Справа № 808/7965/14
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року 12:00Справа № 808/7965/14 Провадження №ДО/808/964/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Садового І.В., суддів: Шари І.В., Киселя Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Сірик К.Л.,

позивач, відповідач, треті особи: не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія»

до: Міністерства енергетики та вугільної промисловості України

треті особи: Міністерство фінансів України, Державна казначейська служба України

про: визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

14.11.2014 Державне підприємство «Донецька вугільна енергетична компанія» (далі - позивач, ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», ДП «ДВЕК») звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України (далі - відповідач, Міненерговугілля»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерство фінансів України (далі - третя особа -1, Мінфін), Державна казначейська служба України (далі - третя особа -2, ДКСУ), в якій просить:

- визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо ненадання державної підтримки позивачу у повному обсязі;

- зобов'язати Міненерговугілля вчинити певні дії згідно з діючим законодавством України - Конституції України, Бюджетного кодексу України, Галузевої угоди, Постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 №153, а саме: здійснити виділення позивачу державної підтримки у сумі 135 066 000 грн.

Ухвалою суду від 17.11.2014 позовну заяву було залишено без руху на підставі ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) для приведення її у відповідність до ст.106 КАС України.

Ухвалою суду від 20.01.2015 відкрито провадження в адміністративній справі №808/7965/14 (провадження №ДО/808/964/14) та призначене попереднє судове засідання на 09.02.2015.

Ухвалою суду від 25.02.2015 закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи на 25.03.2015.

Провадження у справі неодноразово зупинялося за клопотанням позивача для надання додаткових доказів.

15.04.2015 провадження у справі поновлено.

Позивач у судове засідання не з'явився, направив суду клопотання про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами, у зв'язку із неможливістю явки уповноваженого представника. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Згідно з позовною заявою та додаткових письмових пояснень зазначає, що на підставі Закону України «Про державний бюджет України» та програми «Державна підтримка для часткового покриття витрат, які включаються до собівартості готової товарної вугільної продукції» Міненерговугілля перераховувало ДП «ДВЕК» державну підтримку, згідно з розподілом показників зведеного плану асигнувань загального фонду державного бюджету на 2014 рік, з подальшим корегуванням. З червня 2014 року Міненерговугілля не перераховує ДП «ДВЕК» державну підтримку в затвердженому обсязі, у зв'язку із чим станом на 01.11.2014 склалась заборгованість у розмірі 135 066 000 грн. У зв'язку із чим, позивач не взмозі виплатити заробітну плату робітникам та виконати належним чином свої зобов'язання перед кредиторами. Заборгованість по заробітній платі за серпень - вересень 2014 року складає 87 859 000 грн. Також, зазначає, що посилання відповідачів на факт припинення діяльності ДП «ДВЕК» та на факт знаходження цього підприємства в зоні проведення антитерористичної операції (далі - АТО) є безпідставними, оскільки відповідно до витягу з ЄДРПОУ позивач зареєстрований в м. Вугледар (). Крім того, згідно з розпорядженням КМУ від 07.11.2014 №1085-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють, або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Місто Вугледар в даному переліку відсутнє. Отже, враховуючи, що ДП «ДВЕК» зареєстроване на підконтрольній Україні території (м. Вугледар), здійснює діяльність по видобутку вугілля, виробництво з нього товарної продукції та реалізацію готової товарної продукції на ДП «Вугілля України» (м. Київ) вважає заперечення відповідачів безпідставними. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, направив суду письмові заперечення на позов. З позовними вимогами не погоджується. На обґрунтування заперечень зазначає, що відповідно до п.7 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» державна підтримка вугільної галузі надається підприємствам, які зареєстровані та провадять свою діяльність на контрольованій Україною території. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р, яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження ДП «ДВЕК» зареєстроване та знаходиться у місті Донецьку, яке не підконтрольне українській владі. Отже, Міненерговугілля не може вживати заходів щодо фінансування ДП «ДВЕК» з метою державної підтримки вугільної галузі, так як підприємство не зареєстроване та не проводить свою діяльність на контрольованій території. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Також, зазначає, що у зв'язку із відсутністю фінансування направити свого представника для участі у судовому засідання не має можливості.

