Справа № 2а/1711/115/11
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2011-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 2а/1711/115/11
Головуючий у 1-й інстанції: Демчина Т.Ю.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"16" листопада 2011 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні у м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області на постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від "31" січня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

12.01.2011року позивач звернувся з позовом про визнання протиправними дій УПФУ в м.Кузнецовську щодо не призначення та нездійснення йому перерахунку основної та додаткової пенсії відповідно до розмірів, визначених ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов'язання відповідача здійснити такий перерахунок і виплатити недоплачену пенсію з 15.11.2010 року.

Постановою від 31.01.2011р. Кузнецовський районний суд адміністративний позов задовольнив. Визнав неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачу у призначенні, перерахунку та виплаті позивачу державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, передбачених ст..ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобов'язано ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську призначити , провести перерахунок та виплатити позивачу починаючи з 15.11.2010року державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірах, встановлених ст.ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати постанову суду та прийняти новий судовий акт про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню підлягає частково виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач є потерпілим від аварії на ЧАЕС 1-ї категорії і має 3-ю групу інвалідності, що пов"язана з Чорнобильською катастрофою (а.с.3,5).

З 8.02.2006 року позивачу призначено пенсію по віку відповідно до Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування " (а.с.8).

15 листопада 2010 року позивач звернувся із заявою в якій просив відповідача призначити, нараховувати та виплачувати йому основну та додаткову пенсії , як інваліду третьої групи відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с.6), однак, відповідачем йому в цьому було відмовлено(а.с.9).

Відповідно до вимог статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи(надалі Закон №796), обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. В усіх випадках розмір пенсій для інвалідів по Ш групи інвалідності, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчими 6 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст. 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю, інвалідам 3-ї групи, віднесеним до категорії-1, виплачується у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №550 від 28.05.2008 року, відповідачем встановлені конкретні розмірі пенсії та додаткової пенсі тоді як ст. ст. 62 та 67 Закону №796 Кабінету Міністрів України надано право проводити лише роз"яснення порядку застосування цього Закону, підвищувати розмір доплат, пенсій і компенсацій, передбачених цим Законом, відповідності до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати, але не зменшення їх та встановлення їх у твердій сумі, яка не відповідає Закону.

Частиною 4 ст.9 КАС України визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року №497 "Про забезпечення виконання функцій з призначення і виплати пенсій органами Пенсійного фонду" на органи Пенсійного фонду України покладено обов"язок щодо виплати пенсій та доплат до пенсій, які передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, обов"язок проводити нарахування та виплату пенсіонерам сум, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відноситься до відання органів Пенсійного фонду України, а отже відповідач по справі є належним.

Згідно ст.15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-Х11, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Цією нормою надано право особі обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом N 1788-XII або спеціальним Законом N 796-XII.

Обставини справи свідчать про те, що позивач з 15 листопада 2010 року обрав умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені спеціальним Законом N 796-XII, а саме , як свідчить заява позивача, він виявив бажання отримувати пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання як інвалід 3-ї групи пов"язаного з Чорнобильською катастрофою (а.с.6).

Так як позивач обрав основний вид пенсії передбачений ст.54 Закону №796-ХП, то колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про те , що відповідач зобов"язаний проводить нарахування та виплату даної основної пенсії та додаткової пенсії за шкоду , заподіяну здоров"ю в розмірах визначених ст.ст.50,54 Закону №796-Х11 без обмеження у часі з 15 листопада 2010 року, адже право позивача на зазначені пенсії в даному випадку виникло лише з часу звернення до відповідача з відповідною заявою, так як до цього часу позивач перебував на пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування ".

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильність висновків суду 1-ї інстанції щодо застосування норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.183-2,195,198,200,205,206,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від "31" січня 2011 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: ОСОБА_5

ОСОБА_2

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 вул.Комарова, 6,смт.Рафалівка,Володимирецький район, Рівненська область,34371

3- відповідачу ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Кузнецовську Рівненської області м-н Будівельників, 2,м.Кузнецовськ,Рівненська область,34400