Справа № 820/2403/15
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 р. Справа № 820/2403/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Курило Л.В. , Русанової В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2015р. по справі № 820/2403/15

за позовом Приватного акціонерного товариства "Краснопавлівський комбінат хлібопродуктів"

до Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Приватне акціонерне товариство "Краснопавлівський комбінат хлібопродуктів" звернулося до суду з позовом до Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просив: скасувати податкові повідомлення-рішення Лозівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області від 29 жовтня 2014 р. № та від 04 березня 2015 р. № .

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року позовні вимоги задоволені у повному обсязі, а саме: скасовано податкові повідомлення - рішення Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області від 29 жовтня 2014 р. № та від 04 березня 2015 р. № .

Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Податкового кодексу України, КАС України та невідповідність висновків суду першої інстанції матеріалам справи.

У судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 197 КАС України, справа розглядається в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі направлення від 02 жовтня 2014 року № 665 та наказу від 02 жовтня 2014 року № 748, згідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п.75.1 ст.75, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПАТ «Краснопавлівський КХП», , з питань дотримання вимог податкового законодавства при відображенні в податковому обліку фінансово- господарських операцій з платником податків ТОВ «Ю Онлайн», за липень 2014 року, за результатми якої складений акт № 1036/20-27-22-19/3114876 від 16 жовтня 2014 року, висновками якого встановлені порушення позивачем ст.185, п. 198.1 п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України (а.с. 11-22).

На підставі віщезазначеного акту перевірки акту Лозівською ОДПІ Головного управління Міндоходів у Харківській області винесені податкові повідомлення - рішення від 29 жовтня 2014 р. № та від 04 березня 2015 р. № (а.с. 23, 25).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані податкові повідомлення рішення необґрунтовані та підлягають скасуванню.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суд першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення)необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складаєтьсяз сум податків, нарахованих(сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послугз метою їх подальшого використання воподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням(будівництвом, спорудженням) основних фондів(основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтвердженіподатковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митнимидеклараціями, іншимидокументами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підписууповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Згідно п. 201.8 ст. 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"підставою для бухгалтерського обліку господарськихоперацій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Судовим розглядом встановлено, що між позивачем ПАТ " Краснопавлівський комбінат хлібопродуктів" та ТОВ «Ю ОНЛАЙН» укладено договори поставки обладнання від 12 червня 2014 року № 619, 25 червня 2014 року № 644 від 15 липня 2014 року № 747, відповідно до умов яких ТОВ «Ю ОНЛАЙН» зобов'язується передати ПАТ "Краснопавлівський комбінат хлібопродуктів" прийняти та оплатити обладнання на умовах, визначених цим Договором (а.с. 36-43).

Поставка ТОВ «Ю Онлайн» персональних трекерів UP-200-UA/2000 кількістю 20 штук підтверджується видатковою накладною № 498 від 08 липня 2014 р. (а.с. 46).

Ліцензії для програмного забезпечення кількістю 20 штук були фактично поставлені ТОВ «Ю Онлайн» згідно видаткової накладної № 499 від 08 липня 2014 р. (а.с. 45). Ліцензія для програмного забезпечення кількістю 20 штук та автомобільні трекери UA-ЗОО-UA/2400 кількістю 20 штук фактично поставлені ТОВ «Ю Онлайн» згідно видаткової накладної № 637 від 02 вересня 2014 р. ПРАТ «Краснопавлівський КХП» оплачений поставлений товар зідно платіжних доручень: № 759 від 02 липня 2014 р. на суму 47980 грн., № 789 від 02 липня 2014 р. на суму 8840 грн., № 2 860 від 18 липня 2014 р. на суму 56820 грн. (а.с. 50-52).

Крім того, факт поставки ПРАТ «Краснопавлівський КХП» підтверджується податковими накладними № 64 від 18 липня 2014 р. на ліцензії для програмного забезпечення кількістю 20 штук та автомобільні трекери UA-ЗОО-UA/2400кількістю 20 штук; № 4 від 03.07.2014р. на ліцензії для програмного забезпечення кількістю 20 штук; № 5 від 03.07.2014р. на персональні трекери UP-200-UA/2000 кількістю 20 штук (а.с. 47-49).

