Справа № 813/1071/15
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2015-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2015 року № 813/1071/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судових засідань Шозда Г.В.

з участю відповідача - Тимків І.М.,

представників:

від позивача - Підгайний О.І.,

від відповідача - Кваша А.С.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції (надалі ДПІ) у Личаківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області до Приватного нотаріуса Тимків Інеси Миколаївни про застосування адміністративного арешту, -

ВСТАНОВИВ:

ДПІ у Личаківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області звернулася в суд з адміністративним позовом до Приватного нотаріуса Тимків Інеси Миколаївни про застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках платника податків.

Підставами позовної заяви є те, що при виході на фактичну адресу для вручення направлення на перевірку відповіла та наказу про призначення перевірки платник податків відмовився від отримання вищезазначених документів, про що було складено відповідний акт.

Представник позивача дав аналогічні пояснення, просить позов задоволити.

Відповідач у запереченні на позовну заяву зазначила, що оскільки на її адресу не надходило повідомлення про проведення перевірки, у посадових осіб позивача не виникало право на проведення такої.

Відповідач та її представник заперечення підтримали, просять у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши відповідача та представників сторін, дослідивши надані докази суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

Приватний нотаріус Тимків І.М. взята на облік платника податків ДПІ у Личаківському районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області 27.09.1996 року за №, що підтверджується довідкою позивача від 27.02.2015 року за №878.

У відповідності до положень підп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п.94.1 ст.94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Відповідно до абзац.2 підп.94.6.2 п.94.6 ст.94 цього ж Закону, арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду.

Згідно з підп.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України, арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Підпунктом 77.1 ст.77 ПК України передбачено, що документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

Як передбачено п.77.4 ст.77 ПК України, про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків, продовжується у даній нормі, надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Наведена норма дозволяє суду прийти до висновку, що право на проведення перевірки перебуває у причинно-наслідковому зв'язку із надісланням рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії наказу про проведення документальної планової перевірки та письмового повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки

В матеріалах справи наявні наказ про проведення планової документальної виїзної перевірки платника податків Тимків І.М. від 13.02.2015 року за №92, повідомлення від 13.02.2015 року за №2596/13-06/17-02/4, квитанція від 13.02.2015 року за №4788 про надіслання наказу та повідомлення відповідачу, направлення на перевірку від 26.02.2015 року за №119 та за №120, акт про відмову від підпису у направленні про проведення планової документальної перевірки від 26.02.2015 року за №66.

При цьому, в матеріалах справи також наявне повідомлення про вручення поштового відправлення, з яким позивач пов'язує надіслання зазначених документів відповідачу, поштова адреса в якому є м.Львів, вул.Кутова, 4/1.

У свою чергу відповідач повідомила суд про те, що дана адреса не є адресою її проживання і їй не відомо звідки контролюючий орган пов'язує цю адресу з її місцем проживання.

У відповідності до положень п.42.2 ст.42 цього ж Кодексу передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Пунктом 45.1 ст.45 згаданого Кодексу передбачено, що платник податків - фізична особа зобов'язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи, продовжується у наведеній нормі, визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

У відповідності до вимог підп.16.1.11 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов'язаний повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи та зміну місця проживання фізичної особи - підприємця.

Абзацом першим п.65.9 ст.65 ПК України передбачено, що самозайняті особи зобов'язані подавати до контролюючих органів за місцем свого обліку відомості про зміну облікових даних протягом місяця з дня виникнення таких змін.

Аналізуючи дані норми можна прийти до висновку, що саме платник податків повинен повідомити контролюючий орган про своє місцезнаходження чи про свою податкову адресу.

В матеріалах справи відсутні докази які б вказували на те, що відповідач повідомляв контролюючий орган про своє місцезнаходження за адресою м.Львів, вул.Кутова, 4/1, а позивачем на неодноразові пропозиції суду таких не надано.

У відповідності до положень ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Крім того, не може бути доказом про належне повідомлення відповідача про проведення перевірки і акт №108 від 14.04.2015 року, оскільки такий вказує на неможливість вручення, а не про вручення, як передбачено п.77.4 ст.77 ПК України.

Відтак, враховуючи те, що позивач у встановлений п.77.4 ст.77 ПК України спосіб не повідомив відповідача про проведення документальної планової перевірки, у контролюючого органу не виникло право на проведення такої.

Як наслідок законних підстав для проведення перевірки не було, а тому відсутні і підстави для застосування арешту коштів на рахунку платника податків.

З огляду на викладене, позовні вимоги є не обгрунтованими, а тому адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Щодо судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.94 КАС України, такі не належить стягувати зі сторін.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

3. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 30 квітня 2015 року.

Суддя В.Я.Мартинюк