду поданої вантажної митної декларації та додаткових документів, Рівненською митницею оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №204000015/0/00081.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог , суд першої інстанції посилаючись на положення ст.ст.70,72 Митного кодексу України, п.12. ч.1 ст.8 Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України»від 13.09.2001р. N2681-III (далі Закон N2681-III) виходив з того, що при ввезенні на митну територію України звільняються від оподаткування, зокрема, особисті речі, що ввозяться (пересилаються) у разі переселення громадян на постійне місце проживання в Україну, в тому числі і механічні транспортні засоби (крім транспортних засобів за кодами 87.01, 87.02, 87.03, 87.04, 87.05 Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності), в кількості однієї одиниці таких транспортних засобів по кожній товарній позиції на повнолітнього громадянина.

При цьому, частиною 2 статті 8 Закону N2681-III передбачено, що дозволяється ввезення у разі переселення на постійне місце проживання на кожного повнолітнього громадянина одного механічного транспортного засобу за кодами 87.01, 87.02, 87.03, 87.04, 87.05 Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності за умови, що він є власником такого транспортного засобу не менше року та за умови перебування такого транспортного засобу на обліку в країні постійного місця попереднього проживання не менше року.

Митне оформлення транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для постійного користування здійснюється відповідно до Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005р. N1118 (у редакції наказу Державної митної служби України від 17.03.2008р. N 29), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.11.2005р. за N1428/11708 (далі Правила N1118).

Згідно з п.4.1 Правил N1118 якщо власником (уповноваженою особою) подано ВМД для митного оформлення ТЗ зі звільненням від оподаткування, то до завершення митного оформлення проводиться перевірка обґрунтованості цього звільнення. Митне оформлення ТЗ зі звільненням від оподаткування здійснюється за рішенням начальника митного органу або особи, яка його заміщує, прийнятим на підставі позитивного висновку комісії та відображеним як резолюція на аркуші погодження. У разі виявлення фактів, що підтверджують неможливість здійснення митного оформлення ТЗ зі звільненням від оподаткування, вирішується питання щодо сплати належних податків і зборів (обов'язкових платежів) або зворотного вивезення ТЗ за межі митної території України. Зворотне вивезення ТЗ здійснюється за заявою власника (уповноваженої особи) з оформленням ВМД. У разі заявлення в митній декларації неправдивих відомостей та надання митному органу документів з такими відомостями як підстави для звільнення від сплати податків і зборів, складається протокол про порушення митних правил.

Як вбачається з сертифіката власності на автомобіль (техпаспорта) №, виданого у штаті Вашингтон, США, ОСОБА_3 є власником автомобіля "Тoyota Sienna", 1998р.в., з 12.10.2007р. Відповідно до відміток митних органів США на вказаному сертифікаті власності зазначений автомобіль був експортований (вивезений) із США 18.04.2008р. (а.а.с.32-33).

Вищевказана інформація щодо зняття автомобіля з обліку у США підтверджується довідкою аудитора округу Грант штату Вашингтон, США, від 02.02.2009р., згідно з якою обумовлений транспортний засіб було відправлено в Україну у квітні 2008 року (а.а.с.34-35).

Таким чином, автомобіль "Тoyota Sienna" перебував на обліку в країні США, попереднього постійного місця проживання ОСОБА_3 США, з 12.10.2007р. по 18.04.2008р. Зворотного позивачем суду не доведено, жодних доказів не надано.

Відтак, на обумовлений транспортний засіб не поширюється режим пільгового оподаткування, передбачений ст.8 Закону N2681-III.

Крім того, відповідно до ст.1 Закону N2681-III громадяни-резиденти це громадяни України, іноземці, а також особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Громадяни-нерезиденти це іноземці, громадяни України, особи без громадянства, які мають постійне місце проживання за межами України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають на території України;

Постійне місце проживання це місце проживання на території будь-якої держави не менше одного року громадянина, який не має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом будь-якого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цією особою службових обов'язків або зобов'язань за договором (контрактом).

Таким чином, у випадку коли строк після отримання права на постійне проживання в Україні становить більше року, громадянин відповідно до норм Закону набуває статусу резидента.

Враховуючи викладене, право на ввезення громадянами транспортних засобів зі звільненням від оподаткування при переселенні на постійне місце проживання в Україну за умови наявності документів, визначених Правилами N1118, можливе протягом року з дати видачі документа, що дає право на постійне місце проживання в Україні.

Відповідно до ст.176 Митного кодексу України митний брокер (посередник) - це підприємство, що здійснює декларування товарів і транспортних засобів, які переміщуються через митний кордон України, і має ліцензію на право здійснення митної брокерської діяльності, видану спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи.

Згідно з ч.2 ст.177 Митного кодексу України взаємовідносини митного брокера з особою, яку він представляє, визначаються договором доручення.

Відповідно до ч.1 ст.179 Митного кодексу України митний брокер виконує повноваження в обсязі, встановленому за дорученням особи, яку він представляє, здійснювати будь-які операції, пов'язані з пред'явленням митному органу товарів, транспортних засобів та документів на них до митного оформлення.

Тобто, митний брокер надає посередницькі послуги з митного оформлення товарів і транспортних засобів, не є посадовою особою митного органу, а відтак підстави для покладення відповідальності за дії (бездіяльність) митного брокера на відповідача відсутні.

Згідно з ч.3 ст.179 Митного кодексу України митний брокер несе відповідальність, встановлену законом.

Позивачем не надано суду жодного доказу укладення договору доручення з митним брокером на митне оформлення спірного транспортного засобу, як не надано й доказів надання усіх необхідних документів для такого оформлення весною 2009 року (як це стверджує позивач) митному брокеру або безпосередньо Рівненській митниці. Крім того, суду не надано жодних доказів звернення позивача з цим питанням до Рівненської митниці у період з 24.11.2008р. по 22.06.2010р.

З листів Рівненської митниці громадянці ОСОБА_3 від 01.10.2010р. №01/48-18-5110-Б-7, від 25.10.2010р. 301/57-15-5616, від 30.11.2010р. №01/48-15-6492, від 09.12.2010р. №01/48-15-6733, від 24.12.2010р. №01/15-7071, від 01.02.2011р. №01/48-05-610-1-Б (а.а.с.16, 17, 18, 19, 21,22-23) вбачається, що відповідачем неодноразово надавалися позивачу розяснення про порядок митного оформлення транспортних засобів із наданням пільг в оподаткуванні у разі переселення громадян на постійне місце проживання.

Колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції, дослідивши в судовому засіданні надані сторонами по справі докази, обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки постанову Житомирським окружним адміністративним судом від 26 липня 2011 року винесено відповідно до позовних вимог з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і суд дав правильну оцінку обставинам справи, то колегія суддів апеляційної інстанції не знаходить підстав, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст.198, 200,205,206,2121,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 26 липня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: ОСОБА_5

ОСОБА_2

Повний текст виготовлено 28.11.2011 року

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 вул. Весняна, 35,с. Великий Олексин,Рівненський район, Рівненська область,35302

3- відповідачу ОСОБА_6 митниця вул.Соборна, 104,м.Рівне,33028