Справа № 520/9150/14-а
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 520/9150/14-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Прохоров П.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Єщенка О.В.,

суддів - Димерлія О.О.

- Романішина В.Л.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси на постанову Київського районного суду м. Одеси від 19.08.2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про визнання рішення незаконним та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про визнання рішення незаконним та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 19.08.2014 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси №829188 року від 13.06.2014 року. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси здійснити розрахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.02.2008 року з урахуванням всіх виплат, на які нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, включаючи допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, індексацію та провести відповідні виплати з 01.02.2008 року.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв'язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її часткового задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси, отримуючи пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», що випливає з копії рішення вказаного органу №829188 від 13.06.2014 року, та пояснень сторін, що не заперечували зазначену обставину.

В червні 2014 року, в зв'язку з підвищенням розміру заробітної платні державним службовцям, позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеса з заявою про перерахування їй пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням всіх належних виплат та разом з заявою надала відповідачу оригінал довідки «Про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 03.06.2014 року, що видана Спеціалізованою Державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників ум. Одесі міжрегіонального головного управління Міндоходів.

Вказана довідка містить відомості про інші виплати (матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація) та застереження про те, що на них нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

13.06.2014 року відповідачем було ухвалено Рішення про відмову у призначенні (перерахунку) пенсій, з тих мотивів, що на думку УПФУ у Київському районі відповідно до ст. 33 Закону України «Про Державну службу» виплати (матеріальна допомога, індексація та інші виплати) не входять до складу зарплати державних службовців.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконаленні визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31.05.2000 року № 865, посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років при призначенні пенсії, відповідно до Закону України «Про державну службу», враховуються в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії, а, згідно пп. 2 п. 4 цієї ж постанови, посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що індексація та матеріальна допомога входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої етапі 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Колегія суддів погоджується із висновком суду 1-ї інстанції, що за змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, яка відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України (також постанови Верховного Суду України по справах № 21-125а13 від 14.05.2013 року та № 21-97а13 від 28 травня 2013 року).

Таким чином колегія суддів погоджується із висновком суду 1-ї інстанції щодо неправомірності відмови Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси у призначенні пенсії ОСОБА_2 з урахуванням інших виплат визначених в довідках позивача.

Разом з тим, судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на те, що суд першої інстанції помилково застосував норми процесуального права.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як зазначено в позові, після підвищення розмірів заробітної плати державним службовцям з 01.02.2008 року позивачка зверталась до відповідача за перерахунком пенсії, однак оскаржує рішення Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси щодо відмови в такому перерахунку №829188 від 13.06.2014 року. До суду із вказаним позовом ОСОБА_2 звернулась 23.07.2014 року (вх. №28192/14).

Беручи до уваги норми КАС України судова колегія дійшла висновку, що задоволенню підлягають позовні вимоги за останні шість місяців до моменту винесення відповідачем рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії позивачки, а саме з 13.12.2013 року.

Таким чином, враховуючи, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.п.3,4 ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Керуючись ст.ст.99,100,195,197,198,202,205,207,254 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси - задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 19.08.2014 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про визнання рішення незаконним та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси №829188 року від 13.06.2014 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси здійснити розрахунок пенсії ОСОБА_2 з 13.12.2013 року з урахуванням всіх виплат, на які нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з 13.12.2013 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, включаючи допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, індексацію та провести відповідні виплати з 13.12.2013 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя О.В.Єщенко

суддя О.О.Димерлій

суддя В.Л.Романішин