Справа № 804/19896/14
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2015 рокусправа № 804/19896/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Туркіної Л.П. Проценко О.А.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці про поновлення на роботі,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що позивачем порушено спеціальні обмеження, спрямовані на запобігання та протидію корупції щодо неповідомлення особою безпосередньо керівника про наявність конфлікту інтересів. При цьому, притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, відповідно до ст.. 22 ЗУ "Про засади запобігання і протидії корупції" має тягнути за собою звільнення правопорушника з посади у триденний строк з дня отримання органом державної влади відповідного судового рішення, яке набрало законної сили.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно якої позивач просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що Наказом МВС України на Придніпровській залізниці від 19 листопада 2014 року № 120 о/с "По особовому складу" він був звільнений з органів МВС у запас (з поставкою на військовий облік) з 19.11.2014 року; вважає, що дії та наказ Управління МВС України на Придніпровській залізниці від 19 листопада 2014 року протиправний та підлягає скасуванню. Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що він притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 172-7 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за порушення вимог щодо повідомлення про конфлікт інтересів. При цьому конфлікт інтересів це не наявність в підпорядкуванні близьких осіб або підпорядкованість близьким особам (обмеження щодо роботи близьких осіб), а суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність якої може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень, (що є не тотожними поняттями).

В запереченнях на апеляційну скаргу зазначено, що рішення суду є законним та обґрунтованим тому скасуванню не підлягає. Представник відповідача зазначає, що коли обставини, що можуть призвести до виникнення конфлікту інтересів, склалися після призначення на посаду, працівник органу чи підрозділу внутрішніх справ покинення невідкладно повідомити в письмовій формі свого безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів. При цьому, позивач на підставі наказу був призначений на посаду першого заступника начальника ЛВ - начальника слідчого відділення ЛВ та в період з 27.02.2013 року по 29.05.2014 року звільнив від дисциплінарного стягнення та надав частину невикористаної щорічної відпустки своєму брату - оперативному черговому чергової частини штабу ЛВ старшому лейтенанту міліції ОСОБА_3 Факт конфлікту інтересів вже був досліджений Павлоградським міськрайонним судом та Апеляційним судом Дніпропетровської області. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, справу розглядати у відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали доводи апеляційної скарги, просили апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та в задоволенні позову відмовити. Надали пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 червня 1995 року позивач був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ України (наказ УМВСТ № 31 л/с від 22.06.1995 p.). 27 лютого 2013 року позивач був призначений на посаду першого заступника начальника лінійного відділу - начальник слідчого відділення лінійного відділу на ст. Павлоград Управління МВС України на Придніпровській залізниці. Наказом Управління МВС України на Придніпровській залізниці від 19 листопада 2014 року № 120 о/с "По особовому складу" позивач був звільнений з органів МВС у запас (з постановкою на військовий облік) з 19.11.2014 року за п. 64 "й" "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ".

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", норми "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ", затверджене Постановою КМУ від 29.07.1991 року № 114, "Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України", затверджених Наказом МВС України №155 від 22 лютого 2012 року, норми Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", встановлено обмеження щодо безпосереднього підпорядкування осіб, передбачених у ч. 1 ст. 4 даного закону, у зв'язку з виконанням своїх службових повноважень (конфлікту інтересів).

Частиною 2 ст. 9 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" визначено, що при виникненні конфлікту інтересів особи зобов'язані вчинити заходи направлені на усунення обставин, що виникли.

Статтею 14 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" передбачено обов'язок вжити будь - яких невідкладні дії, які б унеможливлювали конфлікт інтересів та обов'язкове письмове повідомлення безпосереднього керівника про існуючий конфлікт інтересів.

При цьому, у VI розділі "Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України", затверджених Наказом МВС України №155 від 22 лютого 2012 року, визначено, що працівник органів внутрішніх справ зобов'язаний у межах своїх повноважень вживати заходів щодо недопущення конфлікту інтересів, а саме будь - якої можливості виникнення суперечностей між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність яких може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень.

Зокрема, коли обставини, що можуть призвести до виникнення конфлікту інтересів, склалися після призначення на посаду, працівник органу чи підрозділу внутрішніх справ повинен невідкладно повідомити у письмовій формі свого безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів.

Отже, з наведеного вбачається, що на посадових осіб органів внутрішніх справ поширюється дія Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", у відповідності до якого особи - суб'єкти корупційних правопорушень мають всіляко уникати конфлікту інтересів, а у випадку його виникнення обов'язково письмово повідомити керівника про існуючий конфлікт інтересів та вжити відповідних заходів щодо його уникнення.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 на підставі наказу начальника Управління МВС України на Придніпровській залізниці № 23 - о/с від 27 лютого 2013 року, був призначений на посаду першого заступника начальника лінійного відділу - начальника слідчого відділення лінійного відділу на станції Павлоград Управління МВС України на Придніпровській залізниці та у період з 27 лютого 2013 року по 29 травня 2014 року, виконуючи обов'язки тимчасово виконуючого обов'язки начальника лінійного відділу, звільнив від дисциплінарного стягнення та надав частину невикористаної щорічної відпустки своєму брату - оперативному черговому чергової частини штабу лінійного відділу на станції Павлоград старшому лейтенанту міліції ОСОБА_3

Отже, позивач, будучи суб'єктом корупційного правопорушення, та знаючи про існуючий конфлікт інтересів, діяв в супереч встановлених правил професійної етики працівників органів внутрішніх справ, належним чином (у письмовій формі) не повідомив свого керівника про існуючий конфлікт інтересів та не вжив заходів щодо уникнення обставин пов'язаних з його виникненням, вирішивши питання щодо свого рідного брата - ОСОБА_3 про дострокове зняття дисциплінарного стягнення та надання йому частини щорічної чергової відпустки, що підтверджується копіями наказів від 14.11.2013 року та наказом 29.11.2013 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що факт конфлікту інтересів вже був досліджений Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області (Постанова від 13.08.2014 року № 185/6016/14-п - а.с. 53-54) та Апеляційним судом Дніпропетровської області (Постанова 17.09.2014 року - а.с. 58-59).

При цьому, в Постанові суду апеляційної інстанції зазначено, що у відповідності до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про засади запобігання та протидії корупції", встановлено обмеження щодо безпосереднього підпорядкування осіб, передбачених у ч. 1 ст. 4 Закону України "Про засади запобігання та протидії корупції", у зв'язку з виконанням своїх службових повноважень (конфлікту інтересів). У частині 2 ст. 9 Закону України "Про засади запобігання та протидії корупції"зазначено, що при виникненні конфлікту інтересів особи зобов'язані вчинити заходи направлені на усунення обставин, що виникли. Суд апеляційної інстанції, що розглядав справу про вчинення адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП (а.с. 58-59) чітко визначив, що ОСОБА_1 порушив спеціальні обмеження, спрямовані на запобігання та протидію корупції - щодо не повідомлення особою безпосередньо керівника у випадках, передбачених діючим законодавством, про наявність конфлікту інтересів.

Отже, в силу Постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.09.2014 року (а.с. 58-59), ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 КУпАП.

У свою чергу, притягнення до адміністративної відповідальності за це правопорушення відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України "Про засади запобігання та протидії корупції" має тягнути за собою звільнення правопорушника з посади у триденний строк з дня отримання органом державної влади копії відповідного судового рішення, яке набрало законної сили. Про звільнення з посади у зв'язку з притягненням до відповідальності за корупційне правопорушення, пов'язане з порушенням обмежень, передбаченим вищевказаним Законом України, керівник органу державної влади у триденний строк письмово повідомляє суд, який постановив обвинувальний вирок або прийняв постанову про накладення адміністративного стягнення за корупційне правопорушення, та спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань державної служби.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. п.1 ч.1 ст.198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці про поновлення на роботі - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна

Суддя: О.А. Проценко