Справа № 813/756/15
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2015-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2015 року № 813/756/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого - судді Хоми О.П.,

судді Кравціва О.Р.,

судді Лейко-Журомської М.В.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського В.М.,

з участю представників: позивача ОСОБА_1,

відповідача Лешика І.П., відповідача Хар М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, головного державного інспектора інспекційного відділу м. Львова Хар Марти Іванівни про скасування припису,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить визнати протиправним та скасувати припис №06/01-п про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт від 22.01.2015 року, винесений головним державним інспектором інспекційного відділу м. Львова Хар Мартою Іванівною щодо ОСОБА_4.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, оскаржуваним приписом, складеним головним державним інспектором інспекційного відділу м. Львова Хар М.І. на підставі акту перевірки №06/01-ш від 22.01.2015 року, зобов'язано ОСОБА_4 зупинити подальше виконання будівельних робіт з дати отримання припису до отримання права на виконання будівельних робіт згідно чинного законодавства. Відповідач не з'ясував які саме роботи проводилися позивачем, в чому вони полягали і чи поширюється на їх виконання вимоги частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». З посиланням на статтю 32, частину першу статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» вважає, що припис є протиправним та підлягає скасуванню.

В порядку статті 52 КАС України судом проведено заміну відповідача з Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області на Державну архітектурно-будівельну інспекцію України (далі - ДАБІ України) та головного державного інспектора інспекційного відділу м. Львова Хар М. І.

Позивач ОСОБА_4, її представники ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснили, що 22.01.2015 року відповідачем не здійснювалася перевірка, акт перевірки №06/01-ш від 22.01.2015 року був підписаний позивачем за місцем знаходження Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області по вул. Генерала Чупринки, 71 у м. Львові. Ствердили, що прибудова балкону до квартири АДРЕСА_1 фактично була здійснена у 2012 році не позивачем, а її чоловіком. Підтвердили відсутність затвердженої проектної документації та наявність зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних норм як станом на 2012 рік, так і станом на січень 2015 року. Крім цього, позивач ОСОБА_4 пояснила, що хоче покласти на балконі підлогу, постелити лінолеум, утеплити балкон та поставити вікна. Визнала, що виконання робіт з прибудови балкону до квартири, співвласницею якої вона є і де проживає з сім'єю, без відповідних дозвільних документів є порушенням. Проте вважала, що підписаний нею власноручно акт перевірки №06/01-ш від 22.01.2015 року, протоколи № 06/01 ш/1 від 22.01.2015 року та № 06/01 ш/2 від 22.01.2015 року та припис №06/01-п від 22.01.2015 року необхідні для узаконення самовільного будівництва балкону, проведеного з метою покращення житлових умов. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача ДАБІ України Лешик І.П. в судовому засіданні позову не визнав з підстав, викладених у письмовому запереченні. Пояснив, що за результатами проведеної державним інспектором Департаменту ДАБІ у Львівській області позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ОСОБА_4 було встановлено, що остання як співвласниця квартири АДРЕСА_1 проводить будівельні роботи шляхом добудови балкону (ІІІ категорія складності). На час перевірки встановлено консольну бетонну плиту (розміром 10,0 х 1,2). Будівельні роботи розпочато без розробленої та затвердженої проектної документації та без права на виконання будівельних робіт (реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт), що є порушенням ст.7, ч.1 ст.9, абз.4 ч.1 ст.27 Закону України «Про архітектурну діяльність» та п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». З посиланням на вказані норми, а також Постанову КМУ №553 від 23.05.2011 року зазначив, що за відсутності у позивача документів на право виконання будівельних робіт державний інспектор мав підстави для винесення оскаржуваного припису. Зазначив, що вимога припису не стосується зобов'язання позивачка здійснити знесення, перебудову або вчинити будь-які інші дії щодо руйнації чи знищення уже збудованого об'єкта самочинного будівництва, а зобов'язує позивача вчинити дії на отримання усіх необхідних документів, що дають право виконувати будівельні роботи. Без документу на право виконання будівельних робіт позивач не зможе здати об'єкт в експлуатацію та відповідно оформити право власності на квартиру із збільшеною площею після проведення даної реконструкції. Добудову балкону віднесено до III категорії складності на підставі інформаційної довідка НДІ «ПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» Вважає оскаржений припис законним. Просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідач головний державний інспектор інспекційного відділу м. Львова Хар М.І. в судовому засіданні позову не визнала. Пояснила, що 22.01.2015 року була проведена позапланова перевірка за місцем проживання позивача. У будинку АДРЕСА_1 багато мешканців самовільно будували і будують балкони, тому на цьому об'єкті була неодноразово. Підтвердила, що фактично на день перевірки, окрім консольної плити були зроблені перегородки з металевого профілю. Відобразила у акті лише наявність консольної плити тому, що саме вона впливає на несучі конструкції стіни. Вважає оскаржений припис законним. Просила відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

22.01.2015 р. головним державним інспектором Інспекційного відділу міста Львова Хар М І. проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ОСОБА_4 на об'єкті будівництва з добудови балкону до квартири АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Перевірка проведена на підставі звернення Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради №7/13-14/4-458 від 26.11.2014 р. (а.с.83).