Третя особа -1 у судове засідання не з'явилась, направила суду письмові заперечення на позов. З позовними вимогами не погоджується з підстав, які зазначені у запереченнях відповідача. Крім того зазначає, що відповідно до ст. 22 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Статтею 43 Бюджетного кодексу України визначено, що при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. У зв'язку з проведенням АТО призупинено казначейське обслуговування одержувачів бюджетних коштів, які розташовані на території де здійснювалася антитерористична операція. Крім того, Мінфін не є розпорядником коштів, передбачених у державному бюджеті для часткового покриття витрат вугледобувних підприємств, що включаються до собівартості готової товарної вугільної продукції. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Також просить розглянути справу без участі представника третьої особи - 1.

Третя особа -2 у судове засідання не з'явилась, письмові пояснення по суті спору не надала, про причини неявки суду не повідомила, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ст.41 КАС України, у зв'язку із неявкою у судове засідання сторін фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Оцінивши представлені докази у їх сукупності колегія суддів вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Статуту Державне підприємство «Донецька вугільна енергетична компанія» засноване на державній формі власності згідно з наказом Мінпаливенерго України від 18.08.2004 №492 «Про створення ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» та належить до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України (далі - Уповноважений орган управління), створеного відповідно до Указу Президента України від 09.12.2010 № 1085/2010 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» та наказу Міненерговугілля України від 01.04.2011 №39 «Про створення переліків державних підприємств, установ, організацій та об'єднань, що належать до сфери управління Міненерговугілля, та господарських товариств щодо яких Міненерговугілля здійснює управління корпоративними правами держави».

Як юридична особа позивач первісно зареєстрований 02.09.2004 виконавчим комітетом Донецької міської ради за юридичною адресою: 83001, м.Донецьк, вул.Артема, буд.63, що підтверджується довідкою серії АА №700241 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, виданої 07.12.2012.

Згідно з вказаною довідкою, видами діяльності позивача за КВЕД-2010 є: добування кам'яного вугілля (05.10); професійно - технічна освіта (85.32); оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (46.71); допоміжне обслуговування наземного транспорту (52.21); діяльність головних управлінь (хед - офісів) (70.10).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» були передбачені видатки за бюджетною програмою «Державна підтримка вугледобувних підприємств на часткове покриття витрат із собівартості готової вугільної товарної продукції» у сумі 10987980,2 тис. грн. (код програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету 1101110). Головним розпорядником зазначеної бюджетної програми визначено Міністерство енергетики та вугільної промисловості України.

Паспорт бюджетної програми на 2014 рік Міністерства енергетики та вугільної промисловості України за КПКВК 1101110 "Державна підтримка вугледобувних підприємств на часткове покриття витрат із собівартості готової товарної вугільної продукції" затверджений спільним наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України і Міністерства фінансів України від 24.02.2014 № 209/114, з подальшим внесенням до нього змін спільним наказом від 23.05.2014 № 375/620.

Так за програмою «Державна підтримка для часткового покриття витрат, які включаються до собівартості готової товарної вугільної продукції» на 2014 рік Міненерговугілля виділило ДП «ДВЕК» станом на 04.03.2014 р. державну підтримку у розмірі 1 316 090,8 тис. грн., що підтверджується витягом з розподілу показників зведеного плану асигнувань загального фонду державного бюджету на 2014 рік, та довідками про зміни до помісячного плану асигнувань.

Як встановлено матеріалами справи у подальшому Міненерговугілля провадило зміни до помісячного плану асигнувань, так:

25.04.2014 року було знято 115264,6 грн. (Довідка № 02/10-01-167 від 25.04.2014 p.);

28.08.2014 року було знято 133040,0 грн. (Довідка № 02/10-01-269 від 28.08.2014 p.);

24.09.2014 року було знято 15203,0 грн. (Довідка № 02/10-01-325 від 26.09.2014 p.).

