Справа № 396/767/15-а
Суддя: Кухарська Н. А.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 396/767/15-а
Провадження № 2-а/396/28/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2015 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді - судді Кухарської Н.А.,

за участю секретаря - Стеценко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоукраїнка адміністративний позов ОСОБА_1 до ІДПС Кіровоградського ВДПС сержанта міліції ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання дій інспектора незаконними, визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 249209 від 29 березня 20__року, закриття провадження по справі, посилаючись на те, що 29 березня 2015 року інспектором ДПС Кіровоградського ВДПС ОСОБА_2 по вул. Ж.Революції в м. Кіровограді винесено постанову ПС2 № 249209 від 29 березня 20__ року по справі про адміністративне правопорушення, за якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач вважає вказану постанову незаконною, оскільки вона складена з порушенням норм права, а саме: інспектором ДПС при розгляді справи не були зясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача були ознаки проступку, за яким законом встановлено адміністративну відповідальність, позивач на місці не визнав факту правопорушення, однак свідки не були запрошені, крім того в постанові про адміністративне правопорушення не вказний рік, що є грубим порушенням, у зв»язку з чим просить визнати дії інспектора щодо складення постанови незаконними, визнати постанову протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги викладені в позові підтримав повністю та просив позов задовольнити з викладених в ньому підстав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які містяться в матеріалах справи. Про причини неявки суд не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, заперечення або пояснення щодо позову до суду не надходили.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини не прибуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні матеріали справи у їх сукупності, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, які виникли, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Інспектором ДПС Кіровоградського ВДПС ОСОБА_2 29.03.20__ (без зазначення року) року було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 № 249209 та накладено адміністративне стягнення у вигляді 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 позивача по справі (а.с. 8).

Як вбачається з постанови 29 березня 20 (без зазначення року) року о 13 год .53 хв. в м. Кіровограді біля перехрестя вул. Ж.Революції та вул. ОСОБА_3 ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ГАЗ 322132 311Г ВА0119АА та, виїзджаючи з прилеглої території (автовокзал), - не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 (дати дорогу), чим порушив п.п. 8.1 ПДР України.

Судом встановлено, що при складані протоколу про адміністартвине правопорушення позивач не згоден був зі змістом обставин викладених в протоколі, про що зазначив в протоколі про адміністравне правопорушення Серії АП1 №790389, але свідки правопорушення не запрошувалися, інших доказів, які підтверджують наявність вини в діях позивача та правомірність накладення адміністративного стягнення відповідачем не надано (а.с. 7).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті від 23 грудня 2005 року № 14 встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП, зокрема, в постанові потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Суд встановив, що оскаржувана постанова винесена з порушенням ч. 2 ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: інспектором ДПС при розгляді справи не були зясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача були ознаки проступку, за яким законом встановлено адміністративну відповідальність, крім того не запрошені свідки, оскільки позивач не визнав факт адміністративного правопорушення та не вказана в якому році винесена постанова.

Вимогами ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено, що перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Згідно зі статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи те, що позивачем заперечувалось порушення ним ч. 1 ст. 122 КУпАП, зазначені у постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд вважає, що вказана постанова, за відсутності інших доказів, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП.

Зокрема, інспектором ДПС, як суб'єктом владних повноважень, не надано до суду доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем даного адміністративного правопорушення та спростовували його заперечення, зокрема, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, не зазначено очевидців вказаного порушення, не надано письмові пояснення свідків правопорушення тощо.

Відповідач в судове засідання не з'явився і про своє визнання позову не повідомив, що суд розцінює як невизнання відповідачем заявленого позову і його обов'язок довести правомірність своїх дій та оскаржуваної постанови.

Разом з тим, ніяких доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідач суду не надав, в зв"язку з чим суд приходить до висновку, що відповідач не довів правомірності прийнятого ним рішення.

З огляду на викладене, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи про адміністративне правопорушення, а тому позовна вимога в частині визнання постанови протиправною та її скасування є законною та обгрунтованою, в зв"язку з чим підлягає задоволенню.

Разом з тим, до повноважень адміністративного суду не віднесено закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, оскільки відповідно до приписів ст.ст. 246, 247 КУпАП, - такими повноваженнями наділено орган чи посадову особу, яка вправі приймати рішення про накладення стягнення у такій справі, а тому, суд вважає, що позовна вимога про закриття провадження по справі є необгрунтованою, в зв"язку з чим в її задоволенні необхідно відмовити.

В частині позовної вимоги про визнання дій відповідача при винесенні постанови незаконними, суд вважає, що в її задоволенні необхідно відмовити, оскільки, відповідно до ст. 105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги, перелічені в ч.3 вказаної статті, або інші вимоги на захист прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, до яких визнання дій посадової особи не відносяться та не тягнуть відповідних наслідків для захисту прав, свобод чи інтересів особі.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 41, 71, 94, 159-163, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 до ІДПС Кіровоградського ВДПС сержанта міліції ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ПС 2 № 249209 від 29 березня 20 (рік не зазначено) про адміністративне правопорушення, винесену Інспектором ДПС Кіровоградського ВДПС ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий: Н. А. Кухарська