Справа № 804/14053/14
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2015-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 квітня 2015 рокусправа № 804/14053/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Шлай А.В. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерна компанія «Кріпто» до Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інженерна компанія «Кріпто» звернулось з адміністративним позовом до Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 21.03.2014 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення від 21.03.2014 року № , від 11.06.2014 року № 1, від 21.03.2014 № винесені Верхньодніпровською ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив останню задовольнити на підставах, що в ній зазначені та скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове - про відмову у задоволенні позову.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України не перешкоджає розгляду справи за відсутністю останнього.

Заслухавши представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 31.01.14р. по 12.02.14р., термін проведення продовжувався з 13.02.14 по 19.02.14, згідно із пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, ст.77, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України, відповідно до Наказу №117 від 30.01.2014р. та плану-графіку на І квартал 2014р., на підставі направлень від 31.01.2014 №44/04-16-22-01, №45/04-

16-22-02, №46/04-16-17-03, №47/04-16-17-03 головними державними ревізорами Дідик О.А., Радченко В.І., Немченко І.Г., Авєріною Е.В. проведено планову виїзну перевірку фінансово-господарської діяльності ТОВ "Інженерна компанія "Кріпто" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2011 по 31.12.2012 валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2011 по 31.12.2012, за результатами якої складено Акт №170/04-16-22-01/31330203 від 26.02.2014р. Підприємство повідомлено про проведення планової перевірки повідомленням від 30.01.2014 №65/04-16-22-01, яке фактично отримано 31.01.2014р.

За результатами розгляду заперечень позивача на Акт перевірки, відповідач Листом №1745/10/04-16-22-01 від 18.03.2014р. повідомив, що з урахуванням пояснень та первинних документів, наданих ТОВ "ІК "Кріпто" до розгляду заперечень на Акт №170/04-16-22-01 від 26.02.2014р., висновки за результатами планової документальної перевірки викласти в наступній редакції, а саме: Перевіркою встановлено порушення ТОВ "ІК "Кріпто":

- п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.138.8 ст.138 пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України донараховано податок на прибуток у сумі 337692грн., у тому числі: за 4 квартал 2011 року у сумі 37567грн., за 2012 рік в сумі 300125грн.

- п.198.1, п.198.2, п.198.6, ст.198 Податкового кодексу України, ТОВ "ІК "Кріпто" донараховано ПДВ на загальну суму 301168грн, у тому числі: - за листопад 2011 року на суму 32667грн., - за травень 2012 року на суму 16667грн., - за червень 2012 року на суму 7166грн., за липень 2012 року на суму 48333грн., - за вересень 2012 року на суму 19975грн., - за листопад 2012 року на суму 193грн., - за грудень 2012 року на суму 111667грн.

- перевіркою правильності обчислення, повноти та своєчасності внесення до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб встановлено порушення: п.176.2 ст.176 підпункту "б" Податкового кодексу України та п.1.2 розділу 1, п.3.2 розділу 3 Порядку №1020, що призвело до порушень в наданні інформації стосовно сплачених на користь платників податку доходів.

На підставі вказаного Акту перевірки, з урахуванням розгляду заперечень, відповідачем відносно ТОВ "Інженерна компанія "Кріпто" у т.ч. винесено податкове повідомлення-рішення "Р" за № від 21.03.2014р. яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість на суму 451752грн., податкове повідомлення-рішення "Р" за № від 21.03.2014р. яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на прибуток на суму 422115грн.

За результатами розгляду первинної скарги, Головним управлінням Міндоходів у Дніпропетровській області винесено рішення №3157/10/04-36-10-08-09 від 30.05.2014, яким залишено без змін повідомлення-рішення Верхньодніпровської ОДПІ № від 21.03.2014р. про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 451752грн., №003821703 про збільшення грошового зобов'язання з податку на доход фізичних осіб у сумі 510грн; скасовано податкове повідомлення-рішення Верхньодніпровської ОДПІ № від 21.03.2014р. в частині застосування штрафної санкції з податку на прибуток у сумі 9392грн., в іншій частині залишено без змін вказане повідомлення-рішення, а скаргу ТОВ "Інженерна компанія "Кріпто" - без задоволення.

11.06.2014 року Верхньодніпровською ОДПІ на підставі акта перевірки 497/04-16-22-01/31330203 від 14.05.2014р. та рішення про результати розгляду скарги №3157/10/04-36-10-04-09 від 30.05.2014р., встановлено порушення п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.138.8 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим збільшено суму грошового зобов'язання ТОВ "ІК "Кріпто" з податку на прибуток у сумі 412723грн.

За результатами розгляду повторної скарги, Державною фіскальною службою України винесено рішення № 68116/99-99-10-01-15 від 31.07.2014 р., яким залишено без змін податкові повідомлення-рішення Верхньодніпровської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 21.03.2014 № , № 003821703, № від 21.03.2014 р. з урахуванням рішення, прийнятого за розглядом первинної скарги (податкове повідомлення-рішення від 11.06.2014 №), а скарги - без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.п. 20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового Кодексу України (надалі - ПК України), органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 44.1 ст.44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Відповідно до п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України, платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

П.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до п.77.4 ст.77 Податкового кодексу України, про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Згідно п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: - направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; - копії наказу про проведення перевірки; - службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Згідно п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Пунктом 138.4 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

При цьому згідно п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст.139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Статтею 185 ПК України передбачено, що об'єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

П.198.1 ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності).

Згідно п.198.2 ст.198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою встановленою пунктом 193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст..201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченим пунктом 201.11 ст.201 цього кодексу.

Відповідно до статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Пунктом 2 ст.3 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон №996) передбачено, що фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до п.1 ст.9 Закону № 996, факти здійснення господарських операцій фіксують первинні документи, які повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Відповідно до п.2 ст.9 даного закону первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: "назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції".

Згідно ч.2 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості щодо юридичної особи, зокрема, види діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.18 вказаного Закону, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Додаткові вимоги до первинних документів встановлені п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. № 168/704), відповідно до якого первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа, дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції, посада і прізвища осіб відповідальних за здійснення господарської операції і правильність оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно абз.1 п.п.2.1 глави 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Частина 2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст.11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Приймаючи рішення суд виходив з наступного.

Судом встановлено, що в перевіряємий період позивач мав господарські відносини з ПП "Подільська промислова компанія" за Договором № 03-01/12ПР від 03.01.2012, з ТОВ "Українське агропромислове підприємство" за Договором № 01-02/ПР від 01.02.2011.

Так, між ТОВ "ІК "Кріпто" (Замовник) та ТОВ "Українське агропромислове підприємство" (Виконавець) було укладено Договір № 01-02/ПР від 01.02.2011р., копія якого наявна в матеріалах справи, за яким Виконавець зобов'язується виконати роботи по завантаженню і перевезенню вапняних відходів виробництва на виробничих майданчиках Замовника. Виконавець на відвалах вапняних відходів, накопичених на полях фільтрації і відстійниках ліквідованого цукрового заводу (смт Н.Биков, Чернігівська обл.), здійснює підготовчо-вантажні роботи за допомогою землерийної бульдозерно-екскаваторної техніки, фронтального навантажувача і автотранспорту, очищання від сторонніх включень (рослини, дерева, метал і ін.) і розпушування ущільнених шматків відвалів, сепарація вапняних відходів із загальної маси відвалів; збагачення до необхідних якісних показників шляхом перемішування; завантаження, перевезення і складування на окремому майданчику через тимчасовий склад зберігання і перевалки с.Свидовец; подальше перевезення на територію ст. Бобровиці з вантаженням у відкриті піввагони (п.5.1. Договору).