При цьому до відповідача було скеровано акт-попередження №222 від 27.10.2014 року, складений міським комунальним підприємством «ЛКП «Балатон-404» відділу житлового господарства Шевченківської рай адміністрації на ім'я ОСОБА_4 (а.с.84).

Як зазначено у акті-попередженні, 27.10.2014 року виявлено самовільне влаштування балконної плити, розміром 10,0 х 1,20 м до квартири АДРЕСА_1, будівельні роботи розпочато у жовтні 2014 року.

Позивач ОСОБА_4 одержала примірник акту-попередження 27.10.2014 року, у якому власноручно написала, що «самовільно збудувала бетонну плиту під балкон у зв'язку із покращенням житлових умов» (а.с.84 на звороті).

Позаплановою перевіркою встановлено, що ОСОБА_4 - співвласниця квартири АДРЕСА_1 (свідоцтво на право власності на квартиру від 28.02.2012р. НОМЕР_1) проводить будівельні роботи з добудови балкону до квартири АДРЕСА_1 (3 категорія складності).

Результати перевірки оформлені актом № 06/01 ш від 22.01.2015 р. (а.с. 9-10).

Як слідує з акту, перевіркою встановлено, що ОСОБА_4 самовільно встановлено консольну бетонну плиту (розміром 10,0 х 1,2м). Будівельні роботи розпочато без розробленої та затвердженої проектної документації та без права на виконання будівельних робіт (реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт), чим порушено ст. ст. 7,9,27 Закону України «Про архітектурну діяльність» та п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За наслідками перевірки 22.01.2015 року складено два протоколи про адміністративне правопорушення № 06/01 ш/1 про порушення ОСОБА_4 вимог частини 1 статті 96 КУпАП (а.с. 11-12) та № 06/01 ш/2 про порушення ОСОБА_4 вимог частини 8 статті 96 КУпАП (а.с. 13-14).

Також за наслідками перевірки головним державним інспектором Інспекційного відділу у місті Львові Хар М І. видано припис № 06/01-ш від 22.01.2015 року.

Вказаний припис містить вимогу зупинити виконання будівельних робіт з дати отримання припису до отримання права на виконання будівельних робіт згідно чинного законодавства (а.с. 15-16).

28.01.2015 року директором Департаменту ДАБІ у Львівській області видано направлення на здійснення позапланової перевірки виконання ОСОБА_4 вимог припису № 06/01-ш від 22.01.2015 року (а.с. 90).

Результати перевірки оформлені актом № 14/01-ш від 29.01.2015р (а.с. 91).

Як слідує з акту, перевіркою встановлено, що ОСОБА_4 зупинила будівельні роботи добудови балкону до квартири АДРЕСА_1, чим виконала вимоги припису від 22.01.2015 року № 06/01-ш про зупинення виконання будівельних робіт до отримання права на виконання робіт.

Постановою заступника директора Департаменту - начальника інспекційного відділу у м.Львові Полюгою З.М. від 29.01.2015 року № 1ш/7-ф/пз, ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення, передбачені частиною 1 статті 96 КУпАП та частиною 8 статті 96 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 8 500 гривень (а.с.8).

Вирішуючи спір, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI).

Державний архітектурно-будівельний контроль, як визначено статтею 41 Закону № 3038-VI, це - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону та видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (частина четверта статті 41 Закону № 3038-VI).

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності, визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. № 553 (далі - Порядок).

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції.

Державний архітектурно-будівельний контроль, відповідно до пункту 5 Порядку, здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Підстави для проведення позапланової перевірки визначені пунктом 7 Порядку, серед яких є виявлення факту самочинного будівництва об'єкта та звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Згідно з пунктами 16 та 17 Порядку, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис).

Частиною першою статті 27 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20 травня 1999 року № 687-XIV (далі - Закон №687-XIV) визначено обов'язки замовників та підрядників, відповідно до абзацу четвертого якої вони зобов'язані забезпечувати будівництво об'єктів архітектури згідно з робочою документацією, застосовувати будівельні матеріали, вироби і конструкції, які відповідають державним стандартам, нормам і правилам і такі, що пройшли сертифікацію, якщо вона є обов'язковою.

Порядок розроблення та затвердження проекту об'єкта архітектури передбачений статтею 7 Закону №687-XIV.

