Справа № 2а/0470/11248/12
Суддя: Веденяпін О.А.
Дата ухвалення: 2015-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2015р. м. Київ К/800/35367/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого - Веденяпіна О.А. (суддя-доповідач), Загороднього А.Ф., Зайцева М.П.,

секретар судового засідання Луцак А.В.,

за участю: представника позивача Головко О.М.,

представника відповідача Трофименко М.Є.,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу Дніпропетровської митниці Міндоходів

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2012 року та

ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2014 року

у справі № 2а/0470/11248/12

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпорвський трубопрокатний завод»

до Дніпропетровської митниці Міндоходів

про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень,

в с т а н о в и в :

Відкрите акціонерне товариство «Інтерпайп Нижньодніпорвський трубопрокатний завод» (далі - ВАТ «Інтерпайп НТЗ») звернулось в суд з позовом до Дніпропетровської митниці Міндоходів, в якому просило визнати неправомірними дії відповідача щодо складання податкових повідомлень форми «р» від 07 вересня 2012 року №№174, №175 та скасувати вказані податкові повідомлення.

Позивач у позовній заяві зазначив, що відповідач самостійно визначив код товару згідно УКТЗЕД (Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності) та випустив товар на митну територію України, тому відповідач не мав в подальшому правових підстав для зміни коду товару згідно УКТЗЕД. Також позивач вказав, що надав відповідачу для здійснення митного оформлення документи, які містили відомості про конструктивну єдність обладнання відповідно до загальної класифікації та одночасність виконуваних технологічних операцій.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2012 року, яку залишено без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2014 року, адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Дніпропетровської митниці щодо складання податкових повідомлень форми «р» від 07 вересня 2012 року №№174, №175.

Скасовано податкові повідомлення форми «р» від 7 вересня 2012 року №№ 174, №175, складені Дніпропетровською митницею.

Не погоджуючись із судовими рішеннями, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просив їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до зовнішньоекономічного договору від 26 вересня 2007 року № 560071834 позивач ввіз на митну територію України як комплексний об'єкт товар «Регенеративна двох-шахтна піч номінальною продуктивністю 250 тонн, яка працює на природному газі з системою завантаження та розвантаження вапняку та вапна».

Згідно з вимогами постанови Кабінету Міністрів України № 444 від 14 серпня 2008 року «Питання ввезення на митну територію України енергозберігаючих матеріалів, обладнання, устаткування та комплектуючих» позивач звернувся до Міністерства економіки України з заявою від 19 листопада 2009 року № 02/178 про включення до переліку товару, що планується до ввезення на митну територію України, а саме: товару «Регенеративна двох-шахтна піч номінальною продуктивністю 250 тонн, яка працює на природному газі з системою завантаження та розвантаження вапняку та вапна - CIM-FIREGAS».

Вищевказаний товар, що класифікується за товарним кодом згідно УКТЗЕД, загальною вартістю 2 019 000 євро, внесено до переліку та обсягів енергозберігаючих матеріалів, обладнання, устаткування та комплектуючих, що звільняються від ввізного мита та операцій з увезення яких та митну територію України звільняються від обкладання податком на додану вартість, на основі експертного висновку Державної інспекції з енергозбереження по Дніпропетровській області про відповідність об'єкту нормативним актам з питань енергозбереження від 12 листопада 2009 року №09.В.15-05.01024.75.11.3-041, згідно листа від 17 листопада 2009 року № 14/6-3325 та відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2009 року № 1275 «Про внесення змін до переліку та обсягів енергозберігаючих матеріалів, обладнання, устаткування та комплектуючих, що звільняються від ввізного мита та операції з увезення яких на митну територію України звільняються від обкладення податком на додану вартість».

Для прийняття відповідачем рішення про класифікацію комплектного об'єкту згідно УКТЗЕД позивач подав відповідну заяву від 20 листопада 2009 року № 11000/9/00019, до якої додано контракт № 560071834 від 26 вересня 2007 року, додаткову угоду (графік постачання) № 7 від 15 вересня 2009 року; додаток до контракту № 1 Технічний опис та розрахункові дані печі обжигу вапняка від 26 вересня 2007 року; додаток до контракту № 2 Об'єм поставки обладнання, матеріалів та інженірінгу від 26 вересня 2007року; додаток до контракту № 3 Специфікація матеріалів та обладнання для будівництва печі обжигу вапняка від 26 вересня 2007року; додаток до контракту № 3А Список обладнання та розділення поставок від 26 вересня 2007року; опис технологічного процесу від 26 вересня 2007 року; керівництво з експлуатації від 26 вересня 2007 року; специфікацію до комплектного об'єкту від 10 листопада 2009 року з переліком обладнання; устаткування та вартістю кожної позиції, що увійшла до КО, на загальну суму 1992192 євро; креслення.

