Справа № 2а-146/11
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2011-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"05" липня 2011 р. Справа № 2а-146/11

номер рядка статистичного звіту 10.3.2

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_1,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Володимирецької райдержадміністрації Рівненської області на постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від "01" лютого 2011 р. у справі № 2а-146/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Володимирецької райдержадміністрації Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов"язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 24.11.2011р. позов по 23.05.2011 року залишено без розгляду у зв'язку з пропуском позивачкою строку на звернення до суду за захистом порушеного права. Ухвала не оскаржувалась і набрала законної сили.

Постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 01.02.2011р. позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Володимирецької райдержадміністрації Рівненської області щодо не призначення та не виплати ОСОБА_3 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виходячи з подвійного розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6-ти років.

Зобовязано ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Володимирецької райдержадміністрації Рівненської області нарахувати та виплачувати позивачці державну соціальну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, виходячи з подвійного розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6-ти років, починаючи з 23.05.2010р. по 19.10.2010р. з урахуванням виплат, проведених протягом цього часу та зміни розміру прожиткового мінімуму.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішення, відповідач подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Володимирецької райдержадміністрації Рівненської області, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати вказану постанову суду від 01.02.2011р. Скаржник зазначає, зокрема, що вини в діях відповідача щодо невиплати щорічної допомоги у розмірах, передбачених Законом України не має, виплата здійснювалась у межах видатків, профінансованих Міністерством фінансів та Державним казначейством у відповідності до чинного на час проведення виплат Закону України "Про Державний бюджет України..." на відповідний рік.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка є матір'ю малолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ №054984, виданим Каноницькою сільською радою Володимирецького району Рівненської області (а.с.7), застрахована в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування та знаходиться на обліку в ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Володимирецької райдержадміністрації Рівненської області.

Крім того, судом встановлено, що позивачка є особою, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи 3-ої категорії, що підтверджується посвідченням серії Б №206313, виданим 30.01.1995р. (а.с.6).

Відповідно до ч.1 п.5 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до дітей, потерпілих від Чорнобильської катастрофи, належать неповнолітні діти, які: народились після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері мав підстави належати до категорії 1, 2 або 3 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, або народжені матір'ю, яка на час настання вагітності або під час вагітності мала підстави належати до категорії 1, 2 або 3 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про те, що на час вагітності та народження дитини ОСОБА_4 позивачка належала до осіб, постраждалих від аварії на ЧАЕС, а малолітня дитина належить до дітей, потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Оскільки позивачка застрахована в системі загальнообовязкового державного соціального страхування, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що дані спірні правовідносини регулюються Законом України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням".

Відповідно до ст.43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктом 10 ч.1 ст.30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, зокрема, що допомога по догляду за потерпілою дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у подвійному розмірі допомоги, передбаченої законодавством України, незалежно від факту роботи.

Отже, позивачка у відповідності до вимог вказаних норм мала право на отримання державної допомоги по догляду за дитиною в подвійному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з Порядком призначення і виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку особам, застрахованим в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2007 року, призначення і виплата допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку застрахованим особам здійснюється управліннями праці та соціального захисту населення районних державних адміністрацій за рахунок коштів державного бюджету.

Як свідчить довідка ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Володимирецької райдержадміністрації Рівненської області, позивачка отримувала щомісячну грошову допомогу: за період з липня 2007 року по жовтень 2010 з врахуванням обмежень, встановлених Законами України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", "Про Державний бюджет України на 2008 рік", та "Про Державний бюджет України на 2009 рік".

Відповідно до ст.22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року по справі №1-29/2007 були визнані неконституційними положення абз.3 ч.2 ст.56 та п.7 ст.71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік". Рішенням Конституційного суду України від 22.05. 2008 року визнані неконституційними положення п.42 розділу 11 "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу 111 "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік, та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", отже, з цього часу відновлено дію ст. 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до вказаних рішень Конституційного Суду України, вони мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей законів, що визнані неконституційними.

Згідно зі ст.73 Закону України "Про Конституційний Суд України", якщо акти (закони та інші правові акти Верховної Ради України, акти Президента України, акти Кабінету Міністрів України, правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим) або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Визнані неконституційними положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" та Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом рішень.

Статтею 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" Кабінету Міністрів надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" залежить від розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

З врахуванням розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років в цей період, а також розміру допомоги, отриманої позивачкою за період з 28.08.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, та з 01.01.2009 року по 15.11.2009 року в безспірному порядку, що підтверджується письмовими доказами, відповідач має заборгованість перед позивачкою по зазначених виплатах.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 200, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Володимирецької райдержадміністрації Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від "01" лютого 2011 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.Г. Охрімчук

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 с.Дубівка,Рівненська область,Володимирецький район,34300

3- відповідачу ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Володимирецької райдержадміністрації Рівненської області вул.Соборна, 23,Володимирець,Рівненська область,34300