Станом на 01.11.2014 року сума державної підтримки на 2014 рік для ДП «ДВЕК» складає 1 052 583,2 тис. грн.

Частиною 5 ст.22 Бюджетного кодексу України визначено, що головний розпорядник бюджетних коштів отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України; приймає рішення щодо делегування повноважень на виконання бюджетної програми розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та/або одержувачами бюджетних коштів, розподіляє та доводить до них у встановленому порядку обсяги бюджетних асигнувань; затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством; розробляє проекти порядків використання коштів державного бюджету за бюджетними програмами, передбаченими частиною сьомою статті 20 цього Кодексу; розробляє та затверджує паспорти бюджетних програм і складає звіти про їх виконання, здійснює аналіз показників виконання бюджетних програм; здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень та оцінку ефективності бюджетних програм, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі.

Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Державна підтримка вугледобувних підприємств на часткове покриття витрат із собівартості готової товарної вугільної продукції», визначений Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті для часткового покриття витрат вугледобувних підприємств, що включаються до собівартості готової товарної вугільної продукції затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 №153 (далі - Порядок №153).

Відповідно до пунктів другого та п'ятого Порядку №153, Міненерговугілля як головний розпорядник бюджетних коштів та відповідальний виконавець бюджетної програми: розподіляє бюджетні кошти між вугледобувними підприємствами, якщо вартість продукції за прогнозованими цінами не покриває прогнозованих витрат, що включаються до її собівартості; визначає для кожного вугледобувного підприємства прогнозовану вартість продукції та прогнозовані витрати, що включаються до собівартості продукції, без урахування суми амортизаційних відрахувань, нарахованих на основні засоби, що придбані за рахунок бюджетних коштів; затверджує в установленому порядку обсяг бюджетних коштів у розрізі вугледобувних підприємств з урахуванням того, що він не може перевищувати стовідсоткового покриття прогнозованих збитків вугледобувного підприємства.

Одержувачами бюджетних коштів є вугледобувні державні підприємства та господарські товариства, 100 відсотків акцій яких належить державі (пункт другий Порядку №153).

Пунктом 10 Порядку №153 визначено, що Міністерство енергетики та вугільної промисловості перераховує бюджетні кошти вугледобувним підприємствам на окремі рахунки, відкриті в органах Державної казначейської служби, із зазначенням напрямів їх використання, у тому числі у платіжних дорученнях.

Згідно з п.11 Порядку №153, відкриття рахунків, реєстрація, облік бюджетних зобов'язань в органах Державної казначейської служби та операції, пов'язані з використанням бюджетних коштів, проводяться в установленому законодавством порядку.

Статтею 43 Бюджетного кодексу України визначено, що при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Відповідно до п.1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 № 460/2011, Державна казначейська служба України (Казначейство України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України. Казначейство України є учасником системи електронних платежів Національного банку України.

Пунктом 4 зазначеного Положення визначено, що Казначейство України відповідно до покладених завдань здійснює через систему електронних платежів Національного банку України розрахунково-касове обслуговування розпорядників, одержувачів бюджетних коштів та інших клієнтів, операцій з коштами бюджетів, спільних із міжнародними фінансовими організаціями проектів.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» введено в дію зазначене рішення Ради національної безпеки і оборони України.

За визначенням, яке наведене у статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Відповідно до наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України «Про заходи стабілізації соціально-економічної ситуації у Донецькій та Луганській областях» від 25.11.2014 №841 (далі - Наказ №841), з 28.11.2014 припинено виробничу та фінансово-господарську діяльність державних підприємств, установ, організацій та об'єднань, що належать до сфери управління Міненерговугілля та господарських товариств, щодо яких Міненерговугілля здійснює управління корпоративними правами держави, станом на 19.11.2014, які знаходяться у зоні проведення антитерористичної операції (№4 Переліку до наказу).

Частиною 2 статті 14 Закону України «Про боротьбу з терроризмом» передбачено, що у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян.

