Справа № 804/262/15
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2015-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2015 р. Справа № 804/262/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддя Ніколайчук С.В.
при секретарі судового засідання Федуркіній А.В.;
представник позивача Додатко С.В.. Познянський В.А.;
представник відповідача Чохелі Т.Р.;
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що оспорюване рішення є неправомірним, оскільки позивач не порушував норм Податкового кодексу України та у податкового органу відсутні підстави та повноваження щодо визнання недійсним (нікчемним) договору укладеного позивачем з його контрагентами, адже угоди по ланцюгу постачання ТОВ «Ланкорн» (контрагент-постачальник) - ТОВ «Трансєврогруп» - контрагенти - покупці ТОВ «Палекс», ТОВ «Тек Плюс», ТОВ «Арабеск», ТОВ «Агрохолдинг», ДП «Інтегровані логістичні системи», ТОВ «Лідербренд», ПП «Віктор і К», ТОВ «Дніпропак», ТОВ «Дніпрохим», ТОВ «Данко Технолоджис» в судовому порядку недійсними податковою інспекцією не визнавались та податковій інспекції не надано повноваження встановлювати нікчемність правочинів в актах перевірки; висновки акту зроблені лише на припущеннях, оскільки факт реальності здійснення позивачем господарських операцій за угодою, укладеною з ТОВ «Ланкорн», підтверджено у ході перевірки первинними бухгалтерськими документами, які включають зміни в структурі активів позивача; висновок податкового органу, що оприбуткування, приймання-передачі товарів не проводились зроблено з інформації комп'ютерних баз даних та автоматизованих інформаційних систем державної податкової служби та акту перевірки контрагента ТОВ «Ланкорн», згідно з якими відсутні докази фактичного отримання продукції. Оскільки право підприємства на формування податкового кредиту не залежить від податкового обліку (стану місцезнаходження) контрагентів та сплати ним податку до бюджету, позивач вважає, що ним було сформовано ПДВ на підставі належним чином оформлених податкових накладних відповідно до вимог Податкового кодексу України.
Ухвалою суду від 15.01.15р. відкрито провадження по справі №804/262/15 та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 30.01.15р.
В подальшому розгляд справи відкладався на 13.02.15р. та 03.03.15р.
03.01.2015р. в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд адміністративний позов задоволити в повному обсязі.
Заслухавши представника позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного:
повноваження, компетенція контролюючих органів, обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України. Органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів. Податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах: загальність оподаткування; рівність усіх платників перед законом; невідворотність настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства; презумпція правомірності рішень платника податку; фіскальна достатність; соціальна справедливість; економічність оподаткування; нейтральність оподаткування; стабільність; рівномірність та зручність сплати; єдиний підхід до встановлення податків та зборів. Зазначені принципи спрямовані на недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації.
З 07.07.2014 року по 11.07.2014року Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на підставі п.п20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пунктом 75.1 ст.75 пунктом 78.4, підпунктом 78.1.1 п.п78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України та згідно наказу від 02.07.2014р. №925, фахівцем ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровськ проведена документальна позапланова виїзна перевірка «Трансєврогруп» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України при документальному підтвердженні господарських відносин придбання товарів (робіт,послуг) у ТОВ «Ланкорн» за червень 2013 року та подальшої їх реалізації, їх реальності та повноти відображення в обліку, по результатам якої складений акт №5064/22-01/35607351 від 18.07.2014р. «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Трансєврогруп» (код ЄДРПОУ - 35607351) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України при документальному підтверджені господарських відносин придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ «Ланкорн» за період з 01.06.13р. по 30.06.13р. та подальшої реалізації, їх реальності та повноти відображення в обліку, яким зафіксовано наступні порушення:
Позивач, не погоджуючись із висновками викладеними в акті перевірки, подав до податкового орану заперечення від 25.07.14р. з вимогою скасувати висновки акта перевірки про порушення ТОВ «Трансєврогруп» норм Податкового кодексу України.
За наслідками розгляду вказаного вище заперечення позивача акт перевірки №5064/22-01/35607351 від 18.07.2014р. залишено без змін, а заперечення без задоволення.
Вважаючи вказане вище податкове повідомлення-рішення необґрунтованим, позивач звернувся з позовом до суду.
Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується актом перевірки, у перевіряємому періоді позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ «Ланкорн» на підставі договору на здійснення перевезень від 14.05.13р. №14/05-13.
Згідно даного договору позивач ТОВ «Трансєврогруп»- замовник/експедитор, а ТОВ «Ланкорн» -Перевізник.
Згідно предмету зазначеного вище договору перевізник зобов'язується доставити або організувати перевезення від свого імені та за рахунок Замовника/Експедитора довірений їй відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу, а Замовник/Експедитор зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Вартість ввезення погоджується Сторонами в кожному окремому замовленні. Термін дії договору - до 14.05.2014 року.