Колегія сддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що обов'язкова сертифікація здійснюється відповідно до Переліку продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні або Технічного регламенту.

Обов'язкова сертифікація (підтвердження відповідності) здійснюється на відповідність вимогам нормативних документів, визначених законодавчими актами України або нормативними документами, включених у Перелік продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні, що затверджений спеціальним уповноваженим органом центральної влади з підтвердженням відповідності.

Відповідно до Переліку продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні, затвердженого Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 01 лютого 2005 р. № 28, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 4 травня 2005 р. за № 466/10746, трекери та ліцензії до них не підлягають обо'язковій сертифікації.

Судовим розглядом встановлено, що розмір трекерів не передбачає обов'язкового застосування при транспортуванні вантажного транспорту, оскільки примірник трекера оглянуто під час слухання справи у суді першої інстанції та підтверджується фототаблицами, які знаходяться в матеріалах справи (а.с. 143-146).

Відрядження посадових осіб позивача для отримання трекерів у контрагента підтверджується наказом про відрядження від 09 липня 2014 р. та посвідченням про відрядження № 119, копії яких знаходяться в матеріалах справи (а.с. 119-121).

В подальшому вказані трекери були встановлені позивачем на основні засоби (автомобільний транспорт, трактори), за допомогою яких ним здійснюється основний вид господарської діяльності.

Оприбуткування трекерів та ліцензій для програмного забезпечення, їх встановлення на автотранспортні засоби (основні засоби), облік трекерів та ліцензій для програмного забезпечення як основних засобів підтверджуються оборотно-сальдовими відомостями по бухгалтерським рахункам (а.с. 122-142) та актами приймання передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів (а.с. 54-57).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином із врахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходит до висновку, що судом першої інстанції правомірно прийняте рішення про скасування податкового повідомлення - рішення Лозівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області № від 04 березня 2015 р.

Щодо позовних вимог позивача щодо скасування податкового повідомлення - рішення Лозівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області № від 29 жовтня 2014 року, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відмовити в їх задоволенні з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Головного управління Міндоходів у Харківській області про результати розгляду скарги № 577/10/20-40-04-17 від 24 грудня 2014 р. скаргу позивача на податкове повідомлення - рішення№ від 29 жовтня 2014 р. Лозівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану віртість у розмірі 4735 грн. (штрафні (фінансові) санкції задоволено частково, а саме: скасовано податкове повідомлення - рішення Лозівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області № від 29 жовтня 2014 р. в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 2 174, 75 грн. (штрафні (фінансові) санкції) та збільшена сума грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 10 241 грн. (основний платіж), визначеного в податковому повідомленні - рішенні від 29 жовтня 2014 року № .

На підставі акту перевірки № 1036/20-27-22-12/ 31148767 з урахуванням вищезазначеного рішення Лозівською ОДПІ прийнято податкове повідомлення - рішення № від 04 березня 2015 р.

Відповідно до п.п. 60.1.3 п.60.1 та п. 60.4 ст. 60 Податкового кодексу України, податкове повідомлення - рішення вважається відкликаним, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення -рішення.

Із врахуванням вищевикладеного колегія суддів зазначає, що податкове повідомлення рішення Лозівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області № від 29 жовтня 2014 року, яким не визначений основний платіж по грошовому зобов'язанню з податку на додану вартість, а лише суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у вигляді фінансових (штрафних) санкцій, відповідно до вимог п. 60.1.3. п. 60.1 ст. 60 Податковго кодексу України є відкликаним, оскільки контролюючим органом зменшено визначену в ньому суму грошового зобовязання з податку на додану вартість. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанціїї в частині скасування зазначеного податкового повідомлення - рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині, оскільки відкликане податкове повідомлення - рішення не підлягає додатковому скасуванню на підставі судового рішення.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. ст. 200, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2015р. по справі № 820/2403/15 скасувати в частині скасування податкового повідомлення - рішення Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 29 жовтня 2014 р.

В цій частині прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову Приватного акціонерного товариство "Краснопавлівський комбінат хлібопродуктів" про скасування податкового повідомлення - рішення Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 29 жовтня 2014 р.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.
Судді Курило Л.В. Русанова В.Б.