Відповідно до наведених у статті 1 цього закону основних визначень, об'єктами архітектурної діяльності(об'єктами архітектури) є будинки і споруди житлово-цивільного призначення та їх комплекси, а проектом - документація для будівництва об'єктів архітектури, що складається з креслень, графічних і текстових матеріалів, інженерних і кошторисних розрахунків, які визначають містобудівні, об'ємно-планувальні, архітектурні,

конструктивні, технічні та технологічні рішення, вартісні показники конкретного об'єкта

архітектури, та відповідає вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил.

Статтею 9 Закону №687-XIV встановлено, що будівництво об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». При цьому під будівництвом розуміється нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт.

Відповідно до частини 1 статті 34 Закону № 3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після:

- направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно - будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю) - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування;

- реєстрації органом державного архітектурно - будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до І-ІІІ категорій складності;

- видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Відповідно до пункту 7 Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 557 від 27.04.2011р., під чає проведення державного архітектурно - будівельного контролю на об'єктах самочинного будівництва (у разі відсутності проектної документації) категорія складності таких об'єктів визначається посадовими особами Держархбудінспекції та її територіальних органів, а в разі необхідності - шляхом проведення експертизи експертною організацією чи експертом, що має відповідний сертифікат.

Як видно із інформаційної довідки НДІ «ПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ», наданої на усну вимогу відповідача, житловий будинок по вул. Тичини, 21 у м. Львові відноситься до 3 категорії складності (а.с. 87).

Системний аналіз вищевказаних положень Законів № 3038-VI та №687-XIV свідчить, що розпочати будівництво балкону до квартири багатоповерхового житлового будинку, яким є будинок №21 по вул. Тичини у м. Львові і який відноситься до 3 категорії складності, позивач міг лише після виконання ним вимог частини 1 статті 34 Закону № 3038-VI, що передбачає розроблення та затвердження проектної документації та реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 проектної документації не мала, декларацію про початок виконання будівельних робіт на реєстрацію до Департаменту ДАБІ України у Львівській області не подавала.

Позивач ОСОБА_4 підтвердила це в судовому засіданні 24 квітня 2015 року, в якому брала участь особисто.

Доводи позивача про те, що прибудова балкону до квартири була здійснена у 2012 році, а не у 2014 році спростовуються такими зібраними по справі письмовими доказами: актом-попередженням №222 від 27.10.2014 року, власноручно підписаним ОСОБА_4, яким встановлено, що будівництво розпочато у жовтні 2014 року (а.с.84), а також технічними висновками за результатами обстеження квартири №102 в будинку за адресою вул. Тичини, 21 у м. Львові, складеними у лютому 2015 року, де у плані квартири (існуючий стан) (а.с.106) балкон відсутній, проте балкон наявний у плані квартири (після реконструкції) (а.с.107).

Щодо тверджень позивача про те, що будівництво балкону здійснювала не вона, а її чоловік, який також є співвласником квартири АДРЕСА_1, то вказана обставина жодним чином не спростовує факту відсутності розробленої та затвердженої проектної документації та зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт з добудови балкону до квартири, де проживає сім'я ОСОБА_4.

Приписом № 06/01-ш від 22.01.2015 року ОСОБА_4 зобов'язано зупинити виконання будівельних робіт з дати отримання припису до отримання права на виконання будівельних робіт згідно чинного законодавства.

Оскільки ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що хоче покласти на балконі підлогу, постелити лінолеум, утеплити балкон та поставити вікна, то невиконання нею таких робіт, що підтверджено актом перевірки № 14/01-ш від 29.01.2015 р., свідчить про фактичне виконання оскаржуваного припису, тобто згоду з вказаною у ньому вимогою.

Що стосується доводів ОСОБА_4, яка підтвердила власноручне підписання акту-попередження 27.10.2014 року, акту перевірки № 06/01 ш від 22.01.2015 р., протоколів про адміністративне правопорушення № 06/01 ш/1 та № 06/01 ш/2, припису № 06/01-ш від 22.01.2015 року, про те, що вона думала, що ці документи необхідні для узаконення самочинного будівництва балкону, то суд розцінює їх як такі, що спрямовані на ухилення від сплати адміністративного штрафу, накладеного на неї постановою від 29.01.2015 року № 1ш/7-ф/пз. Позивач є повнолітньою та повносправною особою, вміє читати та писати, тому повинна зрозуміти суть підписаних нею документів навіть за відсутності юридичної освіти, на що покликалися представники позивача у судовому засіданні.

За правилами, встановленими статтею 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини другої статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідачі вказані вимоги щодо обов'язку довести правомірність свого рішення виконали.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повно важення надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши припис від 22.01.2015 року № 06/01-ш про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт, суд дійшов переконання, що такий відповідає вимогам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про архітектурну діяльність» та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та прийнятий з дотриманням передбачених статтею 2 КАС України принципів, тому позов є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень статті 94 КАС України не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови відповідно до частини другої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя Хома О.П.

Суддя Кравців О.Р.

Суддя Лейко-Журомська М.В.