Справа № 810/1806/15
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

29 квітня 2015 року №810/1806/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Скрипка І.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до судді Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

28 квітня 2015 року до Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 із позовом до судді Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_2, в якому просила:

- визнати дії судді Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_2 протиправними;

- зобов'язати відповідача поновити права ОСОБА_1 шляхом відправлення інвентаризаційної справи на будинок АДРЕСА_1, оформлений на ім'я ОСОБА_1, на адресу комунального підприємства Київської обласної ради «Західне бюро технічної інвентаризації»;

- постановити окрему ухвалу щодо перевищення влади (службових повноважень) суддею Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_2

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі, суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За змістом частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У відповідності із пунктом 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За визначенням у частині першій статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Також цією статтею закріплено, що суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Так, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (частина друга статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Із позовної заяви вбачається, що предметом позову у цьому випадку є процесуальні дії судді при розгляді цивільної справи №6/362/19/15, а саме: дії по витребуванню у комунального підприємства Київської обласної ради «Західне бюро технічної інвентаризації» інвентаризаційної справи на будинок АДРЕСА_1, оформлений на ім'я ОСОБА_1.

За приписами частини першої та третьої статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

При цьому, у відповідності до частини першої статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення, а також на перегляд справи Верховним Судом України.

У пункті 4.2 рішення Конституційного Суду України від 23 травня 2001 року №6-рп/2001 вказано, що відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону (частина перша статті 129 Конституції України). Виключно законами України визначаються судоустрій і судочинство. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

З аналізу вказаних норм вбачається, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів та суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

При цьому, оскарження рішень, дій, бездіяльності суду (судді) шляхом подання позову до іншого суду є порушенням принципу незалежності суддів та засобом впливу на них. Відтак суд (суддя), як орган (посадова особа), що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем чи іншою особою, яка бере участь у справі, за винятком випадків, коли суд (суддя) виступає як установа (посадова особа), що здійснює управлінську діяльність.

Разом із тим, дії суду (судді), вчинені при виконанні ним своїх обов'язків щодо здійснення правосуддя є не управлінськими, а процесуальними. Отже, їх законність може перевірятися лише судом вищої інстанції у передбаченому процесуальним законом порядку.

Крім того, Пленум Верховного Суду України у постанові від 12 червня 2009 року № 6 «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів» зазначив, що у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, суд звертає увагу, що дії судді Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_2, здійснені у ході розгляду відповідної цивільної справи, можуть перевірятися лише судом вищої інстанції, у разі оскарження у передбаченому процесуальним законом порядку рішення суду, винесеного за наслідками розгляду такої справи.

За нормами пункту 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 2, 4, 17, 109, 160, 165, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до судді Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, - відмовити.

2. Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, - надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Скрипка І.М.