Справа № 826/9074/14
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2015-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2015р. м. Київ К/800/66222/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Цуркана М.І. (головуючий);
Єрьоміна А.В.; Кравцова О.В.,
секретар судового засідання - Кошелєв С.В.;

за участю представника позивача Савчук І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаремонтне підприємство «УРАРП» до Миколаївської митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, що переглядається за касаційною скаргою Миколаївської митниці Міндоходів на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 9 грудня 2014 року,

у с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ТОВ «Авіаремонтне підприємство «УРАРП» (далі - Товариство) звернулося до суду з позовом до Миколаївської митниці Міндоходів (далі - Митниця) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії.

Зазначали, що подали до Митниці заяву про надання дозволу на розміщення у митний режим переробки на митній території України чотирьох авіаційних двигунів. Метою ввезення вказали їх ремонт відповідно до зовнішньоекономічного договору. Митницею відмовлено у наданні дозволу з підстав відсутності висновку Державної служби експортного контролю України (оскільки відповідні двигуни є товарами військового призначення).

Посилаючись на те, що двигуни схвалені уповноваженим органом для використання на цивільних літаках, тому висновок Державної служби експортного контролю (далі - Служба) не потрібен, просили визнати протиправними і скасувати рішення Митниці від 22 січня 2014 року та від 27 березня 2014 року, зобов'язати відповідача надати дозвіл на розміщення у митний режим переробки на митній території України строком на 365 днів чотирьох авіаційних двигунів типу Д-30КП-2 (заводські номери 2018, 2025, 2027, 2015).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 9 грудня 2014 року, позов задоволено частково.

Рішення Митниці від 22 січня 2014 року та від 27 березня 2014 року скасовано, а у задоволенні решти вимог - відмовлено.

У касаційній скарзі Митниця, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані рішення скасувати, а у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідача, представника позивача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що 16 грудня 2013 року між ТОВ «Авіаремонтне підприємство УРАРП» та компанією «TECHNOLINE (FZC)» (Об'єднані Арабські Емірати) укладено договір про надання послуг № 1612/13, згідно умов якого компанія «TECHNOLINE (FZC)» (за договором - замовник) доручає, а позивач (за договором - виконавець) бере на себе зобов'язання організувати та здійснити виконання середнього ремонту двигунів типу Д-30КП-2, заводські номери 2018, 2025, 2027, 2015 зі складу цивільного повітряного судна типу Ил-76Т, заводський номер 083414432, реєстраційний номер ER-IBZ.

За інформацією Державної авіаційної служби України двигун типу Д-30КП-2 є товаром військового призначення, який, згідно з чинними сертифікатами типу, допущений для використання на цивільних літальних апаратах.

21 січня 2014 року та 24 березня 2014 року позивач звернувся до Митниці із заявами на отримання дозволу на переробку товарів на митній території України.

Рішеннями Митниці від 22 січня 2014 року та 27 березня 2014 року відповідно Товариству заборонено переробку товарів на митній території України у зв'язку з відсутністю дозвільних документів Державної служби експортного контролю України.

Задовольнивши позов частково, суди попередніх інстанцій виходили з того, що міжнародні переміщення відповідних авіаційних двигунів звільняються від державного контролю, оскільки останні призначені для використання на цивільному літаку.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з остаточними висновками судів.

Спірні відносини врегульовані Митним кодексом України, Законом України від 20 лютого 2003 року № 549-IV «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», Порядком здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 листопада 2003 року № 1807 (далі - Порядок № 1807).

Відповідно до частини першої статті 149 Митного Кодексу України поміщення товарів у митний режим переробки на митній території допускається з письмового дозволу органу доходів і зборів за заявою власника цих товарів або уповноваженої ним особи.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1807 міжнародна передача товарів може здійснюватися суб'єктом здійснення міжнародних передач товарів (далі - суб'єкт) або іноземним суб'єктом господарської діяльності (далі - іноземний суб'єкт) за наявності у нього відповідного дозволу чи висновку Держекспортконтролю.

Відповідач наголошує на необхідності застосування до спірних відносин пункту 8 цього ж Порядку, за правилами якого міжнародні передачі товарів, які згідно з висновками відповідних органів виконавчої влади допущені для цивільного використання, здійснюються у порядку, встановленому для товарів подвійного використання.

Порядок здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів подвійного використання затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 січня 2004 року № 86 (далі - Порядок № 86).

Колегія суддів вважає, що наведений нормативний акт не підлягає застосуванню до спірних відносин з огляду на таке.

Дійсно, за загальним правилом, товари військового призначення, які допущені для цивільного використання, підлягають контролю згідно з положеннями Порядку № 86.

Проте, у разі звільнення таких товарів від державного контролю за правилами Порядку № 1807, приписи Порядку № 86 не застосовуються.

Згідно приміткою № 1 до підпозиції ML10.d. Списку товарів військового призначення, міжнародні передачі яких підлягають державному контролю (додаток до Порядку № 1807) контролю не підлягають авіаційні двигуни, призначені або модифіковані для військового використання, схвалені уповноваженим органом цивільної авіації держави - учасниці міжнародного режиму експортного контролю «Вассенаарська домовленість» для використання на «цивільних літальних апаратах» та призначені для використання на «цивільному літальному апараті», зареєстрованому у державному реєстрі цивільних повітряних суден, що підтверджується відповідним реєстраційним посвідченням.

Україна є учасницею міжнародного режиму експортного контролю «Вассенаарська домовленість».

Відповідно до Положення про Державну авіаційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 2014 року № 520 Державна авіаційна служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури, який реалізує державну політику у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України та є уповноваженим органом з питань цивільної авіації.

Як вбачається з листа Державної авіаційної служби України двигун типу Д-30КП-2 є товаром військового призначення, який, згідно з чинними сертифікатами типу, допущений для використання на цивільних літальних апаратах.

Сторонами не заперечується, що відповідні двигуни призначені для використання на конкретно визначеному цивільному літаку, який зареєстрований у державному реєстрі цивільних повітряних суден. Як встановлено судами, планер цього літака також знаходиться на митній території України для здійснення ремонту.

За таких обставин, відповідні авіаційні двигуни звільняються від державного контролю згідно з Порядком № 87.

При цьому, вони можуть підпадати під контроль за правилами Порядку № 86 тільки в тому разі, якщо відповідають умовам позиції 9.A.1. Списку товарів подвійного використання, що можуть бути використані у створенні звичайних видів озброєнь, військової чи спеціальної техніки (додаток № 1 до Порядку № 86).

Зокрема, газотурбінні авіаційні двигуни підлягають контролю у випадку, якщо мають будь-яку з наведених нижче характеристик: містять одну з «технологій», яка підлягає контролю згідно з позицією 9.E.3.a або призначені для польотів літальних апаратів у крейсерському режимі на швидкостях, що дорівнюють або більше ніж число Маха 1, протягом більше ніж 30 хвилин.

Митницею не заперечується твердження позивача про відсутність у спірному випадку наведених ознак.

З викладеного вбачається, що у Митниці не було правових підстав відмовляти у наданні дозволу розміщення товарів у митний режим переробки з мотивів відсутності дозволу Держекспортконтролю.

Тому висновки судів про часткове задоволення цього позову є правильними та доводами касаційної скарги не спростовуються.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Миколаївської митниці Міндоходів залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 9 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді М.І.Цуркан

А.В.Єрьомін

О.В.Кравцов