Справа № 826/13119/14
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2015-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Безименної Н.В., Федотова І.В.,

при секретарі: Погорілій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Фонду державного майна України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.01.2015 року по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Кримський ТИТАН» (правонаступник - Приватне акціонерне товариство «Юкрейніан Кемікал Продактс») до Фонду державного майна України про визнання протиправним та скасування пункту Порядку, -

В С Т А Н О В И Л А :

ПрАТ «Кримський ТИТАН» (правонаступник - Приватне акціонерне товариство «Юкрейніан Кемікал Продактс») звернулися до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Фонду державного майна України про визнання протиправним та скасування пункту 11 Порядку повернення орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 07 серпня 1997 року № 847 (в редакції наказу Фонду державного майна України від 28 серпня 2014 року № 2200).

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.01.2015 року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Фонд державного майна України подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати незаконну, на їх думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. При цьому апелянт посилався на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність оскаржуваного рішення, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на слідуюче.

З матеріалів справи вбачається, що Наказом Фонду державного майна України від 28 серпня 2014 року № 2200, зареєстрованим у Міністерстві юстиції 28 серпня 2014 року за № 1039/25816, внесено зміни до Порядку повернення орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди, а саме: доповнено Порядок після пункту 10 новим пунктом 11 наступного змісту:

«У разі надіслання орендарю письмового повідомлення про непродовження або розірвання договору оренди та неможливості проведення інвентаризації і відповідно оцінки майна у зв'язку з ненаданням орендарем представників до складу інвентаризаційної комісії, відмовою утворювати робочі інвентаризаційні групи, допускати членів інвентаризаційної комісії на об'єкт оренди та надавати достовірну і в повному обсязі інформацію, а також настанням обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) повернення (передача) майна здійснюється в такому порядку:

орендодавець приймає рішення про згоду на передачу орендованого цілісного майнового комплексу уповноваженому органу управління шляхом видання відповідного наказу та повідомляє про це уповноважений орган управління;

уповноважений орган управління, у тому числі визначений Кабінетом Міністрів України, визначає державне підприємство, у повне господарське відання якого буде передано цілісний майновий комплекс, що повертається з оренди;

орендодавець та уповноважений орган управління приймають рішення про передачу орендованого цілісного майнового комплексу зазначеному органу управління шляхом видання наказу, якщо інше не визначено Кабінетом Міністрів України;

уповноважений орган управління видає наказ щодо приймання зазначеним державним підприємством у повне господарське відання цілісного майнового комплексу, що повертається з оренди, та проведення державним підприємством інвентаризації самостійно протягом трьох місяців після прийняття ним майна на баланс;

на виконання наказу уповноваженого органу управління державне підприємство здійснює комплекс заходів щодо:

приймання цілісного майнового комплексу у повне господарське відання;

прийняття майна на баланс за даними останньої інвентаризації майна;

здійснення інвентаризації майна протягом трьох місяців після прийняття його на баланс».

Вирішуючи питання щодо правомірності внесених змін, колегія суддів виходить з наступного.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що внесення змін до пункту 11 Порядку № 847, порушує право власності позивача, зокрема, на оборотні матеріальні засоби, що пов'язані з функціонуванням цілісних майнових комплексів ДП «Іршанський державний гірничо-збагачувальний комбінат» та ДП «Вільногірський державний гірничо-металургійний комбінат», які перебували у позивача в оренді. Аналогічні доводи викладені правонаступником позивача - ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс» в його запереченнях на апеляційну скаргу.

Апеляційна інстанція не може погодитися з такою правовою позиціює, оскільки ст. 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року № 384 «Про внесення змін до Положення про інвентаризацію майна державних підприємств, що приватизуються (корпоратизуються), а також майна державних підприємств та організацій, яке передається в оренду (повертається після закінчення строку дії договору оренди або його розірвання)» було внесено зміни до зазначеного Положення, зокрема, доповнено його пунктами 5-3 і 5-4 такого змісту:

«5-3. Орендодавець може у разі потреби протягом строку дії договору оренди проводити інвентаризацію орендованого майна шляхом прийняття відповідного рішення, повідомивши про це орендаря рекомендованим листом з повідомленням за сім календарних днів до початку інвентаризації.

5-4. У разі надіслання орендарю письмового повідомлення про непродовження або розірвання договору оренди та неможливості проведення інвентаризації у зв'язку з ненаданням орендарем представників до складу інвентаризаційної комісії, відмовою утворювати робочі інвентаризаційні групи, допускати членів інвентаризаційної комісії на об'єкт оренди та надавати достовірну і в повному обсязі інформацію, настанням обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) інвентаризація проводиться державним підприємством (організацією) самостійно протягом трьох місяців після прийняття ним майна на баланс.».

З огляду на зазначені зміни, які були внесені до постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.1993 № 158 Фонд державного майна України», з метою приведення власних нормативно-правових актів у відповідність до законодавства і було видано наказ від 28.08.2014 № 2200 «Про внесення змін до Порядку повернення орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди» (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.08.2014 за № 1039/25816).

Окружний адміністративний суд м. Києва у своїй постанові зазначив, що стаття 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачає повернення орендованого майна орендодавцю або уповноваженому органу управління, в той час як спірний пункт 11 Порядку № 847 зазначає про передачу майна державному підприємству.

Спростовуючи такий висновок суду першої інстанції, колегія суддів не може не пристати на позицію апелянта, що спірний пункт 11 Порядку лише конкретизує та деталізує саму процедуру, визначену статтею 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» в частині повернення об'єкта оренди та, більше того, передбачає певну етапність такої процедури, адже метою внесення спірних змін було саме впорядкування процедури повернення майна після припинення або розірвання договорів оренди.