Відповідно до умов договору від 14.05.13р. №14/05-13 у червні 2013 року ТОВ «Ланкорн» виписано на адресу позивача податкові накладні: №96 від 04.06.13р.., №163 від 06.06.13р., № 254 від 11.06.13р., №187 від 08.06.13р., №376 від 15.06.13р., №401 від 17.06.13р., №610 від 26.06.13р. та акти здачі-прийняття: №ОУ-0060409 від 04.06.13Р., №ОУ0060607 від 06.06.13р., № ОУ-0061155 від 11.06.13р., №ОУ-0060808 від 08.06.13р., №ОУ-0061515 від 15.06.13р., №ОУ-0061717 від 17.06.13р., №ОУ-0062636 від 26.06.13р.
Також позивачем було надано наступні договори з:
- ТОВ «Арабеск» (Замовник), ТОВ «Трансєврогруп» - Виконавець, згідно договору №032001 від 20.03.13р., згідно договора виконавець бере на себе зобов'язання надавати замовнику послуги по організації перевезень вантажів у внутрішньодержавному та/або міжнародному сполученнях із залученням до виконання умов цього договору третіх осіб (перевізників), а також надавати інші послуги, пов'язані з перевезенням вантажів по території України та/або за її межами автомобільним транспортом відповідно до Заявок. Термін дії договору - до 20.03.14р.
Позивачем надані товарно-транспортні накладні, виписані ТОВ «Трансєврогруп» на адресу ТОВ «Палекс», ТОВ «Тек Плюс», ТОВ «Арабеск», ТОВ «Агрохолдинг», ДП «Інтегровані логістичні системи», ТОВ «Лідербренд», ПП «Віктор і К», ТОВ «Дніпропек, ТОВ «Дніпрохим», ТОВ «Данко Технолодижс».
В ході перевірки Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області встановлено, що товарно-транспортні накладні не відповідають вимогам чинного законодавства, а саме: не вказано точної адреси пункту навантаження та пункту розвантаження; відсутні додатки до договору у вигляді заявок або графіків виконання перевезень, в товарно-транспортних накладних не заповнені графи з відомостями про вантаж, час простою, підпис відповідальної особи за вантажно-розвантажувальні операції, відсутній перелік використаних раціональних маршрутів із зазначенням відстані (не наведено кілометраж), відсутні коди за ЄДРПОУ вантажовідправника, вантажоотримувача та відсутні довіреності на отримання перевезених товарів. Окрім того, до перевірки не надано інших первинних документів, які б свідчили про фактичне перевезення вантажів за маршрутами.
Надаючи правову оцінку вказаним відносинам, слід зазначите наступне:
товарно-транспортна накладна форми № 1-ТН заповнюється у п'ять етапів такими особами: 1. Вантажовідправником до прибуття для навантаження автомобіля. 2. Вантажовідправником після прибуття автомобіля та навантаження товарно-матеріальних цінностей (далі - ТМЦ). 3. На шляху доставлення вантажу заповнюється відповідальною особою Перевізника. 4. Вантажоодержувачем після прибуття вантажу. Перевізником після розвантаження.
Після прибуття автомобіля в зазначене для розвантаження місце відповідальна особа вантажоодержувача під копіювальний папір заповнює розділ «Вантажно-розвантажувальні операції» так само, як це робив Вантажовідправник. Ці записи здійснюються по рядку «Розвантаження».
Безпосередньо перевізником повинні робитися такі записи: у рядку «код замовника» проставляється код; у рядку «маршрут №» - номер маршруту; у рядку «гаражні номери причепів» - номери; у рядку «вид перевезень» - найменування видів перевезень (за відрядним тарифом, за покілометровим тарифом, централізовані перевезення тощо); у розділі «відомості про вантаж» у графі 12 - код вантажу; у графі 13 - клас вантажу; у графі 14 - масу вантажу по кожному рядку і загальний тоннаж. У розділі «інші відомості»: графи 24 - 28 відстані, які долає автомобіль під час перевезень. Дані беруться з таблиці відстаней; у до графи 29 - код експедиції вантажу; до графи 30 - вартість транспортних послуг, яку необхідно сплатити перевізнику; до графи 31 - сума заробітної плати, яку мало бути нараховано водію; у графі 32 - поправочний коефіцієнт до заробітної плати водія; у графі 33 - поправочний коефіцієнт (основний тариф) Замовника автотранспорту. У розділах «Розрахунки вартості» і «Таксування» відповідальна особа розраховує вартість транспортних робіт і послуг, заробітну плату водію та підтверджує розрахунки власним підписом.
У представлених ТТН відсутні: у рядку «Зазначений вантаж.» відбиток пломби, якою провадиться пломбування вантажу; у рядку «кількість місць» - загальна кількість зайнятих вантажем місць; у рядку «маса брутто, т» прописом зазначається кількість вантажу в тоннах,- посада, прізвище, ім'я та по батькові, відповідальної особи за розвантаження товару.
У рядку «здав водій-експедитор» - прізвище, ім'я та по батькові, а також підпис водія. Підписом водія не підтверджено: зразок відбитку пломби; кількість місць; масу вантажу; номери відвантажених контейнерів; здавання вантажу.
Також, з товарно-транспортних накладних вбачається, що дати останніх не співпадають з датами актів виконаних робіт.
