Справа № 0670/10864/11
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2012-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Майстренко Н.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"15" травня 2012 р. Справа № 0670/10864/11

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегіі:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

при секретарі Феськовій М.Ю. ,

за участю представників сторін:

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 об"єднаної державної податкової інпекції Житомирської області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "29" березня 2012 р. у справі за позовом Державного підприємства "ОСОБА_3 лісомисливське господарство" до ОСОБА_3 об"єднаної державної податкової інпекції Житомирської області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень - рішень ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду задоволено адміністративний позов Державного підприємства "ОСОБА_3 лісомисливське господарство". Визнано протиправними і скасовано податкові повідомлення-рішення ОСОБА_3 об"єднаної державної податкової інспекції Житомирської області від 31.10.2011 р. №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов"язання з податку на прибуток на 319 тис. 267 грн., з яких 286 тис. 668 грн. - основний платіж та 32 тис. 579 грн. - штрафні (фінансові) санкції; та №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов"язання з податку на додану вартість на 22 тис. 073 грн., з яких 18 тис. 674 грн. - основний платіж та 3 тис. 399 грн. - штрафні санкції.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати вищезазначену постанову та прийняти нову - про відмову в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційнцу скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуальноо права. Правильне по суті судове рішення не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції правомірно взяв до уваги доводи позивача, з якими погодилися і представники відповідача про допущені помилки при підрахунку загальної вартості послуг з заготівлі та трелюванні деревини.

Крім того, проаналізувавши норми п.п.5.2.1 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", ст.ст.19, 70 Лісового Кодексу України, Інструкції по плануванню, обліку і калькулюванню собівартості продукції (робіт, послуг) на підприємствах лісового господарства України, затвердженої наказом Міністерства лісового господарства України від 17.07.1996 р. №72, а також положення Законів України "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про охорону прав на сорти рослин", "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" та інших, суд першої інстанції обгрунтовано застосував положення ч.7 ст.9 КАС України (аналогія закону) та прийшов до правильних висновків, що позивач в межах реалізації наданого йому виключного права на заготівлю деревини мав право на власний розсуд обирати методи та способи виконання лісозаготівельних робіт, в тому числі із залученням інших суб"єктів господарювання.

Відтак, слушними є висновки суду першої інстанції, які грунтуються на належних та допустимих доказах, про те, що виконані фізичними особами-підприємцями ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, Кетіладзе Буду, ОСОБА_16, ОСОБА_17, а також ТОВ "Уні-Ком", ДП "Радомишльське ЛМГ", ЗАТ "Агропак", ТОВ "Житомирагрохім" та ТОВ "Універсал" роботи по заготівлі та з переробки деревини загальною вартістю 842 тис. грн. (без врахування ПДВ) згідно норм п.15.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" в повному розмірі слід віднести до складу собівартості продукції, а відповідно до п.5.1 ст.5 Закону "Про оподаткування прибутку підприємств" - до складу валових витрат позивача.

Надаючи оцінку твердженням відповідача про завищення позивачем собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) за період з 01.04.2011 р. по 01.07.2011 р. на суму 294 тис. 680 грн., суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про їх безпідставність з урахуванням всіх обставин справи.

З огляду на викладене, є законними висновки суду про протиправність збільшення позивачу грошового зобов"язання з податку на прибуток підприємств на суму 319 тис. 267 грн. податковим повідомленням-рішенням відповідача № від 31.10.2011 р.

Доводи апеляційної скарги про ненадання документів, що підтверджують передачу позивачем лісових площ виконавцям робіт, переліків ліквідної маси, карт технологічного процесу розробки лісосік, про непогодження сторонами істотних умов договорів тощо не спростовують висновків суду першої інстанції про обгрунтованість позовних вимог позивача. Відповідним обставинам суд першої інстанції надавав належну правову оцінку і з нею погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Нормами ч.7 ст.179 ГК України, ч.1 ст.203, ст.204, ч.2 ст.215, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, визначенні умов договору з урахуванням вимог закону, звичаїв ділового обороту. При цьому презюмується правомірність правочину і закріплюються випадки визнання їх недійсними за рішенням суду або в силу закону (нікчемність правочину).

Безпідставність висновку відповідача в частині помилкового віднесенння позивачем до складу податкового кредиту податку на додану вартість у сумі 14 тис. 981 грн. та у сумі 5 тис. 335 грн. (податкове повідомлення-рішення від 31.10.2011 р. №) обгрунтована судом першої інстанції належним чином та з урахуванням доводів позивача про порушення працівниками відповідача вимог наказу ДПА України від 11.09.2008 р. №584 "Про затвердженння зразків форм актів перевірок та методичних рекомендацій щодо їх оформлення", а також з урахуванням результатів дослідження господарських операцій позивача на предмет правильності їх відображення позивачем при визначенні його зобов"язань з податку на прибуток.

Відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову, субєкт владних повноважень зобовязаний подати суду всі наявні в нього документи та матеріали. Провомірність прийнятого рішення відповідачем не доведена. Навпаки - як встановив суд першої інстанції, усі податкові накладні, на підставі яких податок на додану вартість був включений до складу податкового кредиту підприємства, є в наявності у позивача.

Керуючись ст.ст.195, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 об"єднаної державної податкової інпекції Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "29" березня 2012 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: ОСОБА_18

ОСОБА_2

Ухвала в повному обсязі складена 21.05.2012 р.

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_19 підприємство "ОСОБА_3 лісомисливське господарство" 2-й провулок Шатрищанський, 3,м.Коростень,Коростенський район, Житомирська область,11501

3- відповідачу ОСОБА_3 об"єднана державна податкова інпекція Житомирської області вул.Коротуна, 3,м.Коростень,Коростенський район, Житомирська область,11500