В листопаді 2011 року на виконання Договору № 01-02/ПР від 01.02.2011 року, ТОВ "Українське агропромислове підприємство" виконало такі роботи: підготовчі розвантажувально-навантажувальні роботи, сортування, сепарація, перевезення вапняних відходів. На підтвердження цієї господарської операції між сторонами підписаний Акт здачі-приймання робіт № УА-301101 від 30.11. 2011 року, Виконавець виставив рахунок-фактуру №УА-301101 від 30.11.2011 р. на оплату та надав податкову накладну від 30.11.2011 р. №28, в свою чергу Замовник здійснив оплату за надані послуги - банківська виписка КБ "ПриватБанк" від 12.06.2012р.., банківська виписка КБ "Приватбанк" від 15.07.2012 р.

Також, між ТОВ "ІК "Кріпто" (Замовник) та ПП "Подільська промислова компанія" (Виконавець) було укладено Договір № 03-01/12ПР від 03.01.2012р., копія якого наявна в матеріалах справи, за яким Виконавець зобов'язався здійснити підготовчо-вантажні роботи і роботи по отриманню вапняних відходів цукрового виробництва з технічними характеристиками, що задовольняють технічним вимогам цього договору. Виконавець зобов'язується виконати: а) підготовчо-вантажні роботи і роботи по отриманню необхідних технічних характеристик вапняних відходів цукрового виробництва відповідно до Додатка 1 цього договору "ТЕХНІЧНІ ВИМОГИ на виконання підготовчо-вантажних робіт і робіт по отриманню вапняних відходів цукрового виробництва" (далі по тексту - Додаток 1); б) роботи по навантаженню і перевезення вапняних відходів цукрового виробництва з промислового майданчика на майданчик тимчасового зберігання і далі на майданчик завантаження в залізничні вагони; в) завантаження вапняних відходів цукрового виробництва в залізничні відкриті піввагони. Виконавець виконує роботи на промислових майданчиках цукрових заводів України (п.1.2 Договору).

Протягом 2012 року на виконання Договору № 03-01/12ПР від 03.01.2012 року, ПП "Подільська промислова компанія" виконувало роботи по погрузці та очищення вапнякових відходів. На підтвердження чого були надані такі первинні документи, копії яких наявні в матеріалах справи: Податкові накладні у кількості 33шт., Акти здачі-прийняття робіт у кількості 33шт., Банківські виписки за 2012 рік у кількості 24шт.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість на 31.12.2012 р. перед ПП "Подільська промислова компанія" становить 824000,00 грн., що підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків за період травень 2012р. - грудень 2012р. між Товариство з обмеженою відповідальністю "Інженерна компанія "Кріпто" і ПП "Подільська промислова компанія" по договору №03-01/12ПР від 03.01.2012 станом на 31.12 2012, копія якого наявна в матеріалах справи.

Зазначені операції відображено в бухгалтерському обліку та в податкових звітах: Картка рахунку 631 по ТОВ "Українське агропромислове підприємство" за період 01.10.2011 по 31.12.2012, Картка рахунку 631 по ПП "Подільська промислова компанія" за 2012 рік, Реєстр отриманих та виданих податкових накладних за листопад 2011 року, травень 2012 року, червень 2012 року, липень 2012 року, вересень 2012 року, грудень 2012 року, копії яких наявні в матеріалах справи.

Факт приймання - передачі товару (послуг) підтверджується накладними, а також актами здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Акти прийому-передачі є документальним підтвердженням факту здійснення господарської операції з метою віднесення сплаченої суми за послуги до складу витрат і податкового кредиту у відповідні звітні періоди.

Наявність у платника податків виданих йому продавцем товару (послуг) податкових накладних, оформлених з дотриманням вимог чинного законодавства, підписання актів прийому-передачі, сплата продавцю вартості товару (послуг) з податком на додану вартість є достатніми підставами для визначення податкового кредиту.