Так, на першому етапі - орендодавець приймає рішення про згоду на передачу орендованого цілісного майнового комплексу уповноваженому органу управління, шляхом видання відповідного наказу та повідомляє про це уповноважений орган управління. І лише на другому етапі уповноважений орган управління, у тому числі визначений Кабінетом Міністрів України, визначає державне підприємство, у господарське відання якого буде передано цілісний майновий комплекс, що повертається з оренди. На третьому етапі державне підприємство здійснює комплекс заходів, направлених на прийняття майна після закінчення або розірвання договору оренди.

Слід відмітити, що про повернення майна після припинення або розірвання договорів оренди орендодавця буде обов'язково повідомлено, а тому він матиме можливість здійснювати дії по захисту свого майна - оборотних засобів, якими відповідно до ч. 4 ст. 139 Господарського кодексу України є сировина, паливо, матеріали, малоцінні предмети та предмети, що швидко зношуються, інше майно виробничого і невиробничого призначення, що віднесено законодавством до оборотних засобів.

На спростування доводів апелянта та в підтримку висновків суду першої інстанції в своїх запереченнях позивач виходить з того, що:

1) відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар за згодою орендодавця передає об'єкт оренди органу, який до укладення договору оренди здійснював повноваження з управління відповідним майном, а у відповідності до спірного п. 11 Порядку № 847 орендар взагалі не передає об'єкт оренди, але не зважаючи на це об'єкт оренди якимось чином опиняється у володінні орендодавця, після чого орендодавець передає його далі;

2) ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», як і сам цей Закон в цілому регулює лише відносини, пов'язані з передачею державного майна в оренду і його повернення після закінчення договору оренди. Цей Закон не регулює яким чином передавати та використовувати державне майно після того, як воно було повернути з оренди, тому твердження апелянта, на думку, позивача, що в п. 11 Порядку № 847 лише конкретизовано та деталізовано процедуру повернення державного майна з оренди, не відповідає дійсності, оскільки цим пунктом врегульовані відносини передачі майна від орендодавця, а не від орендаря, що свідчить про вихід відповідача за межі як своїх повноважень, так і сфери регулювання самого Порядку № 847.

На спростування вказаних тверджень судова колегія відзначає таке:

1) процедура, визначена оскаржуваним пунктом 11 Порядку № 847, застосовуватиметься лише у разі злісного перешкоджання орендарем процедурі повернення об'єкта оренди після припинення або розірвання договору оренди, а, отже, є виключно способом захисту орендодавця від недобросовісного орендаря та не може порушувати прав останнього. При цьому, саме орендодавець є власником орендованого майна, а тому вправі ним розпоряджатися на власний розсуд. Слід зауважити, що дії по передачі орендованого майна відбуватимуться після припинення або розірвання договору оренди, що вказує на відсутність порушень прав колишнього орендодавця (в даному випадку позивача).

2) Закон України «Про оренду державного та комунального майна» покликаний забезпечити підвищення ефективності використання державного та комунального майна шляхом передачі його в оренду фізичним та юридичним особам (преамбула Закону). Так, ст 1. даного нормативно-правового акту визначає завдання даного Закону, зокрема, останній регулює: організаційні відносини, пов'язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності (далі - підприємства), їх структурних підрозділів та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності. Таким чином, конкретизація та деталізація процедури повернення державного майна з оренди охоплюється такими поняттями як «організація відносин, пов'язаних з передачею в оренду майна» та «майнові відносини між орендодавцями та орендарями».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про фонд державного майна України» Фонд є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, тощо, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності. До основних завдань Фонду державного майна України належать реалізація державної політики у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

З метою реалізації завдань Фонд виступає орендодавцем цілісних (єдиних) майнових комплексів підприємств, що перебувають у державній власності, проводить інвентаризацію, оцінку цілісних (єдиних) майнових комплексів державних підприємств, організацій, їх структурних підрозділів, що передаються в оренду Фондом державного майна України, укладає договори на проведення оцінки майна, затверджує акти оцінки, здійснює контроль за використанням орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств, бере участь у здійсненні контролю за повернення цілісних майнових комплексів державних підприємств до сфери управління уповноважених органів управління після закінчення строку дії договорів оренди ст. 5 вищезазначеного Закону).

Таким чином, в даному випадку жодного виходу за межі свої повноважень Фондом не вбачається, а сфера регулювання Порядку № 847 в повній мірі відповідає сфері регулювання Закону.

Окрім того, на сьогоднішній день, між ПрАТ «Кримський ТИТАН» (правонаступник - Приватне акціонерне товариство «Юкрейніан Кемікал Продактс») - орендарем та ДП «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» - як балансоутримувачем, підписані акти прийому - передачі ЦМК ДП «Іршанський державний гірничо-збагачувальний комбінат» та ДП «Вільногірський державний гірничо-металургійний комбінат». Зазначеними актами підтверджується завершення процедури повернення майна з оренди. Тобто, повернення майна з оренди після закінчення терміну дії договорів оренди відбулося саме відповідно до тих змін, які було внесено наказом Фонду від 28.08.2014 № 2200, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 28.08.2014 № 1039/25816 до Порядку № 847. Правомірність такої передачі підтримана постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року у справі № 826/14266/14, яка набрала законної сили.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду та повністю спростовують висновки суду першої інстанції про відсутність правових підстав для анулювання спірного дозволу, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.198, ст. 202 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та приймає нове рішення, якщо встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

За таких обставин Окружним адміністративним судом міста Києва зроблено неправильний висновок щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з постановленням нової про відмову в позову.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 199, 200, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Фонду державного майна України - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.01.2015 року - скасувати, постановити нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено 29.04.2015 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Безименна Н.В.

Федотов І.В.