Відповідно до п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний надавати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки. Враховуючи наведену норму, суд не бере до уваги подані позивачем до суду заявки на перевезення вантажу стосовно договорів, як належний доказ підтвердження по господарським операціям ТОВ «Ланкорн» (постачальник) - ТОВ «Трансєврогрупп» - контрагенти-покупці ТОВ «Палекс», ТОВ «Тек Плюс», ТОВ «Арабеск», ТОВ «Агрохолдинг», ДП «Інтегровані логістичні системи», ТОВ «Лідербренд», ПП «Віктор і К», ТОВ «Дніпропак», ТОВ «Дніпрохим», ТОВ «Данко Технолоджис», оскільки такі заявки не надавались податковому органу під час перевірки.
Згідно пп. 14.1.36. п. 14.1. ст. 14 ПКУ, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п. 1.2 ст. 1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 р. за № 168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.
Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. № 996-ХІV (із змінами та доповненнями) встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно з п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.
Відповідно до п. 2.15 та п. 2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.
Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. № 996-ХІV (із змінами та доповненнями).
Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи господарські відносини позивача по взаєморозрахунках з ТОВ «Ланкорн» здійснювались поза межами правового поля.
Зокрема, позивачем на вимогу суду не надано в повному обсязі усіх документів, складання яких передбачено умовами договору, а саме: умовами договору від 14.05.13р. №14/05-13 п.2 загальні положення, встановлено, на кожне перевезення оформляється транспортне замовлення (заявка), яке складається в письмовій або усній формі. В замовленні (заявці) мають міститись наступні дані: дата та/або час завантаження; найменування вантажу, вага вид пакування, кількість місць вантажу, властивості вантажу, що вимагають особливих умов або запобіжних заходів для збереження вантажу під час перевезення, фрахтова ставка,умови оплати; точна адреса місць завантаження, розвантаження та митного оформлення вантажу з указівкою контактних осіб і їхніх телефонів; термін доставки вантажу з урахуванням вимог ESTR; замовник/експедитор несе повну відповідальність за точність та повноту наданих ним у замовленні (заявці) відомостей, якщо ці неточності є причиною нанесення перевізнику або його третій особі збитків; прийом заявок відбувається тільки у робочий час: з 09:00 до 18:00; будь які зміни , внесені в замовлення (заявку), повинні бути оформлені в письмовій формі і підписані обома сторонами; у випадку виникнення розбіжностей у тлумаченні умов за даним договором, пріоритетними є умови (відомості), зазначені в замовлені(заявці).
Однак, суду не надані в повному обсязі замовлення (заявки), а позивачем в судовому засіданні повідомлено, що такі заявки не складались, а замовлення відбувались в телефонному режимі. Крім того, при огляді наданих документів податкової звітності встановлено, що ТОВ «Ланкорн» заявки на перевезення вантажу відповідно до договорів не складались, однак договором передбачено їх складання.
Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПКУ право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 198 ПК України).
Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами
ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених
розділом II цього Кодексу.
При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Як зазначалось судом вище, первинні документи, які були складені позивачем та його контрагентом у якості підтвердження існування господарських відносин не відповідають фактичним обставинам справи, складені з порушенням законодавства. Дані про надання позивачем послуг з вантажних перевезення та експедирування у первинних документах відсутні, докази про надання таких послуг мають сумнівний характер, фактичне здійснення такої господарської операції у судовому засіданні не встановлено.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Водночас статтею 1 Закону України від 16.07.99 р. N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.99 р. N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Також, згідно позиції Вищого адміністративного суду України, викладеної оглядовому листі від 06.07.2009 р. № 982/13/13-09 та доведеної до адміністративних судів України з метою інформування і врахування під час розгляду справ за участю органів державної податкової служби, - правильність формування платником податків валових витрат та податкового кредиту вимагає наявності зв'язку витрат платника податків на придбання послуг з його господарською діяльністю, що полягає у намірі платника податку отримати користь від придбаних послуг. За відсутності ж останнього, відсутні підстави для зменшення бази оподаткування податком на прибуток та податком на додану вартість за рахунок валових витрат та податкового кредиту.
В інформаційному листі Вищого адміністративного суду України № 742/11/13-11 від 02.06.2011 р. зазначено, що судам належить звертати особливу увагу на дослідження обставин реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку. При цьому приймати на підтвердження даних податкового обліку можна лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, рух активів у процесі здійснення господарської операції. При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-то: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання товарів тощо, якщо такі умови необхідні для здійснення певної операції; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.
Проаналізувавши наявні матеріали справи та норми зазначеного законодавства, суд вважає правомірними висновки відповідача, викладені в акті перевірки, а відповідно і прийняті за наслідками проведення перевірки податкові повідомлення-рішення. Допустимих доказів, які б спростовували висновки контролюючого (податкового) органу позивачем до суду надано не було.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення - рішення діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому суд приходить до висновку щодо необґрунтованості позовних вимог позивача та відсутності підстав для їх задоволення.
Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 18 березня 2015 року

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 18.03.15р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді С.В. Ніколайчук С.В Ніколайчук О.В.Бринза