При винесенні рішення судом враховано, що як на час укладення Договору № 03-01/12ПР від 03.01.2012 та Договору № 01-02/ПР від 01.02.2011, так і під час виконання зобов'язань, позивач та його контрагенти ПП "Подільська промислова компанія" та ТОВ "Українське агропромислове підприємство" були належним чином зареєстрованими та були платниками податку на додану вартість. Установчі документи контрагента позивача та його власні документи, свідоцтво про реєстрацію платником податку на додану вартість, не визнані в установленому порядку недійсними. Зазначене відповідачем не заперечувалось.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №189874 від 21.11.2014р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Українське агропромислове підприємство" зареєстроване 02.09.1993р., основний вид економічної діяльності: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

Відповідно до Витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №189872 від 21.11.2014р. Приватне підприємство "Подільська промислова компанія" зареєстроване 15.10.2004р., основний вид економічної діяльності: 42.12 Будівництво залізниць і метрополітену. 19.08.2014р. припинено за судовим рішенням.

Фактичне виконання господарських відносин з ПП "Подільська промислова компанія" та ТОВ "Українське агропромислове підприємство" оформлено первинними документам які наявні в матеріалах справи. Первинні документи - податкові накладні, Акти здачі-прийняття робіт, платіжні доручення якими оформлені господарські операції складені у відповідності до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", тобто відповідають вимогам чинного законодавства щодо надання документу юридичної сили і доказовості.

Зазначені документи складені за результатами проведених операцій та з дотриманням вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", статті 44, статті 201 Податкового кодексу України, пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. за № 168/704) і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою.

Податкові накладні, видані ПП "Подільська промислова компанія" та ТОВ "Українське агропромислове підприємство", містять всі реквізити передбачені п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України.

Оскільки виписані контрагентом позивачу податкові накладні не мають недоліків, а порядок їх заповнення відповідає чинному на момент їх виписки законодавству, то з дня отримання податкових накладних у позивача виникло право формувати податковий кредит по взаєморозрахунках із вказаними контрагентами.

Щодо посилань відповідача на наявність недоліків в окремих товарно-транспортних накладних та інших документах, суд першої інстанції вірно зазначив, що за наявності документів, які підтверджують фактичне отримання позивачем товару та його використання у власній господарській діяльності, ненадання окремих документів або помилки в їх оформленні, не може бути єдиною беззаперечною підставою для висновку про відсутність підтвердження реальності здійснення господарських операцій, оскільки формальна відсутність у деяких документах місця та дати, а також незазначення підприємств-виконавців не є підставою для виключення проведених оплат із складу валових витрат підприємства, оскільки, наявність підписів та печаток на товарно-транспортних накладних дає можливість в повній мірі ідентифікувати сторін зобов'язань.

Вказана правова позиція узгоджується з постановою Вищого адміністративного суду України по справі, №К-38259/10 від 30.08.2011р.

Згідно Листа Вищого адміністративного суду України "Щодо підтвердження даних податкового обліку" № 1936/11/13-11 від 01.11.2011, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Відповідно до Листа Вищого адміністративного суду України "Про скасування податкових повідомлень-рішень" №1713/12/13-13 від 11.12.2013, можливе недотримання вимог інших галузей законодавства при укладенні правочинів, якими опосередковані спірні господарські операції, не свідчить про спрямованість відповідних правочинів на ухилення від оподаткування.

Тобто доводи на які посилається податковий орган в акті перевірки позивача № 170/04-16-22-01/31330203 від 26.02.2014р. та запереченнях не відповідають обставинам справи, та спростовуються доказами наявними в справі.

Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.

Однак, податковим органом не доведено існування таких обставин.

З урахуванням вищезазначеного, суд першої інстанції вірно вважав, що позивач виконав свої зобов'язання перед його контрагентом, що підтверджено зазначеними вище документами та правомірно сформував показники податкової звітності відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерна компанія «Кріпто» до Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: А.В. Шлай

Суддя: С.В. Чабаненко