Справа № 826/20101/14
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2015-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів: Пилипенко О.Є., Романчук О.М.,

при секретарі Строяновській О.В.,

за участю:

представника позивача - Корчевської О.В.,

представника відповідача - Новіцької Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дизайнкапітал» до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання дій протиправними, поновлення строку пред'явлення виконавчого документа, зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дизайнкапітал» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 лютого 2015 року, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Дизайнкапітал» звернулося у суд із позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, в якому просило визнати протиправними дії відповідача в частині відмови у прийнятті до виконання оригіналів дублікатів наказів Господарського суду міста Києва від 12 лютого 2010 року по справі №30/72 та від 17 жовтня 2011 року по справі №17/187 на підставі поданої заяви від 16 жовтня 2014 року №1610-1/14, поновити строки на пред'явлення до виконання вказаних дублікатів виконавчих документів, зобов'язати відповідача виконати рішення Господарського суду міста Києва від 09 квітня 2009 року по справі №30/72 про стягнення 880 692,12 грн, з яких: 570 000,00 грн - безпідставно набуті кошти; 38 791,23 грн - 3% річних; 6 611,74 грн - державне мито; 31,20 грн - витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; 18 200,00 грн - витрати на надання послуг адвоката, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, а також зобов'язати відповідача перерахувати кошти за реквізитами позивача.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач правомірно та у відповідності до вимог чинного законодавства повернув позивачу виконавчі документи у зв'язку з пропуском строку їх пред'явлення до виконання. Разом з тим, місцевим судом роз'яснено позивачу, що поновлення строків пред'явлення наказів господарського суду здійснюється у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, а не за правилами адміністративно-процесуального законодавства.

З такими висновками суду не можна не погодитися.

Як убачається із матеріалів справи, позивач отримав дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 12 лютого 2010 року №30/72 про стягнення з Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації на свою користь безпідставно набутих коштів у сумі 570 000,00 грн, суми 3% річних у розмірі 38 791,23 грн, збитків від інфляції у сумі 247 057,95 грн, державного мита у сумі 6 611,74 грн, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 31,20 грн, витрат за надання послуг адвоката у сумі 18 200,00 грн. Цей наказ дійсний для пред'явлення до 12 лютого 2013 року.

Окрім того, позивач отримав дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 17 жовтня 2011 року №17/187 про стягнення з Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації на свою користь 3% річних в сумі 35 464,93 грн, збитків від інфляції в сумі 91 200,00 грн, витрат по сплаті державного мита у сумі 1 266,65 грн та 102,75 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Цей наказ дійсний для пред'явлення до виконання до 12 липня 2012 року.

Колегією суддів установлено, що позивач звертався до відповідача із заявою від 16.10.2014 №1610-1/14, в якій просив прийняти до виконання вищевказані накази-дублікати Господарського суду міста Києва.

За результатами розгляду вказаної заяви листом від 23.10.2014 №05-08/2898-15846 відповідач повернув позивачу згадані накази-дублікати у зв'язку із пред'явленням їх з порушенням установленого строку.

Вважаючи відмову у прийнятті зазначених виконавчих документів протиправною з тих підстав, що пропущення строків повторного їх пред'явлення зумовлено поважними причинами, позивач звернувся у суд.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно частини 2 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845.

Відповідно до положень пунктів 6, 8 цього Порядку у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв'язку, якщо зазначений рахунок відсутній; оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).

Виконавчі документи пред'являються до виконання протягом одного року з дня, що настає за днем набрання рішенням про стягнення коштів законної сили, якщо інше не передбачено законом.

Строки пред'явлення виконавчих документів перериваються в разі пред'явлення їх до виконання, відстрочки або розстрочки виконання рішень про стягнення коштів в установленому порядку.

Пропущені строки пред'явлення виконавчих документів суду до виконання поновлюються судом в установленому законом порядку, а рішень про стягнення коштів, прийнятих державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, - не поновлюються.

Казначейство чи його територіальний орган після надходження документів, зазначених у пунктах 6 і 7 цього Порядку, приймають їх до розгляду та реєструють у відповідному журналі, здійснюють попередній розгляд документів, за результатами якого визначають необхідність отримання від стягувача інших відомостей для виконання рішення про стягнення коштів, повідомляють стягувачеві (представникові стягувача) на його письмову вимогу про прийняття, реєстрацію та результати попереднього розгляду документів.

Згідно підпункту 1 пункту 9 цього Порядку орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві, зокрема, у разі, коли виконавчий документ пред'явлено до виконання з пропущенням установленого строку.

Таким чином, за результатами розгляду заяви стягувача про виконання судового рішення щодо стягнення коштів орган Казначейства зобов'язаний повернути стягувачу виконавчий документ у випадку його пред'явлення до виконання з пропущенням установленого строку.

Зі змісту дублікатів наказів Господарського суду міста Києва від 12 лютого 2010 року №30/72 та від 17 жовтня 2011 року №17/187, копії яких наявні в матеріалах справи, вбачається, що перший дійсний для пред'явлення до виконання до 12 лютого 2013 року, а другий - до 12 липня 2012 року.

Разом з тим, із заявою про прийняття до виконання вказаних дублікатів наказів до казначейського органу позивач звернувся лише 16 жовтня 2014 року, тобто із пропущенням установленого строку пред'явлення до виконання.

Враховуючи встановлені обставини та приведені норми, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що дії відповідача щодо повернення позивачу дублікатів наказів Господарського суду міста Києва від 12 лютого 2010 року №30/72 та від 17 жовтня 2011 року №17/187 є правомірними та відповідають положенням Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників.

Також, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції в тому, що посилання позивача на поважність причин порушення строку на пред'явлення виконавчих документів до виконання є неприйнятними, адже норми Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та вказаного Порядку не передбачають поновлення строку пред'явлення до виконання виконавчого документа органом Казначейства та не надають останньому самостійного права здійснювати аналіз доводів заявника щодо поважності причин пропуску цього строку.

Питання поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу господарського суду до виконання вирішується господарським судом, який прийняв судове рішення, на підставі якого видано наказ, у відповідності до положень статті 119 Господарського процесуального кодексу України.

Зазначеній нормі кореспондують приписи пункту 6 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, згідно з яким пропущені строки пред'явлення виконавчих документів суду до виконання поновлюються судом в установленому законом порядку.

Матеріали справи не містять доказів того, що позивачем при зверненні до відповідача із заявою від 16.10.2014 №1610-1/14 додавались ухвали Господарського суду міста Києва про поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання вищезгаданих наказів.

Отже, вимоги позивача щодо визнання протиправними дій відповідача та щодо зобов'язання його виконати рішення суду та перерахувати кошти не підлягають задоволенню.

Окрім того, колегія суддів наголошує, що правилами Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено можливості адміністративного суду поновити строк пред'явлення для виконання виконавчого документа, виданого господарським судом. Так, згідно статті 261 цього Кодексу, адміністративний суд, за наявності поважних причин, може поновити лише строк пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за судовим рішенням в адміністративній справі.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції в тому, що в даній справі відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Покликання відповідача в апеляційній скарзі спростовуються вищевикладеним, а також не доводять порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дизайнкапітал» залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

(Повний текст ухвали складений 29 квітня 2015 року.)

.

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Романчук О.М

Пилипенко О.Є.