Справа № 2а-2657/11/1522
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2015 р.м.ОдесаСправа № 2а-2657/11/1522

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Суворова (Уманець) Оксана Василівна

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Єщенка О.В.,
суддів Димерлія О.О.
Романішина В.Л.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 28.05.2012 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
26 червня 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить визнати протиправними дії відповідача з відмови провести йому перерахування підвищення пенсії та додаткової пенсії як інваліду 2-ої групи та постраждалому в наслідок аварії на ЧАЕС 1-ої категорії, відповідно до положень ст.ст.49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 24.05.2004 року.
20 липня 2006 року постановою Приморського районного суду м. Одеси було відмовлено в задоволенні позову в повному обсязі.
13 листопада 2006 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області апеляційна скарга позивача - залишена без задоволення.
06 грудня 2010 року ухвалою Вищого адміністративного суду України постанова суду першої інстанції скасована та справа направлена на новий розгляд. В ухвалі зазначене, що при розгляді спору пріоритетному застосуванню підлягають положення Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
09 лютого 2012 року позивач уточнив позовні вимоги, залучивши до участі у справі якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Просив визнати протиправною відмову відповідачів у здійсненні перерахунку пенсії та додаткової пенсії, як інваліду 2-ої групи та постраждалому в наслідок аварії на ЧАЕС 1-ої категорії з урахуванням ст.ст.49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов`язати Головне Управління пенсійного фонду України в Одеській області здійснити йому перерахунок пенсії та додаткової пенсії положень вказаного Закону та ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», провести відповідні виплати з 26.05.2004 року. Крім того, просив розглянути нові позовні вимоги та зобов`язати Головне Управління пенсійного фонду України в Одеській області з 26.05.2004 року здійснити ОСОБА_1 , як інваліду війни 2-ої групи та постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ої категорії призначення та перерахунок пенсії по інвалідності у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком та щомісячного підвищення пенсії у розмірі 350 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 26.05.2004 року по 31 грудня 2005 року, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законами України на відповідний рік, починаючи з 01.01.2006 року , виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком з наступними її змінами згідно законів України, з виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманим.
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 28.05.2012 року позов задоволено частково. Зобов`язано Головне Управління пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням ст.ст.49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з 27.06.2005 року по_ 09.08.2011 року в розмірі не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, з виключенням виплачених за зазначений період сум. В задоволенні позовних вимог, щодо визнання неправомірними дій відповідачів, та перерахувати й виплатити позивачу пенсію як інваліду війни 2-ї групи підвищення до пенсії в розмірі 350 % мінімальної пенсії за віком з 27.06.2005 року - відмовлено у повному обсязі.
Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв`язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в задоволенні позову.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.
На думку Головного Управління пенсійного фонду України в Одеській області позові вимоги задоволенню не підлягають, оскільки пенсія обчислена відповідно до вимог діючого законодавства, норми якого не скасовані та не визнані неконституційними.
Проте, вирішуючи справу по суті суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права та частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 , виходячи з наступного.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інвалідом II групи, віднесений до першої категорії. В зв`язку з тим, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інвалідом II групи першої категорії він віднесений до соціальної групи осіб, на яких розповсюджуються дії Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі за текстом Закону № 796-ХІІ).
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі №796-ХП.
Статтею 49 Закону № 796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Відповідно до частини четвертої статті 54 цього Закону № 796-ХІІ визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до І категорії, та у зв`язку з утратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів II групи, щодо котрих установлено зв`язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими вісьма (8) мінімальних пенсій за віком.
Згідно зі статтею 50 Закону № 796-ХІІ особам, віднесеним до І категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, зокрема інвалідам II групи - у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Як передбачено статтею 53 того самого Закону, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.
Відповідно до ст.67 до Закону № 796-ХІІ, розміри доплат, пенсій, компенсацій встановлюється KM України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. Згідно з частиною третьою ст.67 вищезазначеного Закону у разі збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір основної і додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю, особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.
Отже, підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму і цей перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму. Тобто, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.
Таким чином, в період дії зазначених норм Закону, в порушення принципу пріоритетності законів, як нормативних актів вищої юридичної сили над підзаконними актами, якими є постанови КМУ, відповідач нараховував та виплачував позивачу підвищення до пенсії не у розмірі, встановленому вказаним Законом України, а у розмірі, встановленими підзаконними актами - вказаними постановами Кабінету Міністрів України, які суттєво звужують право позивача щодо розміру належного підвищення.
Крім того, суд першої інстанції своєю ухвалою від 28 травня 2012 року частину позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишив без розгляду у зв`язку з пропуском процесуального строку звернення до суду, а саме, за позовними вимогами про визнання протиправною відмову відповідача у здійсненні перерахунку пенсії у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду , заподіяну здоров`ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, як інваліду 2-ої групи та постраждалому в наслідок аварії на ЧАЕС 1-ої категорії та щомісячного підвищення пенсії у розмірі 350 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 26.05.2004 року по 26.06.2005 року.
Виходячи з вищезазначеного судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
З огляду на викладене апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, зазначених у рішенні суду першої інстанції.
На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянта.
Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195,197,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Приморського районного суду м. Одеси від 28.05.2012 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя О.В.Єщенко

суддя О.О.Димерлій

суддя В.Л.Романішин