Справа № 819/1079/15-а
Суддя: Баранюк А.З.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1079/15-a

29 квітня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі судді Баранюка А.З. розглянувши у письмовому провадженні в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Тернопільській області до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Тернопільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби України у Тернопільській області, надалі позивач, звернулась до суду з адміністративним позовом до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, надалі відповідач, про стягнення податкового боргу зі сплати єдиного податку з фізичних осіб в сумі 2 771,02 грн.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував узгодженні суми податкового зобов'язання, що призвело до виникнення податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб на суму 2 771,02 грн.

Представник позивача у судове засідання не прибув, проте подав до суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не прибув, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до частини шостої статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 перебуває на обліку у Тернопільській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області як платник податків і відповідно до ст. 67 Конституції України, пп.16.1.4. п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України на нього покладений обов'язок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до статті 8 Податкового кодексу України (далі - ПК України) в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори (пункт 8.1). До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад. (пункт 8.3).

Підпунктом 10.1.2 пункту 10.1 статті 10 ПК України встановлено, що до місцевих податків належить єдиний податок.

Відповідно до пункту 291.3 статті 291 ПК України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Відповідно до п.п.1,2 п.293.3 статті 293 ПК України (в редакції чинній на час виникнення правовідносин), відсоткова ставка єдиного податку для платників третьої групи встановлюється у розмірі: 3 відсотки доходу - у разі сплати податку на додану вартість згідно з цим Кодексом; 5 відсотки доходу - у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем обрано спрощену систему оподаткування, обліку та звітності як суб'єкт підприємницької діяльності третьої групи платника єдиного податку за стовкою 5 відсотків доходу.

Відповідно до п. 38.1 ст.38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

В порушення вказаних вище норм відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував узгоджені суми грошових зобов'язань, що призвело до виникнення заборгованості перед бюджетами та державними цільовими фондами.

Згідно розрахунку суми позовних вимог заборгованість виникла у зв'язку із несплатою в повній мірі самостійно узгодженого податкового зобов'язання нарахованого по деклараціях № від 09.02.2015 року та № від 09.02.2015 року, та враховуючи переплату в сумі 370,48 грн., на момент розгляду справи за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами зі сплати єдиного податку з фізичних осіб у сумі 2 771,02 грн. (по основному платежу).

Заборгованість підтверджується довідкою від 14.04.2015 року про наявність податкового боргу по СПД-ФО гайдук М.В. (ЄДРПОУ-) станом на 14.04.2015 року по платежах, що контролюються Тернопільською ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області (а.с.9), розрахунком суми позовних вимог з податкового боргу (а.с.10), обліковою карткою платника податків (а.с.15), податковими деклараціями платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця від 09.02.2015 року (а.с.15-22).

Вказані декларації були самостійно подані відповідачем до Тернопільської ОДПІ, а відтак сума грошового зобов'язання є узгодженою.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання(п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України).

Несплачена платником податків сума узгодженого грошового зобов'язання у казаний строк, визнається сумою податкового боргу.

Згідно особового рахунку у відповідача рахується грошове зобов'язання, яке набуло статусу податкового боргу, в сумі 2 771,02 грн. по єдиному податку фізичних осіб.

У відповідності до абзацу 2 п. 294.1 ст. 294 ПК України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал.

Платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал (п.295.3 ст.295 ПК України).

Згідно пункту 295.4 статті 295 цього Кодексу сплата єдиного податку здійснюється за місцем податкової адреси.

Відповідно пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання вимог пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України було сформовано та надіслано платнику податків податкову вимогу форми «Ф» № 2049-23 від 17.02.2015 року (а.с.12), рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак вказана вимога відповідачу не вручена та повернута на адресу відправника у зв'язку із закінченням терміну зберігання (а.с.13).

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 4.7 розділу ІV п. 4.6 Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затверджений наказом Міністерства доходів та зборів України № 576 від 10 жовтня 2013 у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу у зв'язку з: відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб; відмовою посадових осіб прийняти податкову вимогу; незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

На час розгляду справи в суді відповідач не представив доказів сплати заборгованості.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а отже підлягають до задоволення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (46024, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб в розмірі 2 771 (дві тисячі сімсот сімдесят одну) гривню 02 копійки.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд у порядок і строки, передбачені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Баранюк А.З.

копія вірна

Суддя Баранюк А.З.