Справа № 2А/1711/817/11
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2012-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Демчина Т.Ю.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"02" березня 2012 р. Справа № 2А/1711/817/11

Житомирський апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради, ОСОБА_4 на постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від "12" квітня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 12 квітня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради здійснити перерахунок ОСОБА_4 щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 2 категорії за 2010 рік у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат та виплатити недоплачену допомогу на оздоровлення.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати через порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

ОСОБА_4 у своїй апеляційній скарзі просить постанову суду першої інстанції скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо зобов'язання відповідача здійснити нарахування та виплату щомісячну грошову допомогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та прийняти в цій частині нову постанову, якої позов задовольнити.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом,

Ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Відповідач, нараховуючи позивачу допомогу у розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та №562 від 12.07.2005 року "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати, діяв протиправно.

Згідно із ст.71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього закону.

Частиною 4 ст.9 КАС України визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд дійшов правильного висновку, що при визначенні розміру щорічної допомоги на оздоровлення позивачеві, застосуванню підлягає стаття 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з якої вбачається, що під час визначення розміру виплат за основу їх нарахування береться мінімальна заробітна плата, а не постанова Кабінету Міністрів України N 562 від 12.07.2005 року "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав позивача.

Що ж до відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 щодо зобов'язання відповідача здійснити нарахування та виплату щомісячну грошову допомогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", то колегія суддів також погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки відповідно до Переліку населених пунктів, жителям яких з 01 квітня 1991 року виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва і особистого підсобного господарства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР №106а від 23.07.1991 року "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (додаток №2), місто Кузнецовськ Рівненської області, віднесене до зони посиленого радіоекологічного контролю, не включене до вищезазначеного Переліку, жителі яких мають право на одержання грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляційних скарг без задоволення, а постанови Кузнецовського міського суду Рівненської області від 12 квітня 2011 року - без змін.

Керуючись ст.ст.195, 197,198, 200,205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради, ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від "12" квітня 2011 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: ОСОБА_5

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1,34400

3- відповідачу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради майдан Незалежності 1,м.Кузнецовськ,Рівненська область,34400