Справа № 2а-4965/09
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2012-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Нагірняк М.Ф.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"27" червня 2012 р. Справа № 2а-4965/09

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегіі:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Моніча Б.С.

ОСОБА_2,

при секретарі Лабунській Ю.В. ,

за участю сторін:

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 підприємця ОСОБА_4 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "28" березня 2012 р. у справі за позовом ОСОБА_3 підприємця ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у м.Житомирі про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень - рішень від 06.07.2009 року №/0 та №/0 ,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2009 року приватний підприємець ОСОБА_4 звернулася з позовом до Державної податкової інспекції у місті Житомирі ( далі- ДПІ у м.Житомирі) про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень - рішень від 06.07.2009року № /0 та № /0. На обгрунтування вимог позивач зазначала, що акт перевірки ДПІ у м.Житомирі не містить обставин фінансово-господарської діяльності, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового законодавства та посилань на первинні та інші документи, які б підтверджували вказані порушення. Позивач посилалась на відсутність підстав для визначення податкового зобов"язання з податку з доходів фізичних осіб, оскільки протягом спірного періоду вона перебувала на спрощеній системі оподаткування.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 28 березня 2012 року ОСОБА_4 у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про скасування постанови з прийняттям нової про задоволення позову у зв"язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та неправильним застосуванням судом норм матеріального права.

Перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що в червні 2009 року посадовими особами ДПІ у м.Житомирі проведено виїзну планову перевірку приватного підприємця ОСОБА_4 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 квітня 2004 року по 31 березня 2009 року.

За результатами перевірки складено акт (а.с.29-49 т.1).Згідно з цим актом приватний підприємець ОСОБА_4 :

-порушила норми ст.1 Указу Президента України " Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб"єктів малого підприємництва" ( далі- Указ 727/98), Закону України " Про податок з доходів фізичних осіб", ст.13 Декрету Кабінету Міністрів України " Про прибутковий податок з громадян", в результаті чого занижено оподатковуваний доход за період з 01 липня 2008 року по 31 грудня 2008 року на 12880 грн., що призвело до несплати податку з доходів фізичних осіб в сумі 1932 грн.;

-як платник єдиного податку за вказаний період отримала дохід з порушенням умов перебування на спрощеній системі оподаткування. Вказаний дохід в розмірі 78497,00грн. (сума, що перевищує 500000,00грн.) повинен оподатковуватися із застосуванням правил загальної системи оподаткування.;

-протягом періоду з 01.04.2006року по 31.03.2009року позивачем до складу податкового кредиту було включеного 137444,00грн. цього податку сплаченого особам, що не є платниками цього податку.

Одночасно, позивач не включила до своїх податкових зобов'язань з податку на додану вартість в сумі 36803,00грн. по податковим накладним на реалізацію товару, що був в наявності у позивача.

Таким чином, загальна сума занижених податкових зобов'язань позивача за вказаний період складає 174247,00грн. ( 137444,00грн.+36803,00грн.=174247,00грн.).

Наведене стало підставою для прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень(а.с.12-13, т.1)

З огляду на зясовані судом першої інстанції фактичні дані слід погодитися з висновком суду про те, що податкові повідомлення-рішення контролюючим органом прийняті правомірно.

Так, статтею 1 Указу № 727/98 встановлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг) (частина 5 цієї статті).

Статтею 5 вказаного Указу передбачено, що у разі порушення вимог, установлених статтею 1 цього Указу, платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу).

Частиною 1 статті 13 Декрету № 13-92 визначено, що згідно з цим розділом Декрету оподаткуванню підлягають доходи громадян, одержані протягом календарного року від здійснення підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також інші доходи громадян, не передбачені як об'єкти оподаткування у розділах II та III цього Декрету.

Оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий доход, тобто різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) i документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу. Якщо ці витрати не можуть бути підтверджені документально, то вони враховуються податковими органами при проведенні остаточних розрахунків за нормами, визначеними Головною державною податковою інспекцією України за погодженням з Міністерством економіки України та ОСОБА_5 комітетом України по сприянню малим підприємствам та підприємництву (абзац 2 вказаної статті).

Таким чином, у разі перевищення граничного розміру виручки у платника єдиного податку виникає не тільки обов`язок переходу у наступному податковому періоді на загальну систему оподаткування, а й оподаткування суми такого перевищення за ставкою, передбаченою ст. 7 Закону № 889-IV.

Відтак, суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Житомирі від 06.07.2009року № /0, відповідно до якого позивачу визначені податкові зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб в сумі 1932,00грн., винесено на підставі чинного на той час законодавства та з урахуванням всіх обставин, що мали значення для його прийняття.

Що стосується заниження позивачем загальної суми податкових зобов'язань за період з 01.04.2006року по 31.03.2009року на 174247,00грн., то суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та дав їм правильну юридичну оцінку.

Так, встановивши, що з 01.04.2006року по 31.03.2009року позивачем до складу податкового кредиту було включеного 137444,00грн. цього податку сплаченого особам, що не є платниками цього податку ( підприємства не зареєстровані, ліквідовані Свідоцтва платника), суд правильно застосував приписи частини 2 статті 104 Цивільного кодексу України , відповідно до якої юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. З цього часу така юридична особа не може бути учасником господарських відносин, взаємовідносини з такою особою не можуть породжувати жодних правових наслідків.

Крім того, відповідно до підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

За приписами підпункту 7.2.3 пункту 7.2 цієї статті податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг).

Пунктом 5 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30 травня 1997 року N 165 (чинного на час виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок), визначено, що податкова накладна вважається недійсною у разі її заповнення іншою особою, ніж вказаною у пункті 2 даного Порядку.

Згідно з пунктом 2 Порядку податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку в податковому органі і якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість.

Таким чином, включені позивачем зазначені суми податку на додану вартість до податкового кредиту зумовлені лише податковими накладними, які не відповідають вимогам підпункту 7.2.1 пункту 7.2 статті 7 вказаного Закону. Інших документів бухгалтерського обліку, які б підтверджували реальний характер взаємовідносин позивача із вказаними особами, суду не надано.

Інші доводи , викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_4, правильності висновків суду не спростовують.

Отже, суд першої інстанції, виконавши всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, постановив обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись ст.ст.195,196,198, 200,205,206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 підприємця ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "28" березня 2012 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: ОСОБА_6

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу ОСОБА_3 підприємець ОСОБА_4 АДРЕСА_1,10008

3- відповідачу ОСОБА_5 податкова інспекція у м.Житомирі м-н Перемоги 2,м.Житомир,10014