Справа № 2а-4455/12/2670
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2015-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

10 квітня 2015 року м. Київ В/800/1747/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів: Карася О.В. (головуючого),

Бившевої Л.І., Борисенко І.В., Костенка М.І., Кошіля В.В.,

перевіривши заяву Охтирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів у Сумській області

про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 18.02.2015 № К/9991/63376/12

у справі № 2а-4455/12/2670

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

до Охтирської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області Державної податкової служби

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2015 року (24.03.2015 згідно штампу поштового конверту) Державна податкова інспекція звернулась до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 18.02.2015 № К/9991/63376/12.

Відповідно до ст. 2391 КАС України (із змінами та доповненнями, внесеними Законом України від 07.07.2010 № 2453-VІ "Про судоустрій і статус суддів"), заява про перегляд судових рішень подається до Верховного Суду України через Вищий адміністративний суд України, який за змістом статей 2392 та 240 КАС України перевіряє відповідність заяви вимогам цього Кодексу та вирішує питання про допуск справи до провадження.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 237 та ч. 1 ст. 238 КАС України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, у трьохмісячний строк з дня ухвалення судового рішення, щодо якого заявлено клопотання про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, установлених п. 1 ч. 1 ст. 237 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

У заяві про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 18.02.2015 № К/9991/63376/12 заявник послався на неоднакове застосування судами касаційної інстанції однієї й тієї самої норми права податкового законодавства щодо сплати орендарем земельної ділянки орендної плати в розмірі, що не може бути менше розміру, встановленого пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України.

На підтвердження зазначеного заявник надав постанову Верховного Суду України від 02.12.2014 № 21-274а14 та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 07.07.2014 № К/800/47017/13, в яких, на його думку, інакше застосовано одні й ті самі норми права за аналогічних обставин.

Виконуючи положення ст. 240 КАС України щодо вирішення питання про допуск вищим спеціалізованим судом справи до її провадження у Верховному Суді України з метою здійснення правосуддя та забезпечення однакового застосування законодавства усіма судами загальної юрисдикції, колегія Вищого адміністративного суду України не виявила неоднакового застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, оскільки правовідносини між сторонами у справах, за якими ухвалені вказані вище судові рішення, виникли з різних відмінних між собою обставин, яким надавалася правова оцінка та до яких застосовувались норми податкового законодавства.

Так, у справі № 2а-4455/12/2670, про перегляд судового рішення якої поставлено питання у заяві, підтримуючи позицію суду апеляційної інстанції щодо задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 09.02.2012 № , суд касаційної інстанції виходив з встановлених судами обставин та доказів, згідно яких орендна плата орендаря на рік у 7 разів перевищує розмір земельного податку, що відповідає вимогам пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України.

А у справі № 818/4266/13-а (№ К/800/47017/13), рішення якої було надано як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, Вищий адміністративний суд України, визначивши характер спірних правовідносин, зміст правової вимоги та матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень, застосовував норми матеріального права з урахуванням встановлених попередніми судами обставин справи про те, що згідно умов договору орендар щорічно вносив орендну плату в розмірі 1 % від нормативної грошової оцінки землі, що є менше від розміру загальнодержавного податку відповідно до закону.

Зазначене не дає можливості дійти висновку щодо неоднаковості застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм права.

А згідно постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 13.12.2010 № 2 "Про судову практику застосування статей 235 - 240 Кодексу адміністративного судочинства України" постанова Верховного Суду України (суду касаційної інстанції (четвертої ланки)) не відноситься до переліку рішень, на які можуть робитися посилання для підтвердження підстав, установлених п. 1 ч. 1 ст. 237 КАС України.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для допуску справи до провадження у Верховному Суді України.

Керуючись ст. ст. 235-240 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволені заяви Охтирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів у Сумській області про допуск справи до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 18.02.2015 № К/9991/63376/12 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Карась О.В.

Судді Бившева Л.І.

Борисенко І.В.

Костенко М.І.

Кошіль В.В.