Справа № 804/622/15
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2015-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2015 р. Справа № 804/622/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Прокурора Індустріального району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство №32" про стягнення заборгованості, -
14 січня 2015 року Прокурор Індустріального району м. Дніпропетровська (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі - позивач) звернувся з позовною заявою до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство №32» (далі - відповідач, ТОВ «АТП №32») адміністративно - господарські санкції у розмірі 12 732, 11 грн.
В обґрунтування прокурор зазначає, що відповідач не сплачує внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в результаті чого має заборгованість у розмірі 12 732, 11 грн.
Прокурор у судове засідання з'явився, надав клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні, адміністративний позов підтримав в повному обсязі.
Позивач в судове засідання з'явився, до початку засідання надав до суду заяву про розгляд справи в письмовому провадженні, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позовну заяву.
Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких зазначив наступне.
Згідно зі статтею 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» №875 - ХІІ працевлаштування інвалідів здійснюється центральним органом виконавчої влади з питань праці та соціальної політики, органами місцевого самоврядування, громадськими організаціями інвалідів.
Законом України від 23 лютого 2006 року №3483-ІV «Про внесення змін до деяких законів України щодо реалізації інвалідами права на трудову зайнятість» зазначену статтю було викладено в іншій редакції, а ЗУ №275 - ХІІ доповнено статтею 18-1, за змістом якої пошук підходящої роботи для інваліда здійснює державна служба зайнятості. Таким чином, обов'язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком займатись пошуком інвалідів для працевлаштування.
Відповідач вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо направлення уповноваженими органами необхідної кількості інвалідів для працевлаштування, щодо невжиття відповідачем усіх залежних від нього заходів щодо створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, а тому на нього не може бути покладена відповідальність за не направлення уповноваженими органами необхідної кількості інвалідів для працевлаштування, відсутність у населеному пункті за місцезнаходження підприємства інвалідів, які бажають працевлаштуватись.
З огляду на викладене відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
За таких обставин суд, керуючись положеннями ч. 6 ст.128 КАС України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи та подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд прийшов до наступного.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, на директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство №32» ОСОБА_3, який призначений на посаду наказом № 126-К від 01.09.2010, відповідно до статуту ТОВ «АТП №32» покладений обов'язок щорічно здавати до Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіти за формою 10 - ПІ про зайнятість на працевлаштування інвалідів, що складаються бухгалтерами позивача.
Відповідно до звіту за формою 10-ПІ про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2011 звітний рік, який складено 29 лютого 2012 року головним бухгалтером ОСОБА_4 та затверджено директором ОСОБА_3, встановлена середньооблікова кількість штатних працівників - 112 осіб, нормативна кількість інвалідів - 4 особи.
Згідно Витягу з Акту перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування №04-01-69/325 від 27.11.2013, територіальною державною інспекцією з питань праці у Дніпропетровській області встановлено, що у звіті з праці ТОВ «АТП №32» форми 1 -ПВ за 2011 рік та у звіті форми 10 ПІ встановлені розбіжності у середньообліковій кількості штатних працівників, що впливає на розрахунок нормативної кількості інвалідів. Так у формі 1-ПВ зазначена середньооблікова кількість 11 8 осіб (нормативна кількість інвалідів - 5 осіб), у формі 10-ПІ зазначена середньооблікова кількість штатних працівників - 112 осіб (нормативна кількість інвалідів - 4 особи). Перевіркою встановлений факт невиконання нормативу, у звіті зазначено 4 працюючих інваліда при нормативі 5 осіб.
Суд зазначає, що за результатом розгляду зазначеного кримінального провадження Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 02.07.2014 постановлено вирок, яким директора ТОВ «АТП №32» ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст. 366 КК України, а саме: у видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів (службове підроблення). Вказаний вирок набрав законної сили 04.08.2014.
Згідно із ч. 4 ст. 72 КАС України підставою для звільнення від доказування є вирок суду у кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов'язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.
Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.
Страхові внески нараховуються незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати.
Згідно з підп. 9.3.2 пунктом 9.3 статті 9, пунктом 10.1 статті 10 Інструкції та частини 9 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у разі, коли страхувальник не сплачує (не перераховує) або несвоєчасно сплачує (несвоєчасно перераховує) страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі донараховані ним самостійно або органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу, а на суми простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків (недоїмки) та своєчасно не сплачені (не перераховані) фінансові санкції нараховується пеня в розмірі 0,1 % суми недоплати за кожний день прострочення платежу.
Таким чином, загальна сума боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство №32» становить 12 732, 11 грн.
Відповідачем самостійно сума страхових внесків та фінансових санкцій не сплачена, що стало підставою для звернення з зазначеним позовом до суду та підтверджується довідкою-розрахунком.
Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що на час розгляду справи сума боргу відповідачем не сплачена в добровільному порядку, відповідних доказів сплати боргу відповідачем під час судового розгляду справи не надано, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 86, 128, 159-163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Прокурора Індустріального району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство №32» про стягнення заборгованості - задовольнити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко