Справа № 2а-359/11
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2011-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

іменем України

"04" жовтня 2011 р. Справа № 2а-359/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Коростень Житомирської області на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "22" лютого 2011 р. у справі № 2а-359/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Коростень Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов"язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИЛА:

27 листопада 2009 року ОСОБА_3 звернувся до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Коростень Житомирської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 лютого 2011 року позов задоволено частково: визнано дії управління Пенсійного фонду України в м. Коростень щодо нарахування та виплати коштів, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відносно ОСОБА_3 неправомірними.

Стягнуто з управління Пенсійного фонду України в м. Коростень на користь ОСОБА_3: 14634 грн. заборгованості по компенсаційних виплатах непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.11.2008 року по 01.11.2009 року.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати постанову. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необєктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Позивач та відповідач не скористалися своїм правом на участь в судовому засіданні: повноважних представників в засідання суду не направили, про причини неявки суд не повідомили хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки.

За таких підстав, з врахуванням приписів ч.4 ст.196 КАС України, п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд апеляційної скарги здійснюється судової колегією за відсутності позивача та представника відповідача, в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадови і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач, є пенсіонером та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Коростень та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991р. віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, а також є потерпілим від аварії на ЧАЄС 3-ї категорії, що підтверджується відповідними посвідченням та довідкою.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств та відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій, тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

При цьому, визначаючи базову величину, з якої розраховується сума допомоги згідно зі ст.39 Закону, відповідачу слід керуватися розміром мінімальної заробітної плати, а не сумою, передбаченою Постановою Кабінету Міністрів України "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 26.07.1996 року №836.

Виходячи із засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні спору в частині того, яка сума підлягає стягненню з відповідача за визначений позивачкою період, застосуванню підлягають саме статті 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Тому позивач, відповідно до ст.39 Закону, як непрацюючий пенсіонер, має право отримувати доплату до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року №497 "Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду" на органи Пенсійного фонду України покладено обов'язок щодо виплати пенсій та доплат до пенсій, які передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, обов'язок проводити нарахування та виплату пенсіонерам сум, передбачених ч.2 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відноситься до відання органів Пенсійного фонду України, а отже відповідач по справі є належним.

З матеріалів справи вбачається, що 27.11.2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача та стягнути на його користь з управління Пенсійного фонду України в м. Коростень Житомирської області 36732 грн. невиплачених коштів, передбачених ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.11.2006 року по 31.10.2009 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції помилково стягнув з відповідачів на користь позивача конкретно визначену суму такої доплати за вказаний період та вийшов за межі компетенції, встановленої Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно частини 1 статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Таким чином, постанова Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 лютого 2011 року в частині стягнення конкретних сум з управління Пенсійного фонду України в м.Коростені Житомирської області 14634 грн. заборгованості по компенсаційних виплатах непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 01.11.2008 року по 01.11.2009 року на користь ОСОБА_3 підлягає скасуванню з прийняттям в цій частині нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Позовна заява ОСОБА_3 в частині стягнення з управління Пенсійного фонду України в м.Коростені Житомирської області 14634 грн. заборгованості по компенсаційних виплатах непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 01.11.2008 року по 01.11.2009 року підлягає до задоволення частково, шляхом зобов'язання відповідача провести нарахування та виплату ОСОБА_3 доплати до заробітної плати відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 27.11.2008 року по 27.11.2009 року.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Коростень Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "22" лютого 2011 р. у справі №2а-359/11 скасувати в частині стягнення конкретних сум з управління Пенсійного фонду України в м. Коростень Житомирської області заборгованості по компенсаційних виплатах непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 01.11.2008 року по 01.11.2009 року на користь ОСОБА_3 і прийняти в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Резолютивну частину постанови викласти у такій редакції:

"Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в м.Коростень Житомирської області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_3 коштів, передбачених ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду в м. Коростень Житомирської області провести нарахування та виплату ОСОБА_3 доплату до пенсії відповідно до ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в розмірі двох мінімальних заробітних плат, за період з 27.11.2008 року по 27.11.2009 року, щомісячно, з урахуванням проведених виплат.

В решті позову відмовити."

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1, 11500

3- відповідачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Коростень Житомирської області вул.Сосновського,46, м.Коростень, Коростенський район, Житомирська область,11509