Справа № 2а-96/11
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2011-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Справа № 2а-96/11
Головуючий у 1-й інстанції: Бруховський Є.Б.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"14" грудня 2011 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні у м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Народицької райдержадміністрації Житомирської області на постанову Народицького районного суду від "18" березня 2011 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Народицької райдержадміністрації Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов"язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Народицького районного суду Житомирської області від 18 березня 2011 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії відповідача щодо несплати позивачці коштів, в розмірах встановлених ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов"язано управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації провести нарахування та виплату ОСОБА_4 щорічної допомоги на оздоровлення, прередбаченої ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із застосуванням відповідної мінімальної заробітної плати з урахуванням фактично виплаченої допомоги за 2008 рік.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач по справі - управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації, подало апеляційну скаргу в якій просили скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити в задоволені позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадови і службові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 року віднесено до зони безумовного(обов"язковго) відселення, а також є учасником ліквідації аварії на ЧАЄС 2-ї категорії, що підтверджується відповідним посвідченням.

Відповідач виплачував позивачу, як особі, що проживає у зоні безумовного(обов"язковго)відселення щорічну допомогу на оздоровлення суми яких, на думку позивачки, є значно нижчими, ніж це передбачено ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у зв"язку з чим і звернулася до суду за захистом своїх прав, порушених неправомірними діями відповідача.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, а саме: визнав дії відповідача протиправними та зобов"язав провести нарахування і виплатити позивачу різницю коштів, передбачених ст.48 зазначеного Закону, як сумою отриманої щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік.

Оцінюючи таку правову позицію першої інстанції, судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств та відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій, тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов"язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

При цьому, визначаючи базову величину, з якої розраховується суми зазначених допомог згідно зі ст. 48 Закону, відповідачу слід керуватися розміром мінімальної заробітної плати, а не сумою, передбаченою Постановою Кабінету Міністрів України "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 26.07.1996 року №836 та постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Виходячи із засад приорітетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні спору в частині того, яка сума підлягає стягненню з відповідача за визначений позивачем період, застосуванню підлягає саме стаття 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та №№562 від 12.07.2005 року "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"..

Тому позивач, відповідно до ст.48 Закону, має право отримувати щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі п"ятьох мінімальних заробітних плат.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильність висновків суду 1-ї інстанції щодо застосування норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що Народицький районний суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198, 200,205,206,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Народицької райдержадміністрації Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Народицького районного суду від "18" березня 2011 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: ОСОБА_5

ОСОБА_2

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_4 вул.Свердлова 76,смт.Народичі,Народицький район, Житомирська область,11400

3- відповідачу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Народицької райдержадміністрації Житомирської області вул.Леніна, 136,смт.Народичі,Народицький район, Житомирська область,11400