Постановою Правління Національного Банку України «Про призупинення здійснення фінансових операцій» від 06.08.2014 № 466, призупинено здійснення усіх видів фінансових операцій на території, яка не контролюється українською владою.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей від 07.11.2014 № 595 затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі - Тимчасовий порядок).

Відповідно до п.3 зазначеної Постанови Кабінету Міністрів України, міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації зобов'язані забезпечити до 01.12.2014 переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Пунктом другим Тимчасового порядку закріплено, що у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади.

Відповідно до п.7 Тимчасового порядку, державна підтримка вугільної галузі надається підприємствам, які зареєстровані та провадять свою діяльність на контрольованій території.

Пунктами 4 та 6 Тимчасового порядку встановлено, що переміщення установи на контрольовану територію, а також її функціонування на цій території здійснюється за рішенням органу вищого рівня.

Позивач не надав відповідне рішення органу вищого рівня щодо переміщення установи позивача на контрольовану територію.

У разі переміщення установи з тимчасово неконтрольованої на контрольовану територію після набрання чинності цим Порядком видатки на забезпечення діяльності такої установи, у тому числі на оплату праці (грошове забезпечення), протягом місяця з дня переміщення здійснюються згідно із затвердженим кошторисом (планом використання бюджетних коштів).

Протягом місяця з дня переміщення установи на контрольовану територію до положення, штатного розпису та кошторису (плану використання бюджетних коштів) такої установи в установленому порядку вносяться зміни з урахуванням зміни чисельності працівників та наявних умов для здійснення їх функцій.

Після закінчення місячного строку видатки на забезпечення діяльності установи, яка переміщена на контрольовану територію, здійснюються лише відповідно до кошторису (плану використання бюджетних коштів) з урахуванням внесених змін.

Позивачем не надано доказів внесення змін до положення, штатного розпису (плану використання бюджетних коштів, установи позивача з урахуванням зміни чисельності працівників та наявних умов для здійснення їх функцій.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», місто Донецьк віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Позивач у додаткових поясненнях зазначає, що відповідно до витягу з ЄДРПОУ позивач зареєстрований в м. Вугледар (). Проте, будь- яких належним чином засвідчених письмових доказів на підтвердження зазначеного позивачем не надано.

З наданих матеріалів вбачається, що як юридична особа позивач зареєстрований 02.09.2004 виконавчим комітетом Донецької міської ради за юридичною адресою: 83001, м.Донецьк, вул.Артема, буд.63, що підтверджується довідкою серії АА №700241 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, виданої 07.12.2012.

Крім того, позивач у позовній заяві, додаткових поясненнях, клопотаннях про зупинення провадження у справі та клопотанні про розгляд справи без його участі зазначає свою адресу як : вул.Артема, буд.63, м.Донецьк, 83001. В м. Донецьк знаходяться також відокремлені підрозділи ДП «Донецька вугільна енергетична компанія».

Не надав також позивач належних доказів здійснення діяльності з видобутку вугілля, виробництво з нього товарної продукції та реалізацію готової продукції на контрольовану територію України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9)з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням встановлених обставин, судова колегія приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

За приписами ч. 2 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VІ під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Доданим до матеріалів справи платіжним дорученням від 22.12.2014 №97549 документально підтверджується факт сплати позивачем судового збору в сумі 487 грн. 20 коп. (10% розміру ставки судового збору, який повинно сплатити).

Отже, оскільки у задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі, з позивача має бути стягнуто залишок судового збору (90% розміру ставки судового збору) у розмірі 4 384 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 94, 158, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, треті особи: Міністерство фінансів України, Державна казначейська служба України про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, - відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» (вул.Артема, буд.63, м.Донецьк, 83001, ) на користь Державної казначейської служби України у Ленінському районі м. Запоріжжя (р/р 4006, МФО 813015, , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби у Запорізькій області, код бюджетної класифікації 22030001, призначення платежу: судовий збір, код 35450335) судовий збір у розмірі 4 384 (чотири тисячі триста вісімдесят чотири) грн. 80 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя І.В. Садовий

Суддя І.В. Шара

Суддя Р.В. Кисіль