Справа № 2а-510/12
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2012-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шахрай М.І.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"14" листопада 2012 р. Справа № 2а-510/12

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

при секретарі Степанській А.В. ,

за участю представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "02" березня 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира про стягнення компенсації за санаторно-курортне лікування ,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2012 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом і просив стягнути на його користь компенсацію за санаторно-курортне лікування, мотивуючи тим, що є батьком загиблого військовослужбовця і має право на безкоштовне санаторно-курортне лікування, яке він пройшов у санаторії "Дениші" вартістю 750 грн.

Постановою Корольовського районного суду у м.Житомирі від 02.03.2012 року позов задоволено частково. Зобовязано ОСОБА_3 праці і соціального захисту населення Корольовської районної ради м.Житомира здійснити ОСОБА_4 виплату вартості самостійного санаторно-курортного лікування в сумі 300грн.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Встановлено, що 7.09.2011 року за вих. №СЗ/3095 Житомирський обласний військовий комісаріат направив на адресу управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира документи ОСОБА_4 для виплати компенсації вартості самостійного санаторно-курортного лікування (а.с.6).

Своїм листом від 14.09.2011 року управління повідомило Житомирський обласний військовий комісаріат про неможливість провести відповідну виплату (а.с.7).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, посилаючись на положення Законів України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, "Про Державний бюджет України на 2011 рік", постанову Кабінету Міністрів України №785 прийшов до висновку , що позивач має право на компенсацію вартості самостійного санаторно-курортного лікування в розмірі 300грн.

Оцінюючи таку правову позицію суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні" та постановою Кабінету Міністрів України №785 від 17.06.2004 року "Про затвердження Порядку виплати грошової компенсації вартості санаторно-курортного лікування деяким категоріям громадян" (надалі Порядок)..

Відповідно до ст.15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції від 22.10.1993 року (згідно рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008), особам, на яких поширюється чинність цього Закону (стаття 10), надаються такі пільги: безоплатне забезпечення санаторно-курортним лікуванням один раз на два роки, а також компенсації вартості самостійного санаторно-курортного лікування.

Механізм виплати грошової компенсації замість санаторно-курортної путівки (далі - грошова компенсація) та компенсації вартості самостійного санаторно-курортного лікування, передбачених Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про жертви нацистських переслідувань" та "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні" визначено вищевказаним Порядком.

Відповідно до п.4, 4-1 Порядку, компенсація вартості самостійного санаторно-курортного лікування учасникам бойових дій, учасникам війни, особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", виплачується за їх бажанням у розмірі вартості самостійного санаторно-курортного лікування на час проведення оздоровлення, але не більше ніж середня вартість санаторно-курортної путівки, визначена відповідно до пункту 7 цього Порядку. Після отримання компенсації вартості самостійного санаторно-курортного лікування особами, зазначеними у пункті 4 цього Порядку, період наступного їх перебування на обліку для забезпечення санаторно-курортним лікуванням або для отримання наступної компенсації вартості самостійного санаторно-курортного лікування обчислюється з дня подання ними заяви та необхідних документів.

Пунктом 8 Порядку визначено , що грошова компенсація та компенсація вартості самостійного санаторно-курортного лікування особам, які перебувають на обліку в органах Міноборони, МНС, МВС, Мінтрансзв'язку, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПтС, ОСОБА_3 державної охорони, Адміністрації Держприкордонслужби, Держспецзв'язку, Держспецтрансслужби та ДПА для забезпечення санаторно-курортним лікуванням, проводиться у порядку, визначеному Мінпраці разом з Мінфіном та Державним казначейством.

В матеріалах справи відсутні докази того: де перебуває позивач на обліку для забезпечення санаторно-курортним лікуванням або отримання відповідної компенсації вартості такого лікування; протягом якого періоду позивач перебував на обліку для забезпечення санаторно-курортним лікуванням або для отримання наступної компенсації вартості самостійного санаторно-курортного лікування; чи звертався позивач із відповідною заявою про виплату компенсації безпосередньо до відповідача і яка йому надана відповідь.

На вказані обставини, суд не звернув уваги , а тому колегія суддів прийшла до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволені позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира задовольнити, постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "02" березня 2012 р. скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволені позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: ОСОБА_5

ОСОБА_2

Повний текст виготовлено 19.11.2012 року

З оригіналом згідно: суддя ________________________________ С.М.Хаюк

Повний текст Ухвали виготовлено "19" листопада 2012 р.

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу Мостовський Федір Іванович вул. Мануїльського,3а кв.99,Житомир,10002

3- відповідачу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира майдан Польовий,8,м.Житомир,10009