Відповідачем на заяві позивача від 20 листопада 2009 року № 11000/9/00019 зроблено запит про прийняте відповідачем рішення про визначення позивачу коду товару за УКТЗЕД за умови переміщення та декларування КО, в термін, що не перевищує 6 місяців.

Судами першої та апеляційної інстанцій також встановлено, що посадовими особами відповідача з 22 червня 2012 року по 06 липня 2012 року проведено невиїзну документальну перевірку позивача щодо дотримання законодавства України з питань митної справи, за наслідками якої складено акт № Н62/12/110000000/05393116 від 11 липня 2012 року.

В акті № Н62/12/110000000/05393116 від 11 липня 2012 року відповідач дійшов висновку про невірну класифікація складових, перелічених у Розділі 100 «Завантаження вапняку» загальної класифікації комплексного об'єкту спричинили заниження митних платежів на суму 856 864,58 грн., в тому числі мито - 86 271,65 грн. та ПДВ - 770 592,93 грн. Підставою для нарахування додаткових платежів позивачу є надання ним недостовірних відомостей для визначення коду товару за УКТЗЕД - опис технологічного процесу, підписаний головним інженером позивача ОСОБА_5

На підставі вказаного акта прийняті податкові повідомлення форми «р» №№ 174, 175 від 07 вересня 2012 року, у яких визначена сума податкового зобов'язання за штрафними санкціями у розмірі 86 271,65 грн. та 770 592,93 грн. відповідно по миту та податок на додану вартість (далі - ПДВ), за основними платежами суми не вказані.

Відповідно до статті 313 Митного кодексу України класифікація товарів, тобто віднесення товарів до класифікаційних групувань, зазначених в Українській класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, є виключною компетенцією митних органів.

Статтею 69 Митного кодексу України встановлено, що незалежно від закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску товарів і транспортних засобів митний контроль за ними може здійснюватися, якщо є достатні підстави вважати, що мають місце порушення законодавства України, укладеного в установленому законом порядку, контроль за виконанням яких покладено законом на митні органи. Такий контроль здійснюється на підставі письмового розпорядження керівника митного органу або особи, яка його заміщує.

Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно УКТЗЕД. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари. Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються митним органом виключно у разі, якщо прийняте митним органом рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення. Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими.

Згідно пункту 54.5 статті 54 Податкового кодексу України, якщо сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність, і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже, якщо митний орган, приймаючи вантажну митну декларацію, самостійно визначає митну вартість товару та пропускає товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому він не має правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов'язань, за винятком випадку коли за наслідками службової перевірки або розгляду кримінальної справи встановлено змову між декларантом і митним органом, спрямовану на заниження обов'язкових платежів.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що єдиним документом, на який посилається відповідач, як на підставу зазначених позивачем недостовірних відомостей, є опис технологічного процесу, підписаний головним інженером позивача ОСОБА_5 та який подавався разом із заявою від 20 листопада 2009 року № 11000/9/00019 про надання дозволу на класифікацію товару. Даний документ був наявний у відповідача під час прийняття ним рішення про класифікацію товару за кодом УКТЗЕД і інших документів, які б вказували на протиправні дії позивача під час класифікації товару, відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, відповідач не вправі був донараховувати позивачу податкові зобов'язання у зв'язку з виявленням помилки у класифікаторі товару, оскільки останній прийняв від позивача вантажні митні декларації, своїм рішенням відніс товар до певного коду товарної номенклатури та пропустив товар на митну територію України.

Відповідно до статті 123 Податкового кодексу України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

З акта № Н62/12/110000000/05393116 від 11 липня 2012 року вбачається невірна класифікація складових, перелічених у Розділі 100 «Завантаження вапняку» загальної класифікації комплексного об'єкту, що спричинила заниження митних платежів на суму 856 864,58 грн., в тому числі мито - 86 271,65 грн. та ПДВ - 770 592,93 грн.

Отже, мито - 86 271,65 грн. та ПДВ - 770 592,93 грн. є основними платежем.

Штрафні санкції за вказаними вище основними платежами повинні становити: 21 567,91 грн. та 192 648,23 грн., тобто 25% від сум 86 271,65 грн. - мито та 770 592,93 грн. - ПДВ відповідно, а не 86 271,65 грн. та 770 592,93 грн., як зазначено у оскаржуваних податкових повідомленнях.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо невірного розрахунку штрафних санкцій згідно оскаржуваних податкових повідомлень.

Також судами встановлено, що відповідачем оскаржуваними податковими повідомленнями повторно застосовано до позивача штраф за одне і те саме правопорушення.

З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин підстави для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій відсутні.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Дніпропетровської митниці Міндоходів залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді О.А. Веденяпін

А.Ф. Загородній

М.П. Зайцев