Справа № 2-а/0606/102/2011
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2011-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"11" жовтня 2011 р. Справа № 2-а/0606/102/2011

номер рядка статистичного звіту 10.3.1

Колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Майора Г.І.

суддів: Бучик А.Ю.

ОСОБА_1,

за участю секретаря судового

засідання ОСОБА_2

за участю сторін:

від позивача: ОСОБА_3,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 Пенсійного фонду України у Володарсько-Волинському районі Житомирської області на постанову Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від "28" березня 2011 р. у справі № 2-а/0606/102/2011 за позовом Прокурора Володарсько-Волинського району в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України у Володарсько-Волинському районі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИЛА:

28 березня 2011 року Прокурор Володарсько-Волинського району в інтересах ОСОБА_3 звернувся до Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області з адміністративним позовом до ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Володарськ-Волинському районі Житомирської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Володарськ-Волинського районного суду Житомирської області від 28 лютого 2011 року позов задоволено частково: визнано протиправними недоплату ОСОБА_3 належних йому як дитині війни сум щомісячної державної соціальної допомоги і відмову відповідача у нарахуванні позивачу щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з вересня 2010 року по 28.03.2011 року та зобов'язано ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Володарськ-Волинському районі Житомирської області здійснити перерахунок та виплату надбавки до пенсії ОСОБА_3 з урахуванням його підвищення на 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої у вказані періоди та забезпечити йому виплату за період з 14.09.2010 року по 28.03.2011 року за виключенням підвищення до пенсії, яка раніше нараховувалась та виплачувалась. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову. В апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність, необєктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

В судовому засіданні ОСОБА_3 заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач та прокурор не скористалися своїм правом на участь в судовому засіданні: повноважних представників в засідання суду не направили, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Колегія суддів враховуючи те, що сторони та прокурор належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги і положення частини 4 статті 196 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача та прокурора.

Заслухавши позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 має статус дитини війни.

Таким чином ОСОБА_3 є особою, що належить до соціальної категорії громадян "діти війни" в розумінні статті 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а відтак, на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені зазначеним вище Законом України.

Згідно статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" особам, що належать до соціальної категорії громадян "діти війни", з 01.01.2006 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений статтею 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058, згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік.

На момент звернення позивача до суду, нарахування доплати до його пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень статті 6 вищезазначеного Закону відповідачем не здійснено, у звязку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всупереч статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивачу щомісячне підвищення до пенсії виплачувалась відповідно до пункту 8 Постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" від 28.05.2008 року №530, якою встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у твердих розмірах.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має вищу юридичну силу в порівнянні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530. Отже, відповідач неправомірно виплачував щомісячне підвищення до пенсії в меншому розмірі ніж це передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Крім того, відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною ОСОБА_2 України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в Володарськ-Волинському районі Житомирської області відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 Пенсійного фонду України у Володарсько-Волинському районі Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від "28" березня 2011 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Г.І. Майор

судді: А.Ю.Бучик

ОСОБА_1

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,Володарсько - Волинський район, Житомирська облас,12101

3- відповідачу ОСОБА_4 Пенсійного фонду України у Володарсько-Волинському районі Житомирської області вул.Леніна,1,смт.Володарськ-Волинський,Володарсько - Волинський район, Житомирська облас,12100

4- прокурору Володарсько-Волинського району Житомирської області вул.Кантемирівців,9, смт. Володарськ-Волинський, Житомирська область,12100