Справа № 2а-257/10
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" квітня 2015 р. м. Київ К/800/39450/14

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С. (суддя-доповідач),
суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,
секретаря судового засідання Кальненко О. І.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Берегівського районного суду Закарпатської області від 19 березня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Великобактянської сільської ради Берегівського району Закарпатської області, третя особа: ОСОБА_5 про скасування рішень,

встановив:

ОСОБА_6 звернулась з позовом до Великобактянської сільської ради Берегівського району Закарпатської області про скасування рішення 7 сесії 4-го скликання Великобактянської сільської ради Берегівського району від 24 листопада 2006 року, рішення сільської ради від 24 листопада 2006 року за № 34, а також рішення від 24 жовтня 2006 року за № 34 про надання дозволу на виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_5

Постановою Берегівського районного суду Закарпатської області від 19 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2014 року, позов задоволено частково: скасовано рішення 7 сесії 4 скликання Великобактянської сільської ради від 24 листопада 2006 року № 34 «Про надання дозволу на виготовлення нового державного акта ОСОБА_5» згідно зведеного плану землекористування та встановлення меж землекористування, наданого МПП «Зеніт» в зв'язку з технічними помилками при виготовленні державного акту на землю № 106 від 14 січня 2000 року; в задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів, третя особа звернулась з касаційною скаргою, в якій просила скасувати їх та прийняти нове рішення про відмову в позові.

В запереченнях позивач просила залишити скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судами встановлено, що відповідачем прийнято ряд рішень, а саме: рішення 7 сесії 4-го скликання Великобактянської сільської ради Берегівського району від 24 листопада 2006 року, рішення сільської ради від 24 листопада 2006 року за № 34, а також рішення від 24 жовтня 2006 року за № 34 про надання дозволу на виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_5

Не погоджуючись з рішеннями відповідача, позивач звернулась з цим позовом.

Суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погодився суд апеляційної інстанції, про часткове задоволення позову.

Колегія суддів вважає висновки судів передчасними з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 99 КАС України (в редакції на день звернення з позовом) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (абз. 1 ч. 2 ст. 5 КАС України).

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Так, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Така редакція цієї статті характеризує її як норму процесуального права.

Отже, аналіз наведеної вище редакції ч. 1 ст. 100 КАС дає підстави вважати, що суд повинен самостійно, на свій розсуд, застосувати наслідки пропуску строку звернення до суду.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернулася з позовом до суду 30 серпня 2010 року, тоді як оскаржувані рішення датуються 2006 роком.

Між тим, розглядаючи справу по суті, суди першої та апеляційної інстанцій всупереч вимогам ч. 4 ст. 11 КАС України не вжили передбачених законом заходів, необхідних для з'ясування всіх обставин у справі, а саме: не дали оцінку позовним вимогам в аспекті наслідків пропуску строку звернення до суду, причині пропуску строку.

Враховуючи викладене, справа підлягає направленню до суду першої інстанції на новий розгляд для надання оцінки пропуску строку звернення позивача до адміністративного суду та причини його поважності.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Постанову Берегівського районного суду Закарпатської області від 19 березня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2014 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: