Справа № 804/19747/14
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2015-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗахарчук-Борисенко Н. В.
при секретаріКухар В.В.
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 Донцов Є.Е.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В обґрунтування позовних вимог позивач пояснив наступне.
Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області було проведено позапланову невиїзну документальну перевірку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 з питань дотримання вимог податковою законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Босфор-ТВ» за липень 2014 року, про що складено акт перевірки №1413/04-67-17-03/НОМЕР_1 від 11.11.2014.
Відповідно до висновків акту перевірки позивачем порушено 198.2. 198.3. 198.6 статті 198, п. 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, п.3 ст.5, п.1 ст. 7 Господарського кодексу України, внаслідок чого донараховано податку па додану вартість у сумі 22 900, 58 грн.
Представник позивача у судове засідання з'явився, адміністративний позов підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позовні вимоги.
Представник відповідача у судове засідання з'явився, проти позову заперечував, просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі та зазначив наступне.
ФОП ОСОБА_5 до перевірки не надано первинних документів, а саме товарно-транспортних накладних з постачальником ТОВ «Босфор-ТВ»(код 39104030), та документів, які б підтверджували присутність посадових осіб в місцях прийому-передачі товару від постачальника ТОВ «Босфор-ТВ», тому не має можливості встановити факт завантаження вантажу, ПІБ водія, що отримав вантаж для перевезення, посаду та ПІБ особи, що прийняла вантаж.
Враховуючи, що наявність товарно-транспортної накладної - це доказ переміщення ТМЦ від постачальника до покупця, то відсутність товарно-транспортних накладних, при проведенні перевірки ФОП ОСОБА_5, свідчить про безтоварність операцій з придбання ТМЦ у постачальника ТОВ «Босфор-ТВ».
Також, у ході проведення перевірки не доведено ФОП ОСОБА_5 використання придбаних запчастин у ремонті автомобілів, тобто, не надано підтверджуючих документів.
Враховуючи зазначене, підтверджується відсутність факту реального вчинення ФОП ОСОБА_5 господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) від контрагента-постачальника ТОВ «Босфор-ТВ» за період липень 2014р.
Відтак, в порушення п.198.2, 198.3, 198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_5 завищено податковий кредит з податку на додану вартість на загальну суму 22 900,58 грн., сформований за рахунок взаємовідносин з ТОВ «Босфор-ТВ» за період липень 2014 року.
Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, розглянувши подані документи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області було проведено позапланову невиїзну документальну перевірку Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 з питань дотримання вимог податковою законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Босфор-ТВ» за липень 2014 року, про що складено акт перевірки №1413/04-67-17-03/НОМЕР_1 від 11.11.2014.
Відповідно до висновків акту перевірки позивачем порушено 198.2. 198.3. 198.6 статті 198, п. 201.1 статті 201 Податкового кодексу України , п.3 ст.5, п.1 ст. 7 Господарського кодексу України, внаслідок чого донараховано податку па додану вартість у сумі 22 900, 58 грн.
З матеріалів справи вбачається, що позивач надавав послуги вантажного автомобільного транспорту. Згідно наданих документів у періоді, який звірявся ФОП ОСОБА_5 уклав договір постачання від 01.07.2014 №218 з ТОВ «Босфор - ТВ».
Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту відповідного періоду, відображених у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за період липень 2014 року.
У судовому засіданні представник позивача зазначив, що розрахунки між суб'єктами господарювання за відвантажений товар проводились у безготівковій формі.
Представник позивача у судовому засіданні наголосив на тому, що ФОП ОСОБА_5 до перевірки не надано первинних документів, а саме товарно-транспортних накладних з постачальником ТОВ «Босфор-ТВ», та документів, які б підтверджували присутність посадових осіб в місцях прийому-передачі товару від постачальника ТОВ «Босфор-ТВ», тому не має можливості встановити факт завантаження вантажу, ПІБ водія, що отримав вантаж для перевезення, посаду та ПІБ особи, що прийняла вантаж.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95р. і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95р. за №168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.
Аналізуючи визначення господарської діяльності, суд робить висновок, що господарською може бути визнана лише правомірна діяльність платника податку, вчинювана саме з метою одержання прибутку, а не з метою умисного заниження (приховування) податкових зобов'язань. Навмисні дії платників податків, що спрямовані на заниження податкових зобов'язань з ПДВ за рахунок вчинення завідомо збиткових операцій, слід розцінювати як такі, що виходять за межі господарської діяльності.
Тобто, зі змісту угод платника податку, дана операція є операцією з продажу товару за ціною, нижчою від ціни придбання, за рахунок чого вбачається навмисне збільшення податкового кредиту, і, як слідство, заниження сплати податкового зобов'язання з податку на додану вартість. Це свідчить про те, що операція не відповідає меті підприємницької діяльності - одержанню прибутку. Купівля олії соняшникової нерафінованої та її подальша реалізація на експорт згідно з укладеним контрактом за ціною, нижчою від ціни придбання, не були зумовлені характером виробничої або іншої господарської діяльності товариства, оскільки не мали на меті отримання доходу від цих операцій. Намір одержати дохід лише в обраний позивачем спосіб - шляхом відшкодування ПДВ з бюджету (зменшення сплати поточних платежів по ПДВ за рахунок сформованого податкового кредиту) - не можна розглядати як самостійну ділову мету.
Згідно позиції Вищого адміністративного суду України, яку доведено до Голів апеляційних адміністративних судів листом від 02.06.2011 №742/11/13-11 «..відсутність реального вчинення господарських операцій та як наслідок юридична дефектність відповідних первинних документів за змістом пункту 44.1 ПКУ не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платників податків - учасників відповідних операцій.
Суд зазначає, що оскільки реальність вчинення господарських операцій ТОВ «Босфор - ТВ» відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері, таким чином, у підприємства - контрагента не було підстав для податкового обліку вказаних операцій.
Виходячи з вищенаведеного, суд зазначає, що отримання товарів (робіт/послуг) ТОВ «Босфор - ТВ» та подальша їх реалізація не спричиняють реального настання правових наслідків, отже суб'єкт господарювання безпідставно сформував податковий кредит.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії ФОП ОСОБА_5 не обумовлені розумним змістом, направлений на отримання доходу, вважається, що такі дії були направлені виключно на мінімізацію податкових зобов'язань.
Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом). Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику. У тих випадках, коли в товарно-транспортній накладній немає можливості перерахувати всі найменування вантажу, підготовленого для перевезення, до такої накладної Замовник додає документ довільної форми з обов'язковим зазначенням відомостей про вантаж (графи 1-Ю товарно-транспортної накладної). У цих випадках в товарно-транспортній накладній зазначається, що до неї додається як товарний розділ документ, без якого товарно-транспортна накладна вважається недійсною і не може використовуватись для розрахунків із Замовником.
У випадку перевантаження вантажу в процесі його перевезення на інший автомобіль складається акт довільної форми, в якому обов'язково зазначаються реквізити: повна назва власника транспорту та його адреса, прізвище, ім'я та по батькові водія, державний номер автомобіля Перевізника, який здав вантаж, і Перевізника, який його прийняв. Акт складається у дох екземплярах, які підписуються представниками (водіями) обох Перевізників (по одному для кожного). Це зазначається в товарно-транспортній накладній.
Відповідно п.13 Правил перевізник здає вантажі у пункті призначення вантажоодержувачу згідно з товарно-транспортною накладною. Здача вантажів вантажоодержувачу у пункті призначення по масі і кількості місць провадиться у порядку і способом, за якими вантажі були прийняті від вантажовідправника (зважуванням на вагах, обмірюванням, підрахунком місць та ін.). Вантажі, які прибули у непошкоджених кузовах автомобілів (причепах, окремих секціях автомобіля, контейнерах і цистернах) та з непошкодженими пломбами вантажовідправника, видаються вантажоодержувачу без перевірки маси, стану вантажів і кількості вантажних місць. У пунктах призначення вантажоодержувач і «право при прийманні вантажів перевірити їх масу, кількість місць і стан у випадках:
а) прибуття вантажів у пошкоджених кузовах автомобілів (причепах, окремих секціях автомобіля, контейнерах і цистернах) або з пошкодженими пломбами вантажовідправника;
б) прибуття швидкопсувних вантажів з порушенням терміну доставки або з порушенням встановленого цими Правилами температурного режиму при перевезенні.
Суд звертає увагу на те, що не можуть вважатися такими, що вчинені з діловою метою операції за наслідками яких платник податків бажає отримати виключно податкову вигоду без здійснення реальної господарської діяльності.
Згідно п. 198.6 ПКУ не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми додатку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 КАС України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Таким чином, суд приходить до висновку, що в порушення пункту 198.3, 198.6 статті 198 ПКУ ФОП ОСОБА_5 не правомірно завищено податковий кредит з податку на додану вартість на загальну суму 22 900,58 грн., сформований за рахунок взаємовідносин з ТОВ «Босфор-ТВ» за період липень 2014 року.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Згідно ч.3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.
Враховуючи те, що під час звернення до адміністративного суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 182,70 грн., то з нього підлягає стягнення до Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1644, 30 грн.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення - відмовити.
Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 до Державного бюджету України решту судового збору у розмірі 1644, 30 грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 26 січня 2015 року

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко