Справа № 2а/1770/2770/2011
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2012-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Друзенко Н.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"03" липня 2012 р. Справа № 2а/1770/2770/2011

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегіі:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Євпак В.В.

ОСОБА_2,

при секретарі Соморовій В.А. ,

за участю сторін:

від позивача:не з'явився,

від відповідача:ОСОБА_3,

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Рівненської області Державної податкової служби на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "01" грудня 2011 р. у справі за позовом Державної податкової інспекції у м.Рівному Рівненської області Державної податкової служби до ОСОБА_4 підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_5 про стягнення заборгованості з ПДВ в розмірі 5786,49грн. ,

ВСТАНОВИВ:

23 червня 2011 року ОСОБА_6 податкова інспекція у м.Рівне звернулась в суд з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 про стягнення податкової заборгованості в сумі 5786,49 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2011 року ОСОБА_6 податковій інспекції у м.Рівне в позові до фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 про стягнення заборгованості з податку на додану вартість в розмірі 5786,49 грн. відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятою постановою ДПІ ум. Рівне звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою повністю задовольнити позовні вимоги.

Позивач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні: повноважного представника в засідання суду не направив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Колегія суддів враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та положення частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника позивача.

В судовому засіданні представник відповідача заперечила проти доводів апеляційної скарги та просила постанову суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів ухвалила замінити позивача у справі - ОСОБА_6 податкову інспекцію у м. Рівне на належного - ОСОБА_6 податкову інспекцію у м. Рівному Рівненської області Державної податкової служби.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що відповідач зареєстрований як фізична особа підприємець виконавчим комітетом Рівненської міської ради 25.10.2002 року (а.с.23), з 01.11.2002 року взята на облік як платник податків в ДПІ у м.Рівне (а.с.22) та з 28.05.2010 року є зареєстрованим платником податку на додану вартість (а.с.21).

За твердженням позивача за відповідачем рахується заборгованість з податку на додану вартість, яка виникла на підставі: уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку із виявленням помилки за червень 2010 року №6881 від 18.02.2011 року, де сума зобов'язання 14849,00 грн. (а.с.14); податкової декларації з податку на додану вартість № від 20.02.2011 року, де сума зобов'язання 152,00 грн.(а.с.15-16); податкової декларації з податку на додану вартість №76427 від 20.04.2011 року, де сума зобов'язання 114,00 грн. (а.с.12-13); податкової декларації з податку на додану вартість № від 19.05.2011 року, де сума зобов'язання 58,00 грн., а також через нарахування пені в сумі 53,49 грн. (а.с.17-18). Разом: 14849,00 грн. + 152,00 грн. + 114,00 грн. + 58,00 грн. + 53,49 грн. = 15226,49 грн.

Згідно з розрахунком суми податкового боргу з 18.02.2011 року по 30.05.2011 року відповідачу зменшено податкові зобов'язання з ПДВ на 28,00 грн. - за рахунок облікованої на початок періоду переплати, на 6030,00 грн. - у зв'язку з подачею уточнюючих розрахунків в липні-грудні 2010 року, на 2403,00 грн. внаслідок зарахування в рахунок погашення заборгованості від'ємного значення по декларації з ПДВ за лютий 2011 року, на 34,62 грн. - зменшено борг по пені та зараховано здійснені відповідачем проплати: 655,00 грн. 25.02.2011 року, 152,00 грн. - 25.02.2011 року, 79,38 грн. - 28.04.2011 року та 58,00 грн. - 25.05.2011 року. Разом: 28,00 грн. + 6030,00 грн. + 2403,00 грн. +34,62 грн. + 655,00 грн. + 152,00 грн. + 79,38 грн. + 58,00 грн. = 9440,00 грн.

Відповідно станом на 08.06.2011 року за підрахунками позивача сума недоїмки складає: 15226,49 грн. - 9440,00 грн. = 5786,49 грн., в тому числі 5767,62 грн. за основним зобов'язанням та 18,87 грн. по пені (а.с.25-26).

В силу вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.4 статті 59 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

4.02.2011 року ДПІ у м.Рівне виставлено для фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 податкову вимогу за №466, якою було визначено, що її податковий борг станом на 24.02.2011 року становить 14821,00 грн.(а.с.20).

Разом з тим податкову вимогу Державної податкової інспекції у м.Рівне №466 від 24.02.2011 року було оскаржено відповідачем в судовому порядку і постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 28.04.2011 року у справі №2а/1770/1177/2011, за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 до ДПІ у м.Рівне про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, зазначену податкову вимогу скасовано (а.с.32-36). Вказана постанова ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2011 року залишена без змін (а.с.40-44).

Відповідно до пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України, податкова вимога вважається відкликаною, зокрема, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

В силу вимог пункту 95.1 та пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Враховуючи наведене, у податкового органу відсутні підстави для стягнення в судовому порядку заборгованості, на яку не виставлена податкова вимога.

Крім того, в силу вимог статті 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до цього, судом приймаються без доказування обставини, встановлені постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 28.04.2011 року у справі №2а/1770/1177/2011, а саме, що документ під назвою "Уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок" у звітності відповідача за червень 2010 року, не може вважатися податковою звітністю, позаяк не містить відбитку печатки платника податків та, що у податкового органу не було підстав для реєстрації уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2010 року, як податкової звітності відповідача, а тому посадові особи ДПІ в м.Рівне не мали підстав для внесення її показників до зворотного боку картки особового рахунку позивача за таким видом платежу, як податок на додану вартість.

Враховуючи ту обставину, що у розрахунку податкового боргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 за даним позовом приймає участь заборгованість з податку на додану вартість, яка виникла на підставі уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку із виявленням помилки за червень 2010 року №6881 від 18.02.2011 року в розмірі 14849,00 грн., який не визнаний судом як податкова звітність, та ту обставину, що сума заборгованості, пред'явлена до стягнення за позовом (5786,49 грн.) є меншою за вказану суму заборгованості (14849,00 грн.), правових підстав для її стягнення з відповідача немає.

Згідно з пунктом 41.5 статті 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

За змістом статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Податковим органом свої позовні вимоги та належними і допустимими доказами не підтверджено.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правомірно відмовив ОСОБА_6 податковій інспекції у м.Рівному Рівненської області Державної податкової служби в позові до фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 про стягнення заборгованості з ПДВ в розмірі 5786,49 грн.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги Державної податкової інспекції у м. Рівному Рівненської області Державної податкової служби відсутні.

Керуючись ст.ст.160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Рівненської області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "01" грудня 2011 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: ОСОБА_7

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_6 податкова інспекція у м.Рівному Рівненської області Державної податкової служби вул.Відінська , 8,м.Рівне,33023

3- відповідачу ОСОБА_4 підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_5 вул.Буковинська 4/152,м.Рівне,33000