Справа № 2а-8659/09/0670
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2011-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

"19" квітня 2011 р. Справа № 2а-8659/09/0670

номер рядка статистичного звіту 8.2.1

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Хаюка С.М.

суддів: Поліщука М.Г.

ОСОБА_1,

при секретарі Феськовій М.Ю. ,

за участю представників ПП ОСОБА_2, ДПІ у м.Житомирі, прокурора,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у мЖитомирі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в м.Житомирі на постанову Житомирського окрудного адміністративного суду від "24" червня 2010 р. у справі № 2а-8659/09/0670 за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції в м.Житомирі про скасування податкових повідомлень-рішень та рішень про застосування штрафних санкцій ,

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2009 року ПП ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до державної податкової інспекції у м.Житомирі і просив визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ у м.Житомирі:

№/0 від 7.12.2009 року, яким визначено податок з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності в розмірі 232671,6 грн,

№/0 від 7.12.2009 року про донарахування 468651 грн. податку на додану вартість , з яких 312434 грн, основного боргу та 156217 грн. штрафних санкцій,

рішення №/0 від 7.12.2009 року, про застосування штрафних(фінансових) санкцій у розмірі 400000грн.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 26 червня 2010 року позов задоволено частково.

Визнано нечинним та скасовано рішення ДПІ у м.Житомирі від 7.12.2009 року №/0 про застосування штрафних(фінансових) санкцій у розмірі 400000грн. В решті позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись з даною постановою ПП ОСОБА_2 та державна податкова інспекція у м.Житомирі подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 26 червня 2010 року в частині відмови в задоволені позову і прийняти нову постанову, якою позові вимоги задовольнити повністю та відповідно скасувати в частині задоволення позову і прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Представники позивача підтримали апеляційну скаргу та просять залишити без задоволення апеляційну скаргу державної податкової інспекції у м.Житомирі .

Представник державної податкової інспекції у м.Житомирі та прокурор підтримали апеляційну скаргу і просять залишити без задоволення апеляційну скаргу ПП ОСОБА_2

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників у справі, прокурора, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ПП ОСОБА_2 є платником податків і знаходиться на обліку в ДПІ м.Житомира .

На підставі направлень №1862/17-1 від 28.10.2009 працівниками ДПІ була проведена документальна планова перевірка дотримання вимог податкового та іншого законодавства суб"єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 за період з 1.01.2008 року по 30.06.2009 року, про що складено акт №7408/171 від 17.11.2009 року.

На підставі акту перевірки винесено податкові повідомлення-рішення ДПІ у м.Житомирі: №/0 від 7.12.2009 року, яким визначено податок з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності в розмірі 232671,6 грн.; №/0 від 7.12.2009 року про донарахування 468651 грн. податку на додану вартість , з яких 312434 грн, основного боргу та 156217 грн. штрафних санкцій ; рішення №/0 від 7.12.2009 року про застосування штрафних(фінансових) санкцій у розмірі 400000грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги , суд першої інстанції, посилаючись на положення ст.250 ГК України скасував рішення ДПІ у м.Житомирі №/0 від 7.12.2009 року про застосування штрафних(фінансових) санкцій у розмірі 400000грн., так як штрафні санкції за порушення норм Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг є одним із видів адміністративно-господарських санкцій передбачених нормами Господарського кодексу України.

Відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог суд першої інстанції, дійшов висновку, що приватним підприємцем ОСОБА_2 були порушені положення ст.13 Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян", пп."а" п.19.1 ст.19 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" та пп.3.1.1 п.3.1 ст.3, пп.7.3.1 п.7.3, пп.7.4.1, 7.4.3 п.7.4, пп.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", в результаті чого: занижено оподатковуваний доход за період з 1.01.2008 року по 31.12.2008 року на суму 1414176 грн. та за період з 1.01.2009 року по 30.06.2009 року на суму 136968грн., що призвело до не сплати податку з доходів фізичних осіб в сумі 232671,6 грн., в тому числі за період з 1.01.2008 року по 31.12.2008 року на суму 212126,4 грн., за період з 1.010.2009 року по 30.06.2009 року на суму 20545,2 грн. та занижено суму ПДВ до сплати за період з 1.01.2008 року по 30.06.2009 року на суму 312434 грн.

Колегія судів прийшла до висновку, що суд першої інстанції, дослідивши в судовому засіданні надані сторонами по справі докази, дав їм належну оцінку та обґрунтовано задовольнив позовні вимоги частково.

За своєю суттю передбачена статтею 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" фінансова санкція є адміністративно-господарською санкцією, а тому її застосування регулюється нормами глави 27 Господарського кодексу України. При цьому колегія суддів відмічає, що адміністративно-господарська санкція як захід організаційно-правового або майнового характеру застосовується уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування і тому встановлений статтею 250 Господарського кодексу України строк адміністративно-господарської санкції застосовується при їх реалізації. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України (постанова Верховного Суду України від 15 вересня 2009 року) штрафні (фінансові) санкції, встановлені законодавчими актами не з питань оподаткування, за своєю суттю є адміністративно-господарськими санкціями, які за визначенням частини першої статті 238 Господарського кодексу України можуть бути застосовані до суб'єктів господарювання уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності як заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідації його наслідків. З огляду на це такі санкції органами державної податкової служби можуть застосовуватись до суб'єктів господарювання протягом строків, визначених статтею 250 зазначеного Кодексу для застосування адміністративно-господарських санкцій, тобто протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки постанову Житомирським окружним адміністративним судом від 26 червня 2010 року винесено відповідно до позовних вимог з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і суд дав правильну оцінку обставинам справи, то колегія суддів апеляційної інстанції не знаходить підстав, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 198,200,205,206,254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги приватного підприємця ОСОБА_2 та Державної податкової інспекції у м.Житомирі залишити без задоволення , а постанову Житомирського окружного адміністративного від 24 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М.Хаюк

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_3

Повний текст виготовлено 26.04.2011 року

Роздруковано та надіслано:

1- в справу

2 - позивачу Лакатош Віктор Йосипович вул. Котовського, 19,Житомир,10001

3- відповідачу ОСОБА_4 податкова інспекція в м.Житомирі пл.Перемоги,2,Житомир,10014